Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"21" грудня 2016 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М., при секретарі Костіні Р.О., за участю прокурора Соклакова М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що відповідачка, ОСОБА_2, є її племінницею і матір'ю її онуки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Дитина народжена ОСОБА_2 від спільного шлюбу з ОСОБА_4. З січня 2009 року сім'я ОСОБА_4 розпалась та з цього часу батько дитини не мешкає з дитино, участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Мати дитини - ОСОБА_5, з дитиною не мешкає з 2012 року, ухиляється від виконання батьківських обов'язків з виховання та утримання дитини. На даний час відповідачка мешкає у Кальміуському районі АДРЕСА_1. З 2012 року, а її малолітня онука - ОСОБА_3, мешкає разом з нею в будинку АДРЕСА_3 і повністю знаходиться на її вихованні та утриманні. Вероніка навчається у 3 класі Маріупольської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №33. Мати дитини нехтує вихованням доньки, до школи не приходить, не цікавиться її навчанням. Також ОСОБА_2 питаннями лікування і оздоровлення дитини не займається. Фактично її онука залишилася без батьківського піклування, але користуватися пільгами, передбаченими чинним законодавством України для дітей, які залишені без піклування батьків, вона не може оскільки юридично вона має батьків. За таких обставин позивачка вимушена звернутись до суду із позовом в інтересах своєї малолітньої онуки та просила суд позбавити батьківських прав відповідачку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, одночасно стягнувши з відповідачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засідання прокурор підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 до суду надала заяву, в якій просила позов задовольнити у повному обсязі та розглянути справу за її відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, з невідомих суду причин, про день розгляду справи була повідомлена належним чином, у зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України.

Представник третьої особи ОСОБА_6 до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що вважає доцільним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_3, виданого Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, 17 грудня 2007 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, актовий запис №638. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 присвоєно прізвище «ОСОБА_2».(а.с. 6)

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_4, виданого 25 грудня 2007 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3, її батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_2. (а.с. 4)

З довідки №10/1954 від 12 жовтня 2016 року, виданої головою КСН «Селище Моряків» вбачається, що ОСОБА_3 мешкає разом зі своєю бабусею ОСОБА_1 за адресю: АДРЕСА_3. (а.с. 11)

Згідно характеристики №61 від 24 лютого 2016 року та характеристики від 13 жовтня 2016 року вбачається, що ОСОБА_3 навчається у Комунальному закладі «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №33 Маріупольської міської ради Донецької області» у третьому класі. Батьки нехтують вихованням дитини. За весь час навчання вони не відвідували школу. Під час відвідування родини виявилося, що батьки з дитиною не проживають вже декілька років, а вихованням дитини займається бабуся ОСОБА_1. (а.с. 7, 8)

Згідно з довідкою Комунального закладу Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4 м. Маріуполя» лікуванням та доглядом за дитиною ОСОБА_3 займається тільки її бабуся. (а.с. 9,10)

Згідно з актом Служби у справах дітей Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради обстеження умов мешкання від 12 жовтня 2016 року, встановлено, що малолітня ОСОБА_3 з 2012 року мешкає за адресою: АДРЕСА_3, разом з бабусею ОСОБА_1. Дитина забезпечена усім необхідним та знаходиться на утримані позивачки. (а.с. 18)

Факт проживання, виховання та забезпечення позивачкою малолітньої дитини ОСОБА_3 також підтверджується поясненнями сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_9. (а.с. 12, 15)

Відповідно до рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області №266/1693/16-ц від 15 червня 2016 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, позбавлений батьківських прав відносно малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених зазначеною статтею.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно п. 17 зазначеної Постанови, не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків у наслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Таких причин під час розгляду справи судом не встановлено.

Судом встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням та утриманням дитини не займається. Життям дитини відповідачка не цікавиться, з її боку відсутня будь-яка турбота про доньку, про її розвиток.

Оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідачки від виконання батьківських обов'язків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав підлягають задоволенню.

Водночас, згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей.

Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров'я та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст. 150,164-166, 180, 182 СК Україні, ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215, 224-228 ЦПК України, суд, ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНН № НОМЕР_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН № НОМЕР_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3, аліменти на її особистий рахунок, який буде відкрито у відділенні ПАТ «Ощадбанк», у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 24 жовтня 2016 року.

Заочне рішення може бути переглянуто Іллічівським районним судом м. Маріуполя за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. М. Іванченко