АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 193/1490/15-ц 22-ц/774/901/К/16
Справа № 193/1490/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження 22ц/774/901/К/16 Шумська О.В.
Категорія - 47 (ІІІ) Доповідач - Михайлів Л.В
РІШЕННЯ

Іменем України

20 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.,

суддів - Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

секретар: Петренко К.І.,

за участю: позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Петрово» - Портянко Григорія Андрійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Петрово» на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Петрово» про розірвання договору оренди землі і усунення перешкод у володінні та користуванні земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Петрово» (надалі - ТОВ Агрофірма «Петрово») про розірвання договору оренди землі і усунення перешкод у володінні та користуванні земельною ділянкою, посилаючись на те, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 7,6447 га, яка знаходиться на території Миколаївської сільської ради Софіївського району та яка отримана нею в якості спадщини, після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. 03.03.2014 року між ОСОБА_5 з одного боку та ТОВ Агрофірма «Петрово» було укладено додаткову угоду до типового договору оренди землі №25 від 01.10.2009 року, яким подовжено термін його дії до 31.07.2021 року. 22 травня 2015 року ОСОБА_2, як власником вищезазначеної земельної ділянки було направлено до ТОВ Агрофірма «Петрово» типовий договір оренди землі, котрим було запропоновано на основі вказаній в цьому договорі, заключити договір оренди землі, але письмової відповіді від ТОВ Агрофірми «Петрове» позивач так і не отримала. Відповідач, в свою чергу до тепер користується земельною ділянкою, яка належить позивачу на праві власності, та перешкоджає їй у реалізації свого права власності на зазначену земельну ділянку. Позивач зазначає і те, що відповідач відмовляється укладати договір оренди землі з новим власником земельної ділянки, крім того зазначила що орендар не виплатив їй орендну плату за 2015 рік.

Після уточнення позовних вимог, від 02.02.2016 року просила суд: зобов'язати ТОВ Агрофірма «Петрово» виплатити орендну плату за 2015 рік у розмірі 17000 грн., припинити додаткову угоду від 03.03.2014 року до типового договору оренди землі № 25 від 01.10.2009 року, яка суперечить чинному законодавству, зобов'язати ТОВ Агрофірма «Петрово» не чинити перешкоди для володіння та користування позивачем земельною ділянкою (паєм), який належить їй на праві власності, вирішити питання стосовно стягнення судових витрат. (а.с.39-40)

В останній редакції позову від 22 лютого 2016 року позивач просила суд: розірвати додаткову угоду від 03.03.2014 року до типового договору оренди землі № 25 від 01.10.2009 року, у зв'язку з відмовою відповідача перезаключити договір оренди з новим власником земельної ділянки - ОСОБА_2; зобов'язати ТОВ Агрофірма «Петрово» не чинити перешкоди для володіння та користування позивачем земельною ділянкою (паєм), який належить їй на праві власності, вирішити питання стосовно стягнення судових витрат. (а.с.53)

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Розірвано додаткову угоду від 03 березня 2014 року №25 до Типового договору оренди землі №25 від 01 жовтня 2009 року укладеного між ОСОБА_5 та ТОВ Агрофірма «Петрово».

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ Агрофірма «Петрово» ставить питання про скасування рішення суду, в частині задоволення позову ОСОБА_2, та ухвалення в цій частині нового рішення, про відмову у задоволені заявленого позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту з'ясування обставин справи. Зокрема апелянт зазначає, що ТОВ Агрофірма «Петрово» на законних підставах та правомірно користується земельною ділянкою, оскільки не закінчився строк дії договору оренди земельної ділянки, який був укладений між ОСОБА_5 з одного боку та ТОВ Агрофірма «Петрово» з іншого №25 від 01.10.2009 року, та додаткової угоди від 03.03.2014 року, яким було подовжено термін його дії до 31.07.2021 року. Також зазначають, що ОСОБА_2 отримала державний акт на право власності на спірну земельну ділянку тільки 05.11.2014 року, як наслідок відсутня необхідність переукладання договору з новим власником.

Крім того, з врахуванням норм статей 24, 32 Закону України «Про оренду землі», норм чинного ЦК України та ЗК України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. У зв'язку із відсутністю вимог позивача про виплату орендної плати та закінчення терміну її виплати до подання позовної заяви, правові підстави для застосування судом ст. 24, 32 Закону України «Про оренду землі» не відповідають обставинам справи. Суд не звернув уваги, що позивач звертаючись до суду з вимогою про розірвання Договору оренди землі в якості підстави для його розірвання зазначила відмову відповідача від переукладення договору з новим власником. Таким чином, задовольняючи частково позовні вимоги, з інших підстав, ніж зазначено у позові, суд допустив порушення норм процесуального права, а саме ст. 11 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виходячи з доводів апеляційної скарги, рішення суду оскаржується апелянтом тільки в частині задоволення позову ОСОБА_2 В частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 рішення суду апелянтом не оскаржується, у зв'язку з чим, виходячи з принципу диспозитивності цивільного процесу, та враховуючи положення ст. 303 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Судом встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу №29053176 від 05.11.2014 р.) ОСОБА_2 є власницею земельної ділянки площею 7,6447 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Софіївського району.

Згідно свідоцтво про право на спадщину № НОМЕР_1 від 05.11.2014 року, яке видано державним нотаріусом Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6, вищевказана земельна ділянка отримана ОСОБА_2 в якості спадщини, після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

З 2009 року дана земельна ділянка знаходиться у користуванні ТОВ Агрофірма «Петрово», відповідно до договору оренди №25 від 01.10.2009 року укладеного між ОСОБА_5, за її життя та ТОВ Агрофірма «Петрово» відповідно. Договір було укладено на 5 років, тобто до 01.10.2014 року.(а.с.4-6)

03 березня 2014 року між вказаними сторонами було укладено додаткову угоду до типового договору оренди землі № 25 від 01.10.2009 року, відповідно до якого продовжено термін дії договору до 31.07.2021 року та внесено зміни до п. 9 договору щодо нарахування та виплати орендної плати. Угода була зареєстрована 07.03.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Софіївського РУЮ в Дніпропетровській області . (а.с.8)

Сторони дійшли згоди з усіх положень договору, про що свідчить підпис сторін.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_3 від 24 березня 2014 року, виданого виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та розриваючи додаткову угоду від 03.03.2014 року до Типового договору оренди земельної ділянки №25 від 01.10.2009 року, суд першої інстанції керувався ст..24,32 Закону України «Про оренду землі», та виходив з того, що невиплата орендарем орендної плати за 2015 рік є підставою для розірвання договору оренди.

Проте колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За вимогами статей 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Однак вказані вимоги судом першої інстанції дотримано не було.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_2 просить розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_5, за її життя та ТОВ Агрофірма «Петрово» відповідно, з підстав того що вказаний договір порушує її законні права як власника спірної земельної ділянки, оскільки відповідач відмовився від переукладення договору з новим власником.

Як вбачається, з уточненої позовної заяви від 22.02.2016 року ОСОБА_2 не наполягала на задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на свою користь орендної плати у розмірі 17 000 грн.

Проте суд зазначеного не врахував, та в супереч ст. 11 ЦПК України вийшов за межі позовних вимог. При цьому судом не було враховано наступне.

Згідно ст. 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ч.1, ч.8 ст. 39 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно ч.1 ст. 626, ст. 629, 651, 654 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Як убачається з тексту договору оренди від 01.10.2009 року, укладеного між ОСОБА_5, та ТОВ Агрофірма «Петрово», його умовами визначено істотні умови, передбачені ч.1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в тому числі і розмір орендної плати у сумі 2 157,90грн., умова обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексу інфляції п.10 Договору. Передбачена і можливість її виплати у натуральній формі.

ОСОБА_5 у порядку, встановленому законом передала об'єкт оренди орендарю у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, а ТОВ Агрофірма «Петрово» приступило до використання земельної ділянки.

Додатковою угодою від 03.03.2014 року до типового договору оренди землі №25 від 01.10.2009 року, сторони, окрім іншого, внесли зміни до п.9 Договору, та погодили, що орендар нараховує орендну плату в грошовій формі в розмірі 4352,94 грн., з якої відповідно до норм чинного законодавства утримуються податки на доходи з фізичних осіб та погоджено, що орендна плата у грошовій формі виплачується в період з 1 січня до кінця поточного року.

З часу укладення договору та внесенням змін до нього, жодних претензій до ТОВ Агрофірма «Петрово» з боку ОСОБА_5, за її життя, щодо порушення умов договору в частині неповноти чи несвоєчасності виплати орендної плати за цим договором заявлено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

За змістом зазначених норм договір оренди землі можливо розірвати лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. (постанова Верховного Суду України від 12 грудня 2012 р. у справі № 6-146цс12).

Висновки суду першої інстанції щодо розірвання договору оренди земельної ділянки не відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у вищевказаній постанові, яка згідно ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всих судів України.

При цьому, колегія суддів враховує і те, що в уточненому позові позивач не просила суд задовольнити її позовні вимоги про стягнення орендної плати за 2015 рік.

Та підстава, що позивач зверталась до відповідача з пропозицією переукласти договір оренди, який був на той час дійсним та відмова ТОВ Агрофіма «Петрово» у цьому, не може бути підставою для розірвання договору додаткової угоди від 03.03.2014 року, у розумінні ст.ст. 24,32 ЗУ «Про оренду землі».

Відповідно до вимог частини першої ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог частини другої ст.303 ЦПК України, апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Таким чином суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно з'ясувати фактичні обставини справи та вирішити спір у межах заявлених позовних вимог та зібраних у справі доказів.

Вказаних вимог суд першої інстанції не дотримався, не встановив дійсних обставин справи. Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове по суті позовних вимог.

Згідно п.п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Отже з огляду на викладене, висновки суду першої інстанції про те що оспорювана додаткова угода від 03.03.2014 року до типового договору оренди землі №25 від 01.10.2009 року підлягає розірванню, є передчасними та такими, що прийняті не у відповідності з фактичними обставинами справи та нормами закону.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу п.п. 3,4 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_2

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 215 ЦПК України суд при ухвалені рішення зазначає про розподіл судових витрат.

Відповідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Отже з ОСОБА_2 на користь ТОВ Агрофірма «Петрово» слід стягнути судові витрати у сумі 535,92 грн., які підлягали сплаті за розгляд справи в суді апеляційної інстанції

Керуючись ст. ст. 303, 307, п. п. 3,4 ч. 1 ст. 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Петрово» задовольнити.

Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2016 року, в частині задоволення позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Петрово» про розірвання договору оренди землі -відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Петрово» судові витрати у сумі 535,92 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Л.В. Михайлів

Судді: А.П. Барильська

І.Є. Ляховська