Справа №587/1693/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Куц В. І.
Номер провадження 22-ц/788/161/16 Суддя-доповідач - Дубровна В. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Криворотенка В. І. , Лузан Л. В.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 18 грудня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треті особи: Сумська регіональна філія Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», Степанівська селищна рада Сумського району,

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Сумського районного суду від 18 грудня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, по суті позову.

При цьому зазначає, що зокрема під час слухання справи, свідками позивача при їх допиті було доведено, що відповідачем було порушено право власності позивача на земельну ділянку. Крім того, спеціаліст СРФ ДП «Центр державного земельного кадастру» ОСОБА_6, який безпосередньо виконував роботи по погодженню та встановленню (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки позивача, у судовому засіданні пояснив, що ним встановлено порушення меж земельної ділянки ОСОБА_3, ширина захопленої ділянки уздовж межі в різних місцях складає від одного метра до двох метрів, ним було протягнуто нитку уздовж земельної ділянки позивачки на позначення межі, і як виявилося, кущі смородини відповідачки знаходяться на земельній ділянці ОСОБА_3, так само, як і стовбури кленів. Дану обставину підтвердив і інший свідок - ОСОБА_7, який безпосередньо робив фотозйомку під час визначення межі. Пояснення зазначених свідків фіксувалося в протоколі та технічному записі судового засідання, однак із незрозумілих причин судом першої інстанції не було взято до уваги їх свідчення, хоча один із свідків безпосередньо виконував роботи по встановленню меж земельної ділянки з чим погоджувалась і сама відповідачка, а інший свідок був присутній при цьому. В самому судовому рішенні не вказана причина відмови в прийнятті до уваги пояснень цих свідків, а лише однобоко оцінюються і приймаються до уваги пояснення свідків відповідача, що є, на його думку, порушенням вимог ст. 212 ЦПК України. Також зазначає, що судом при вирішенні справи був узятий до уваги той факт, що відповідно до протоколу погоджувальної комісії Степанівської селищної ради від 10 липня 2014 року в різних точках меж між земельними ділянками сторін (городами) була встановлена незначна неточність з даними акту виносу в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки відповідачки, проведеними представником ТОВ «Координат-БС». При цьому, даний протокол та даний акт, не погоджений з позивачкою, як з власником суміжної земельної (її просто не ставили до відома та її підпис в цих документах відсутній). Натомість акт погодження та встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки позивачки від 07 квітня 2014 року, який підписаний і самою відповідачкою, судом до уваги не взято не було.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ОСОБА_8, які апеляційну скаргу підтримують з мотивів у ній викладених, пояснення ОСОБА_5, її представника ОСОБА_9, які проти скарги заперечують, вважають рішення суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали справи, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Вирішуючи наявний спір та відмовляючи ОСОБА_3 в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано відповідних належних та допустимих доказів порушення права власності позивача на земельну ділянку.

Цей висновок суду узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_5, просила:

усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою та зобов'язати ОСОБА_5 прибрати кілки, сміття, кущі смородини, які знаходяться на належній позивачу на праві власності земельній ділянці площею 0,4422 га, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 та повернути їй частину, самовільно захопленої належної позивачу, земельної ділянки в межах визначених актом про встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 07 квітня 2014 року та державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 12 лютого 2004 року;

зобов'язати ОСОБА_5 прибрати ряд кленів, розміщених безпосередньо уздовж земельної ділянки позивача, на відстань не менше 3 м від межі земельної ділянки позивача до стовбура вказаних дерев;

зобов'язати відповідача відшкодувати завдані позивачу збитки у сумі 432 грн. - вартість спиляних сливи та вишні та 832 грн. - вартість проведення погодження та встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки;

стягнути з ОСОБА_5 243,60 грн. витрат понесених на сплату судового збору та 300 грн. - витрат на надання правової допомоги.

Свої вимоги мотивувала тим, що власником суміжної земельної ділянки в АДРЕСА_2 є ОСОБА_5 Наприкінці березня 2014 року її сусід вбив дерев'яні кілки по краю її частини городу, що перешкодило її зорати. Після чого вона викликала представників Сумської регіональної філії «Центр ДЗК» для встановлення точних меж її земельної ділянки. В результаті проведення погодження та встановлення (відновлення) в натурі меж її земельної ділянки було встановлено, що сусіди дійсно порушили межі її земельної ділянки. Дана обставина підтверджується відповідним актом від 07 квітня 2014 року, який був підписаний і самою відповідачкою, в якої не було претензій щодо встановлених меж. Однак згодом відповідач знову порушив встановлені межі її земельної ділянки - сусід переставив межі між їх земельними ділянками шляхом перенесення межових знаків, крім того, зніс паркан між їх земельними ділянками. На території її земельної ділянки знаходяться кущі смородини відповідача, сміття відповідач викидала на її земельну ділянку. Своїми діями відповідач фактично приєднала частину її земельної ділянки до своєї, чим унеможливила до неї доступ. Ширина захопленої частини земельної ділянки вздовж межі в різних місцях складає від одного до двох метрів. Вдовж межі між земельними ділянками відповідачем висаджений ряд кленів, які перешкоджають користуватись її земельною ділянкою. Крім того, відповідач зпиляла на її земельній ділянці двоє належних їй фруктових дерев - вишню та сливу. Діаметр біля шийки кореня сливи становив 20 см, а вишні 10 см, тому згідно такс для обчислення розміру шкоди вартості спиляних сливи ті вишні становить 432 грн. Вартість проведення погодження та встановлення (відновлення) в натурі меж її земельної ділянки становить 832 грн.

Згідно ст. 78 Земельного кодексу України 1. Право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

2. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

3. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

4. Особам (їх спадкоємцям), які мали у власності земельні ділянки до 15 травня 1992 року (з дня набрання чинності Земельним кодексом України), земельні ділянки не повертаються.

За ст. 90 ЗУ України 1. Власники земельних ділянок мають право:

а) продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину;

б) самостійно господарювати на землі;

в) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію;

г) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, лісові насадження, водні об'єкти, а також інші корисні властивості землі;

ґ) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом;

д) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

2. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 91 ЗК України

1. Власники земельних ділянок зобов'язані:

а) забезпечувати використання їх за цільовим призначенням;

б) додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля;

в) своєчасно сплачувати земельний податок;

г) не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів;

ґ) підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі;

д) своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом;

е) дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон;

є) зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем;

ж) за свій рахунок привести земельну ділянку у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком здійснення такої зміни не власником земельної ділянки, коли приведення у попередній стан здійснюється за рахунок особи, яка незаконно змінила рельєф.

2. Законом можуть бути встановлені інші обов'язки власників земельних ділянок.

Згідно ст. 103 ЗК України 1. Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

2. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

3. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Статтею 104 ЗК України встановлено, що власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Згідно ст.105 ЗК України у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням.

Відповідно до ст. 106 ЗК України 1. Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

2. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин.

3. Витрати на встановлення суміжних меж несуть власники земельних ділянок у рівних частинах, якщо інше не встановлено угодою між ними.

Згідно ст.107ЗК України 1. Основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

2. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки.

3. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

За ст. 108 ЗК України у випадках, коли сусідні земельні ділянки відокремлені рослинною смугою, стежкою, рівчаком, каналом, стіною, парканом або іншою спорудою, то власники цих ділянок мають право на їх спільне використання, якщо зовнішні ознаки не вказують на те, що споруда належить лише одному з сусідів.

2. Власники сусідніх земельних ділянок можуть користуватися межовими спорудами спільно за домовленістю між ними. Витрати на утримання споруди в належному стані сусіди несуть у рівних частинах. До того часу, поки один із сусідів зацікавлений у подальшому існуванні спільної межової споруди, вона не може бути ліквідована або змінена без його згоди.

Згідно ст. 109 ЗК України 1. Дерева, які стоять на межі суміжних земельних ділянок, а також плоди цих дерев належать власникам цих ділянок у рівних частинах.

2. Кожен із сусідів має право вимагати ліквідувати дерева, які стоять на спільній межі. Витрати на ліквідацію цих дерев покладаються на сусідів у рівних частинах.

3. Сусід, який вимагає ліквідації дерев, які стоять на спільній межі, повинен один нести витрати на ліквідацію дерев, якщо інший сусід відмовляється від своїх прав на дерева.

4. Вимога на ліквідацію дерев (кущів) виключається, якщо вони служать межовими знаками і залежно від обставин не можуть бути замінені іншими межовими знаками.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що ОСОБА_3 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,3879 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією державного акту про право власності на земельну ділянку від 12 лютого 2004 року ( а.с.9).

ОСОБА_5 є власником суміжної земельної ділянки площею 0,3265 га для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_2( а.с.60).

Протягом тривалого часу між сторонами існує спір щодо розміщення меж між їх земельними ділянками.

07 квітня 2014 року представником Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» були встановлені межі земельної ділянки позивачки, що підтверджується копією відповідного акту.

Не можливо погодитись з доводами позивачки про те, що при складанні 07 квітня 2014 року акту встановлення меж були виявлені порушення з боку відповідачки, оскільки, в самому акті, на який посилається позивачка як на єдиний доказ на підтвердження заявлених позовних вимог, про це не йдеться (а.с.10). А допитаний у апеляційному суді представник Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» ОСОБА_6, у присутності якого складався зазначений акт, суду пояснив, що при виході на місце ним були визначені поворотні точки та виявлено, що по городу межа проходить по фактичному користуванні, межа є видимою, оскільки земельна ділянка відповідачів знаходиться вище над рівнем городу позивачів більш ніж на метр. По саду не можливо було встановити фактичну межу, так як там росли кущі, чагарники, доступ був обмежений.

Допитаний апеляційним судом в якості свідка землевпорядник Степанівської селищної ради ОСОБА_10 дав аналогічні пояснення. Крім того, додав, що спір між сторонами існує тривалий час. Неодноразово комісія селищної ради виходила на місце, але порушень виявлено не було.

Кожній із сторін належить земельна ділянка на праві власності, при співставленні планів двох земельних ділянок не виявлено їх накладення.

Позивачка зазначає про те, що відповідачка захопила частину її земельної ділянки у саду, але з цього приводу жодного належного та допустимого доказу вона суду не надала.

Крім того, позивачкою не доведена обґрунтованість її позовних вимог в іншій частині. Так, звертаючись до суду, вона зазначала про те, що відповідачка засмітила її земельну ділянку, не прибирає кущі, які знаходяться на її земельній ділянці, не прибирає кленів, розміщених вздовж її земельної ділянки, спиляла сливу та вишню, чим заподіяла їй майнову шкоду. Жодного доказу з цього приводу позивачкою суду не надано.

Відповідачка, не визнаючи позовних вимог, зазначає про те, що земельну ділянку позивачки вона не засмічувала, кущі смородини ростуть на земельній ділянці позивачки, вишню вона не спилювала, а сливу дійсно разом з чоловіком вона спиляла, але з дозволу позивачки, оскільки слива перешкоджала користуватись їй земельною ділянкою. Клени їй не належать, вони самосійні, чого не спростувала і позивачка.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачкою не доведена обґрунтованість заявлених позовних вимог.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, який не був доведений належними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги колегія суддів не знаходить підстав для його зміни чи скасування.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись : ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 18 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: