ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1092/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. за участі: секретаря Горбань С.І., представника позивача Коршуна О.А., відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи Колотун Н.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 2» до ОСОБА_3, третя особа: об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Позняківський», про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Рада 2» (далі - ТОВ "Рада 2") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, яка виникла за період з березня по травень 2015 р., з урахуванням пені, трьох процентів річних та індексу інфляції в загальній сумі 2088,01 грн.

Позов обґрунтований такими обставинами. ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1, а ТОВ "Рада 2" є житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговує зазначений будинок. Відповідно до умов договору від 15 травня 2000 р. ОСОБА_3 зобов'язалася вносити плату за житлово-комунальні послуги не пізніше 25 числа наступного місяця, який слідує за розрахунковим. Внаслідок несплати вартості житлово-комунальних послуг за період з березня по травень 2015 р. у ОСОБА_3 утворився борг в сумі 910,92 грн. Отже ОСОБА_3 як боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на підставі договору та положень статті 625 ЦК України зобов'язана сплатити суму боргу з урахуванням пені в сумі 910,92 грн., інфляційної складової, що становить 252,47 грн., та трьох процентів річних, що становить 13,70 грн.

В судовому засіданні представник позивача Коршун О.А. позовні вимоги підтримав пославшись на обставини, викладені у позовній заяві. За його міркуванням зобов'язання між сторонами з надання житлово-комунальних послуг припинилося лише з 1 червня 2015 р., а до цієї дати відповідач повинна була оплачувати надані їй житлово-комунальні послуги відповідно до умов договору.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала. Вказала, що оскільки в її будинку було створене об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Позняківський» (далі - ОСББ «Позняківський»), членом якого вона стала, в лютому 2015 р. вона повідомила позивача про намір розірвати договірні відносини, а 1 березня 2015 р. уклала договір з ОСББ «Позняківський». До розірвання договору з позивачем вона була сумлінним платником житлово-комунальних послуг і заборгованості не мала. Послуги за лютий 2015 р. вона оплатила в повному обсязі.

Представник третьої особи Колотун Н.Є. пояснила, що з 1 березня 2015 р. послуги з утримання будинку АДРЕСА_1 та придомової території надаються не позивачем, а ОСББ «Позняківський». Позивач не являвся балансоутоимувачем або управителем зазначеного будинку, а тому в кінці лютого об'єднання прийняло будинок на баланс, після чого уклало низку договорів з постачальниками послуг, і з 1 березня 2015 р. стало надавати мешканцям будинку послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Заслухавши представника позивача, відповідача та представника третьої особи, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Трикімнатна квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 12.04.2000 (а.с. 16-17).

15 травня 2000 р. між ТОВ «Рада» Корпорації «Позняки-жил-буд» (підприємством) з одного боку та ОСОБА_3 (співвласником) - з іншого, укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території (а.с. 11-13).

Предметом цього договору є забезпечення підприємством обслуговування та ремонту житлового будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до умов договору підприємство зобов'язалося забезпечити виконання комплексу робіт по утриманню будинку, прибудинкової території, створення необхідних умов мешкання в будинку, надання співвласнику комунальних та інших послуг згідно діючих розцінок і тарифів, ведення особистого рахунку співвласника тощо, а співвласник зобов'язався щомісячно, не пізніше 25-го числа поточного місяця, вносити на рахунок підприємства плату за надані послуги пропорційно загальній площі квартири.

Згідно з умовами, визначеними у пункті 2.2.5. договору, наслідком несвоєчасного внесення співвласником плати за надані послуги є сплата пені із розрахунку 1% від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до положень пунктів 5.10, 5.11. договору термін його дії складає три роки, але його дія автоматично продовжується на наступний термін, якщо жодна із сторін в письмовій формі не заявить про його перегляд за один місяць до закінчення його дії.

Враховуючи загальні ознаки зобов'язань, зафіксованих у цьому договорі, суд дійшов висновку, що ТОВ «Рада» та ОСОБА_3 уклали договір про надання житлово-комунальних послуг, який ґрунтується на приписах чинного законодавства.

Так, відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 1875-IV) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а стаття 20 цього Закону зобов'язує споживача своєчасно оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно до загальної площі займаної квартири.

За приписом статті 162 Житлового кодексу Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Згідно статті 32 Закону № 1875-IV розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Тарифи на житлово-комунальні послуги формуються у відповідності з Порядком формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, Порядком формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, Порядком формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, Порядком розрахунку роздрібного тарифу на електричну енергію, Порядком встановлення роздрібних цін на природний газ для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги».

Доказів правонаступництва ТОВ «Рада 2» в частині договірних відносин стосовно обслуговування будинку АДРЕСА_1 суду не надано, однак враховуючи укладення між сторонами додатку до вищевказаного договору та сплату відповідачем вартості житлово-комунальних послуг на рахунок позивача (а.с. 38, 39, 40), суд вважає доведеним, що до 1 березня 2015 р. саме ТОВ «Рада 2» забезпечувало виконання комплексу робіт по утриманню будинку АДРЕСА_1 і його прибудинкової території.

Водночас судом встановлено, що ні ТОВ «Рада», ні ТОВ «Рада 2», не були балансоутримувачами будинку АДРЕСА_1, що підтверджується листами Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації та ТОВ «Рада-2» (а.с. 78, 82), і не заперечується представником позивача.

28 листопада 2014 р. мешканці зазначеного будинку прийняли рішення про створення ОСББ «Позняківський», яке набуло статусу юридичної особи 10 грудня 2015 р. (а.с. 59-61, 56, 57-58).

На підставі рішення загальних зборів членів ОСББ «Позняківський» актом від 28 лютого 2015 р. будинок АДРЕСА_1 прийнято на баланс об'єднання (а.с. 72-73, 74-77).

Відтак балансоутримувачем та управителем будинку АДРЕСА_1 наразі є ОСББ «Позняківський», яке виступило колективним споживачем (замовником) певних житлово-комунальних послуг, що підтверджується наданими третьою особою договорами на виконання робіт по технічному обслуговуванню ліфтового обладнання, про надання послуг з вивозу та знешкодження твердих побутових відходів, про оренду майна та актами виконаних робіт (а.с. 83-89, 90-92, 93-96, 97-103).

Листом від 11 лютого 2015 р. відповідач ОСОБА_3 повідомила позивача про намір розірвати договірні відносини, а 1 березня 2015 р. уклала договір відносин власників житлових приміщень та Управителя з ОСББ «Позняківський» (а.с. 36, 33-35).

Як на підставу своїх вимог ТОВ «Рада-2» посилається на те, що в період з березня по травень 2015 р. ОСОБА_3 були надані експлуатаційні послуги (послуги з утримання будинку та прибудинкової території), вартість яких вона не оплатила, що спричинило виникнення заборгованості в сумі 910,92 грн. (а.с. 10).

При вирішенні цього позову суд враховує, що укладений між сторонами договір є різновидом договору про надання послуг, і керується положеннями частини 1 статті 903 ЦК України, яка передбачає обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Отже за змістом цієї норми та положень статей 10, 60 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, виконавець, заявляючи вимогу про стягнення із замовника боргу за оплатним договором про надання послуг, повинен зокрема довести такі складові: надання послуги виконавцем; невиконання замовником умов договору щодо оплати наданої послуги.

Не дивлячись на те, що суд двічі відкладав розгляд справи та пропонував представнику позивача надати докази, які б підтверджували, що з березня по травень 2015 р. послуги з утримання будинку та прибудинкової території відповідачу ОСОБА_3 надавало ТОВ «Рада 2», таких доказів надано не було.

Натомість відповідачем та третьою особою надані докази, які доводять, що з березня 2015 р. правовідносини між ТОВ «Рада-2» і ОСОБА_3 припинилися, а послуги з утримання будинку та прибудинкової території відповідачу надавались ОСББ «Позняківський» на підставі договору від 1 березня 2015 р.

Враховуючи встановлені обставини, суд відмовляє у позові за недоведеністю вимог.

Оскільки вимоги про стягнення пені, трьох процентів річних та індексу інфляції є похідними від вимог про стягнення основного боргу, підстави для їх задоволення також відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 2» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: