Справа №: 343/2487/15-ц
Провадження №: 2/0343/57/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Андрусіва І. М.,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_1,

адвоката ОСОБА_2

представників відповідача- Козик В.Є., ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області позовну заяву ОСОБА_4 до ПП Центр міжнародних молодіжних програм "ІНФО-МІСТ" про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог, зокрема від 28.07.2016 року просить суд: розірвати Контракт № 56-11/15, укладений 14 січня 2015 року між ним ПП Центр міжнародних молодіжних програм «ІНФО-МІСТ»; стягнути з відповідача на його користь 1 775 (одну тисячу сімсот сімдесят п'ять доларів США 00 центів), що згідно офіційного курсу НБУ станом на 04.12.2015 року еквівалентно 40 967 грн. (сорок тисяч девятсот шістдесят сім гривень 00 копійок) основного боргу; стягнути з відповідача на його користь 9 000,60 грн. - відсотків за користування чужими коштами; 1 197,90 грн. - 3 % річних; 18 001,20 грн. - пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Свої вимоги мотивував тим, що він мав намір поїхати навчатися в Канаду. Через рекламу в інтернет-мережі прочитав, що питанням допомоги в оформленні віз та інших документів займається агентство «ІНФО-МІСТ», яке надає весь комплекс послуг з метою забезпечення участі клієнта у програмі «Work and Study Canada» і на контрактній підставі зобовязується сприяти отриманню клієнта неімміграційної візи від посольства США. В листопаді 2013 року між ним та Центром міжнародних молодіжних програм «ІНФО-МІСТ», в особі ОСОБА_5, було укладено контракт, згідно п. 1 якого консультант зобовязувався надати йому весь комплекс послуг з метою забезпечення участі в програмі «Work and Study Canada» та сприяти отриманню ним неімміграційної візи від Посольства США.

Підписуючи даний контракт, виконуючи п. 5 його умов він оплатив повну вартість у розмірі 1 500 доларів США, що становить відповідно до умов контракту - 500 доларів США за інформаційно-консультаційні послуги, 1 000 доларів США - за послуги щодо отримання всіх необхідних документів.

Під час одного із його приїздів в офіс «ІНФО-МІСТ» представник відповідача ОСОБА_5 заявила , що для отримання візи, йому потрібно з нею підписати новий контракт та доплатити ще 275 доларів США та ще раз подати документи .

Таким чином, 14.01.2015 року між ним та Центром міжнародних молодіжних програм «ІНФО-МІСТ», в особі ОСОБА_5, було укладено повторний контракт № 56-11/15 (аналогічний до того, що був підписаний ним у листопаді 2013 року, тільки за поправкою збільшення послуг на 275 доларів США). Згідно п. 1 контракту консультант зобовязувався надати йому весь комплекс послуг з метою забезпечення його участі в програмі «Work and Study Canada» та сприяти отриманню ним неімміграційної візи від Посольства США.

В цьому контракті у розділі 5 ОСОБА_5 знову поставила підписи, які підтверджують отримання коштів у загальній сумі 1 775 доларів США.

Однак 30.06.2015 року йому була надіслана від Посольства Канади відмова в отриманні візи. Причиною відмови, згідно відповіді, стало те, що він не повідомив: мету поїздки, перспективи працевлаштування в країні проживання, нинішню ситуацію зайнятості. Крім того, у відповіді було сказано, що відповідно до поданих документів він не має достатніх коштів, у тому числів доходів або активів, щоб реалізувати свою мету переїзду до Канади, забезпечувати себе під час перебування там, а також виїхати з Канади; він не надав потрібної документації щодо наявності у нього доходів та майна, не оплатив збори, повязані з відшкодуванням витрат, не подав інші документи, відповідно до Закону «Про імміграцію та біженців», у зв»язку з чим йому було відмовлено у відкритті візи. Вважає, що йому було відмовлено в отриманні неімміграційної візи саме з вини представника ПП «ІНФО-МІСТ» ОСОБА_5, яка неналежним чином виконувала взяті на себе обовязки, відповідно до контракту від 14.01.2015 року.

ОСОБА_5 була допущена груба помилка в заповненні анкети, а саме не була вказана мета його поїздки, хоча він чітко вказав, що має намір продовжити навчання в Канаді. Свої обов'язки, передбачені п.п. 2.1. 2.9. контракту він виконав, оскільки подав всю достовірну інформацію про себе та членів його сімї, яка вимагалась консультантом, прибув у точно вказаний строк у Посольство, виконав усі зобовзання, у тому числі і передбачені п. 2.8. контракту, проте отримав відмову у відкритті візи і це сталось саме з вини центру міжнародних молодіжних прогарм «ІНФО-МІСТ». Для досягнення поставленої мети він готовий був надати будь-яку інформацію або вчинити будь-які дії, які залежали від нього на професійну вимогу консультанта, але вона досить халатно поставилась до виконання своїх обовязків.

Такий підхід представника відповідача до своїх обовязків суперечить вимогам ст. 3 ЦК України, щодо справедливості, розумності та добросовісності, як загальним засадам цивільного законодавства. Всі кошти, необхідні для отримання візи, за словами ОСОБА_5він сплатив, але консульство Канади вказує протилежне. Це свідчить, що остання ймовірно їх не перерахувала.

Відповідно до умов контракту, якщо Клієнту буде відмовлено в отриманні візи Консультант повертає повну вартість Контракту, крім видатків і 400 (чотириста) доларів США. Термін повернення вартості Контракту від 60 до 90 робочих днів. Із такою вимогою він двічі звертався до представника відповідача особисто в офісі. Однак обидва рази вона відмовлялася взяти заяву, не арументуючи будь-яким чином свою відмову.

23.07.2015 року листом з повідомленням про отримання через поштове відділення ним направлено повідомлення з вимогою про повернення коштів, проте, конверт було повернуно у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Повторно направлена заява 27.08.2015 року також повернулась. Продовжуючи свою діяльність в офісі, ОСОБА_5, відмовлялась від отримання даних листів. Таке свідоме ігнорування прийняття його повідомлень ще раз підтверджують шахрайські наміри представника відповідача та небажання повернути кошти добровільно. Всі вищеописані обставини свідчать про те, що відповідач визнає сам факт наявності боргу, ніби не заперечує у його поверненні, разом з тим кошти не повертає. Таким чином, враховуючи той факт, що консультант допустила грубі порушення і не вчинила дії, які входили в прямі її обовязки, він має всі підстави вимагати від неї повернення всіх оплачених ним коштів через неналежне виконання нею умов Контракту.

Зважаючи на те, що 30.06.2015 року йому було надіслана від Посольства Канади відмова в отриманні візи, саме з цього часу відповідач безпідставно користується його коштами.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Для визначення розміру процентів при вирішенні даного спору може бути застосована по аналогії закону норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України, згідно якої у разі, якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Ч. 1 ст.8 ЦК України визначено, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

В даному випадку подібність правовідносин полягає в користуванні грошовими коштами. Вважає, що є всі правові та фактичні підстави для стягнення з відповідача не тільки безпідставно набутих за його рахунок грошових коштів, а також процентів за користування чужими коштами, обрахованих на рівні облікової ставки НБУ.

Сума 3% річних складає 1 197,90 грн., сума пені становить 18 001,20 грн, а відсотки за користування чужими коштами складають 9 000,60 грн. Вищевикладені обставини слугували зверненню до суду з даним позовом.

Позивач уточнені позовні вимоги підтримав зіславшись на вищенаведені підстави, просив їх задоволити.

Адвокат позивача в судовому засіданні уточнений позов підтримав, просив його повністю задовольнити з підстав неналежного виконання умов договору та його невиконання, що як наслідок послужило відмовою у відкритті візи.

Представник відповідача позов не визнав з підстав, викладених у запереченнях на позов, востаннє від 02.08.2016 року, в якому вказав про необгрунтованість позовних вимог. В даному запереченні вказав, що в якості обгрунтування позову позивач покликається на неналежне виконання відповідачем умов Контракту № 56-11/15 від 14.01.2015 року, однак така підстава не відповідає фактичному стану відносин між сторонами, оскільки жодного неналежного виконання відповідачем умов договору не було, позивачем в суді не доведено протилежного. Зокрема, згідно розділу II Договору визначено обовязки відповідача, з яких Відповідачем виконано всі. Канадське Посольство за власним вибором визначає чи необхідно проводити співбесіду чи ні, в тих випадках коли вона проводиться відповідач готує клієнтів до співбесіди після повідомлення з Посольства про виклик на співбесіду. У випадку позивача співбесіда не проводилась.

Згідно п. 1.б. Договору відповідач зобовязався допомогти позивачу сформувати пакет документів для проходження співбесіди у Посольстві Канади для отримання візи для тимчасового перебування в Канаді. На виконання вказаного пункту договору. Відповідачем було повідомлено Позивача про контрольний перелік документів при поданні заяви на отримання візи на тимчасове перебування в Канаді. Зокрема в переліку серед інших документів передбачено подання документу, щодо підтвердження наявності особистих коштів (заощаджень) - офіційний лист з банку про рух коштів по рахунку за останні 6 місяців.

Позивач отримавши інформацію від відповідача щодо контрольного переліку документів, надав відповідачу пакет документів, які в подальшому останнім було перекладено на англійську мову згідно вимог Посольства Канади (на офіційному сайті Посольства Канади йдеться проте, що документи, якщо вони не складені англійською мовою або французькою мовою, мають супроводжуватись завіреним перекладом).Також консультант "ІНФО-МІСТ" проінформував позивача про те, що на офіційному сайті Посольства Канади розміщена інфомація про те, що якщо не здійснити подання всіх необхідних документів, це може слугувати причиною відмови в отриманні візи на тимчасове перебування в Канаді або стати причиною затримки розгляду заяви. Згідно п. 2.5. Договору позивач зобовязався дотримуватися всіх інструкцій, наданих центром міжнародних молодіжних програм по нееміграційній справі ОСОБА_4

Однак позивач не надав відповідачу для подання в Посольство Канади документу, щодо підтвердження наявності особистих коштів (заощаджень) - офіційний лист з банку про рух коштів по рахунку за останні 6 місяців. Позивач стверджував, що немає можливості отримати такий документ, тому просив подавати до Посольства анкету та інші супровідні документи без відповідної довідки з банку. Консультантнеодноразово повідомляла що неподання відповідної довідки може мати негативні наслідки щодо розгляду Посольством Канади його документів.

Таким чином, однією з причин отримання позивачем відмови в отриманні візи на тимчасове перебування в Канаді стало не підтвердження ним свого фінансового становища в наслідок неподання офіційного листа з банку про рух коштів по рахунку за останні 6 місяців, в неподанні якої немає жодної вини Відповідача.

ОСОБА_4 в позовній заяві стверджує, що 30 червня 2015 року йому було надіслано від Посольства Канади відмову в отриманні візи для тимчасового перебування в Канаді. Причиною відмови, згідно відповіді з Посольства Канади, стверджує він, стало те, що він не повідомив: мету поїздки; перспективи працевлаштування в країні проживання; нинішню ситуацію зайнятості.А відтак відповідачкем була допущена груба помилка в заповненні анкети, а саме не була вказана мета поїздки.

Такі твердження позивача є безпідставними, оскільки у відмові в отриманні візи для тимчасового перебування в Канаді надісланої Позивачу йдеться не про те, що він не зазначив в анкеті (мету поїздки; перспективи працевлаштування в країні проживання; нинішню ситуацію зайнятості) - необхідну інформацію, а про те, що консул Посольства Канади не переконався в тому, що позивач не залишить Канаду в кінці передбаченого візою терміну перебування, в якості тимчасового жителя. У відмові в отриманні візи йдеться про те, що для прийняття рішення консул брав до уваги декілька факторів, які, власне, і перелічені у відмові в отриманні візи, ті фактори, відповідь на які не задовольнила консула і стала саме причиною відмови в отриманні візи, зокрема це відповіді позивача на запитання щодо мети поїздки; перспектив працевлаштування в країні проживання; нинішньої ситуації зайнятості.

Окрім того відповідач стверджує, що у відмові в отриманні візи для тимчасового перебування в Канаді, було сказано, що відповідно до поданих документів: він не має достатніх коштів, у тому числі доходів або активів, щоб реалізувати свою мету - переїзду до Канади, забезпечувати себе під час перебування там, а також виїхати з Канади; він не надав потрібної документації щодо наявності у нього доходів та майна; не оплатив збори повязані з відшкодуванням витрат; не подав інші документи, відповідно до Закону «Про імміграцію та біженців». Як результат, стверджує позивач, йому було відмовлено у відкритті візи.

В даній ситуації позивач свідомо та цілеспрямовано вводить суд в оману. Текст відмови в отриманні візи для тимчасового перебування в Канаді - який отримав позивач є стандартним, шаблонним для всіх осіб, що намагаються отримати візу в Посольстві Канади. Бланки відповіді про відмову в отриманні візи побудовані таким чином, що консул тільки заповнює (проставляючи хрестики у квадратику навпроти відповідного пункту) ті пункти, які стали причиною відмови в отриманні візи відповідному заявнику на її отримання в кожному конкретному випадку. У бланку відмови - який отримав позивач пункти, на які він посилається, а саме про те, що він не має достатніх коштів, у тому числі доходів або активів, щоб реалізувати свою мету - переїзду до Канади, забезпечувати себе під час перебування там, а також виїхати з Канади; він не надав потрібної документації щодо наявності у нього доходів та майна; не оплатив збори повязані з відшкодуванням витрат; не подав інші документи, відповідно до Закону «Про імміграцію та біженців» - не стоїть жодної позначки - тому вони не мають жодного відношення до його анкети та поданих ним на розгляд консула документів.

Позивач у позовній заяві стверджує, що консультант відповідача переконливо запевняв його в тому, що він отримає візу для тимчасового перебування вКанаді, в іншій її частині вказав, що ОСОБА_5 запевняла його, що вона подасть всі необхідні документи і він обовязково отримає візу.

Дані твердження позивача не відповідають дійсності. Отримання візи для тимчасового перебування в Канаді це вельми складний, не прогнозований, ризиковий щодо отримання результату, залежний від багатьох неконтрольованих факторів процес, тому консультант не стверджувала та не могла стверджувати, що позивач обовязково отримає візу. Власне доводом чого є положення Розділу 5 Договору, що передбачають можливість повернення повної вартості Договору у випадку відмови в отриманні візи.

Позивач вказує, що оплатив 1000,00 доларів США за послуги щодо отримання всіх необхідних документів, після цього, за словами консультанта, він повинен був просто чекати повідомлення про виїзд в Канаду.

Позивач не вірно подає факти, адже після оплати послуг щодо отримання всіх необхідних документів, він був зобовязаний подавати відповідачу зібрані ним документи, що власне ним частково і було здійснено.

Позивач в позовній заяві стверджує, що він оплатив навчання і проживання в Канаді - безпосередньо відповідачу. Грошові кошти позивач дійсно передавав відповідачу у сумі, визначеній Договором - проте дані кошти були спрямовані на оплату послуг відповідача, що визначені Договором. З жодного пункту Договору не випливає той факт, що позивач як би то оплачував відповідачу навчання і проживання в Канаді. Така оплата в принципі б не мала сенсу до моменту отримання відповідачем візи на тимчасове перебування в Канаді.

Окрім цього, безпідставними є твердження позивача про те, що представники відповідача халатно поставилися до виконання своїх обовязків, те, що ОСОБА_5 - не перерахувала грошові кошти, сплачені позивачем за консульський збір за призначенням, а також те, що в її діях містяться ознаки шахрайства. Завдяки послугам відповідача двічі отримував візу для тимчасового перебування ОСОБА_6 - друг позивача, про якого згадує відповідач в позовній заяві. Таким чином, це підтверджує той факт, що Центр міжнародних молодіжних програм "ІНФО-МІСТ" не займається фіктивною господарською діяльністю чи шахрайством, а здійснює реальну господарську діяльність, що спрямована на надання послуг у відповідній сфері з досягненням бажаних результатів для клієнтів відповідача.

Мирно врегулювати даний кофлікт не вдалося через небажання позивача йти на компроміс.Всі відвідування ОСОБА_4 офісу відповідача, закінчувались скандалами, погрозами та залякуваннями.

На підставі вищевикладеного, неналежного виконання Договору зі сторони відповідача не було, послуги надались на умовах, визначених Договором. Причиною відмови в отриманні візи на тимчасове перебування в Канаді стало неподання саме позивачем всіх необхідних документів. У звязку з цим представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні даного позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, оцінивши здобуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися д осуду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Ст.11 ч.2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов'язання сторін.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріалами справи та в судовому засіданні встановлено, що 14.01.2015 року між Центром міжнародних молодіжних програм «ІНФО-МІСТ» в особі ОСОБА_5Г.( у подальшому Консультант) та ОСОБА_4 (у подальшому Клієнт) укладено контракт, згідно якого Консультант зобов»язується надати надати Клієнту весь комплекс послуг з метою забезпечення його участі в програмі «Work and Study Canada»та на контрактній основі зобов»язується сприяти отриманню Клієнтом неімміграційної візи від Посольства США. При цьому Консультант повідомляє Клієнту інформацію за вимогою, а клієнт виконує всі вимоги по процедурі, обумовленій в даному Контракті.

Відповідно до вимог ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно положень ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до вимог п.1 розділу 2 Контракту, Консультант зобов»язаний повідомляти Клієнту інформацію по діючим законам стосовно неімміграційної візи, яка цікавить Клієнта, керуватись інтересам Клієнта для забезпечення участі в програмі «Work and Study Canada», допомагати Клієнту правильно заповнити анкети для подання в Посольство Канади, забезпечувати засвідчений у відповідності з вимогами Посольства переклад документів Клієнта на англійську мову, забезпечувати підготовку Клієнта до співбесіди у Посольстві, допомагати сформувати пакет документів для проходження співбесіди у Посольстві, забезпечити участь у програмі якісно і в належні терміни, має право надавати послуги особисто або із залученням третіх осіб, оформляти всі необхідні документи, забезпечувати отримання всіх необхідних документів для проходження навчання в Канаді, сприяти в отриманні дозволу на навчання і на роботу в Канаді, сприяти в забезпеченні медичним страхуванням, консультувати стосовно проходження тестування та проводити співбесіду з англійської мови, проводити інформаційну підготовку згідно вимог навчального закладу, забезпечувати всіма необхідними інформаційними матеріалами, оформляти міжнародний студентський квиток.

Обов"язки Клієнта передбачені частиною 2 розділу2 Контракту, у відповідності до п. 2.2. якого клієнт зобов"язаний повідомляти достовірні факти біографії всіх члені сім"ї та будь-яку іншу інформацію, потрібну для ведення неіміграційної процедури, своєчасно виконувати всі фінансові зобов"язання, необхідні для вказаної процедури, додатково нести поточні витрати по своїй неіміграційній справі, оплатити роботу Консультанта в порядку та у строки, встановлені у розділі 5, та інші (п.п.2.7, 2.8, 2.9).

Повна вартість контракту у відповідності до розділу 5 становить 1775 доларів США, яка складається з першої оплати в розмірів 500 доларів США за інформаційно-консультаційні послуги, другої оплати- 1275 доларів США за послуги щодо отримання всіх необхідних документів, які позивач оплатив в позному обсязі, про що свідчить відмітка "оплачено", та засвідчено підписом консультанта Турій.І.Г. і не заперечувалось в судовому засіданні.

Зі змісту повідомлення від 30.06.2015 року, скерованого Посольством Канади ОСОБА_4, вбачається, що останньому відмовлено в отриманні візи з причин невідповідності заявки вимогам Закону та Регламенту. Позивач не переконав, що залишить Канаду в кінці уповноваженого перебування, в якості тимчосового жителя, при цьому взялось до уваги відсутні інформації про мету візиту, перспективи працевлаштування в країні проживання, нинішня ситуація зайнятьсті.

Відповідно до абзацу 2 розділу 5 Контракту якщо клієнту буде відмовлено в отриманні візи, Консультант повертає повну вартість контракту, крім видатків і 400 доларів США. Термін повернення вартості Контракту від 60 до 90 робочих днів. До видатків можуть бути зараховані: переклад документів, факси, телефонні розмови, фотокопії, транспортні витрати.

Згідно абзацу 3 розділу 7 Контракту у випадку неуспішного неіміграційного процесу Клієнт не має права вимагати від Консультанта відшкодування моральних збитків та витрат, понесених Клієнтом у ході неіміграційного процесу, крім оплачених компанії коштів.

Будь-яких доказів того, що відповідачем при оформленні документів, які були необхідні для виконання умов Контракту, затрачені кошти на видатки, матеріали справи не містять, як і не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

23.07.2015 року ОСОБА_4 звернувася до відповідача з заявою про розірвання Контракту та повернення повної вартості контракту, крім видатків та 400 доларів США, а згодом повторно, 27.08.2015 року, - про повернення повної суми контракту в розмірі 1775 доларів США з проханням надіслати відповідь, які повертались адресату з причин закінчення терміну зберігання на поштовому відділенні, так як представники відповідача відмовлялись їх забирати.

Судом встановлено, що позивачем робились й інші спроби повернення сплачених коштів, зокрема телефонувавши, приїжджавши до офісу, проте бажаних результатів це не дало.

Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Ст.610 ЦК України регламентує, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Оскільки предметом взаємовідносин між відповідачем та позивачем є послуги, то взаємовідносини, що склались між нами регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 якого визначено, що послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 цього Закону якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача вказав, що причиною відмови в отриманні візи стало не відсутність в анкеті мети поїздки, а те, що консул Посольства Канади не переконався в тому, що позивач не залишить Канаду в кінці передбаченого візою терміну перебування. На таке рішення вплинули відповіді позивача на запитання щодо мети поїздки, перспектив працевлаштування в країні проживання та нинішньої ситуації зайнятості.

Суд критично ставиться до такого твердження, оскільки з вказаного заперечення від 05.02.2015 року вбачається, що документи та анкета були сформовані за допомогою відповідача, а тому вказувати, що ОСОБА_4 давав відповіді на запитання, які не стали переконливими для консула, є безпідставними. Окрім цього, судом встановлено, що позивач жодного разу не був в Посольстві Канади, не ставив підпис в анкеті, не направляв особисто документи до Посольства, від його імені діяв ПП Центр міжнародних молодіжних програм "ІНФО-МІСТ", відповіді на запитання консула та інших уповноважених на це в Посольстві Канади не давав, оскільки співбесіди не проходив, про що також зазначено у запереченні. Сама відмова та закордонний паспорт позивача після відмови були направленні на адресу відповідача, про що вказала в судовому засіданні ОСОБА_5 Доказів протилежного судом не здобуто.

Натомість, свідок ОСОБА_6В.в судовому засіданні дав показання, що він також по такій же програмі через ПП Центр міжнародних молодіжних програм "ІНФО-МІСТ" намагався поїхати на навчання до Канади. Подавши необхідіні документи та оплативши зазначену в Контракті суму, здавши "ІНФО-МІСТ"-у закордонний паспорт, отримав відмову у відкритті візи. Тоді представником відповідача запропоновано здійснити доплату і повторно подати документи, на що він погодився. Всі необхідні довідки та інші документи він передав особисто ОСОБА_5, анкету не заповнював, свої підписи на документах не ставив, співбесіду не проходив, від його імені діяв "ІНФО-МІСТ", здійснив доплату, в результаті чого візу йому відкрили і він виїхав до Канади.

Як вбачається з відмови у відкритті візи, в якому вказано, щоб звернути увагу на підстави, які перевірялися і були застосовані для відмови завки ОСОБА_4, зокрема мета візиту, перспективи працевлаштування в країні проживання, нинішня ситуація зайнятості.

Представником відповідача надано копію повідомлення про зарахування студента ОСОБА_4 до Міжнародної ОСОБА_7 Канади на програму стаціонарного навчання в Торонто. Проте, суд дійшов до переконання, що якщо б про такий вступ до ОСОБА_7 було відомо консулу в результаті зазначення про це в заявці для отримання візи, відмітка про про відсутність мети візиту у відмові в отриманні візи була б відсутня.

Доводи представника відповідача по інших підставах, що стали причиною відмови в отриманні візи на тимчасове перебування в Канаді, а саме не подння офіційного листа з банку про рух коштів по рахунку за останні 6 місяців, не заслуговують на учагу, оскільки спростовується умовами контракту. Зокрема, згідно п.п.1.9 саме на Консультанта покладено обов"язки по оформленні всіх необхідних документів. Представник відповідача не надав суду доказів з цього приводу.

Згідно п.1,4 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

У відповідності до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що оскільки в судовому засіданні та матеріалами справи не здобуто доказів того, що ОСОБА_4 відмовлено у відкритті візи з причин невиконанання чи неналежного виконання ним своїх зобов"язань, передбачених контрактом, натомість здобуто дані, які вказують, що саме Центр міжнародних молодіжних програм "ІНФО-МІСТ" не виконав належним чином умови Контракту, передбачені п. 1 розділу 2, що потягло настання негативних наслідків для позивача у вигляді відмови в отриманні візи, укладений 14.01.2015 року Контракт слід розірвати, а відповідачу необхідно повернути повну вартість контракту, окрім 400 доларів США.

З приводу позовної вимоги про стягнення з відповідача на його користь відсотків за користування чужими коштами; 3 % річних та пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ суд вважає за необхідне вказати наступне.

При вирішенні даних вимог судом враховано, що зобов»язання, які виикли між сторонами, є грошовими, розмір процентів за порушення зобов»язання у Контракті не зазначено, наявність прострочення у виконанні зобов»язання вбачається з матеріалів справи та встановлена в судовому засіданні, а відтак цивільно-правова відповідальність за порушення такого зобов»язання настає на підставі вимог ст.625 ЦК України.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Згідно даних довідки, виданої ПАТ "Державний ощадний банк України" за №480 від 04.12.2015 року, курс НБУ долара США по відношенню до гривні на момент звернення до суду становив 2308 грн. за 100 доларів.

Виходячи з принципу диспозитивності, при розрахунку заборгованості, 3% річних та пені суд бере до уваги саме цей курс долара США.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов"язання, строк (термін) якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов»язку не встановлений або визначений моментом пред»явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов»язок у семиденний строк від дня пред»явлення вимоги.

При визначені суми 3 % річних суд виходив з формули: С= Сх3хД:365:100, де С- сума заборгованості-31 735 грн., Д- кількість днів прострочення (з моменту звернення до відповідача про повернення вартості контракту по 25.07.2016 року)- 391 день. Таким чином, сума 3% річних складає- 1019,86 грн.

Виходячи з положень ст. 549 ч.3 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочення зобов»язання.

Не зважаючи на правову подібність правової природи ч.3 ст. 549 ЦК України та ст. 625 цього кодексу щодо сплати 3% річних, які в обох випадках застосовуються як відповідальність за порушення грошового зобов»язання, ці правові норми є різними за своєю природою, а тому обмеження можливості одночасного застосування цих норм законом не встановлено. Викладене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові ВСУ від 06.06.2012 року за №6-49цс12.

При визначенні розміру пені, суд виходив з наступної формули: П=СзхПОсхД:100, де П- пеня, Сз-сума заборгованості за період, ПОс-подвійна облікова ставка НБУ на один день (з 01.07.2015 року по 27.08.2015 року- 0,1644, з 28.08.2015 року по 24.09.2015 року- 0,148, з 25.09.2015 року по 21.04.2016 року- 0,1205, з 22.04.2016 року по 26.05.2016 року- 0,1041, 27.05.2016 року по 23.06.2016 року- 0,0986, з 24.06.2016 року по 25.07.2016 року-0,09 ), Д-кількість днів прострочки ( 391 день ). Таким чином, розмір пені, які слід стягнути на користь позивача з ПП Центр міжнародних молодіжних програм «ІНФО-МІСТ»становить 15 317, 98 грн.

Зважаючи на те, що представником відповідача заборгованість по контракту і наданий позивачем розрахунок 3 % річних та пені заперечувався лише голослівно, клопотання про призначення бухгалтерської експертизи не заявлялось, наявність заборгованості не спростована, а тому суд при вирішенні даних позовних вимог виходив з вищевказаних розрахунків.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_4 відсотків за користування коштів з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ суд дійшов до переконання, що вона задоволенню не підлягає, оскільки аналогія закону з положеннями ч. 2 ст. 1048 ЦК України не застосовується до правовідносин, що не є подібними до правовідносин позики. З аналізу вказаного, подібними до правовідносин позики є лише кредитні відносини. Таким чином у договірних відносинах, неподібних за своєю правовою природою до договору позики, як в даному випадку, не можуть стягуватися проценти за користування чужими грошима за аналогією з ч.2 ст.1048 ЦК України.

За таких обставин, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність і допустимість, а також їх достатність і взаємний зв'язок в сукупності, та встановлені судом обставини свідчать про те, що даний позов підлягає частковому задоволенню з вищевикладених підстав.

Згідно ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист пра споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору.

А тому, вирішуючи розподіл судових витрат, згідно зі ст. 88 ЦПК Украни, враховуючи роз"яснення, надані у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 р. з наступними змінами, з відповідача на користь держави слід стягнути 1378, 00 грн. судового збору.

На підставі викладеного, ст.ст. 11,16, 509, 526, 530, 549, 610, 611, 614, 625 Цивільного кодексу України, ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-216, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати Контракт № 56-11/15, укладений 14 січня 2015 року між ОСОБА_4 та ПП Центр міжнародних молодіжних програм «ІНФО-МІСТ».

Стягнути з ПП Центр міжнародних молодіжних програм «ІНФО-МІСТ» на користь ОСОБА_4 1 375 (одну тисячу триста сімдесят п'ять доларів США 00 центів), що згідно офіційного курсу НБУ станом на 04 грудня 2015 року еквівалентно 31 735, 00 грн. (тридцяти одній тисячі сімсот тридцяти п"ятьом гривням 00 копійок) основного боргу.

Стягнути з ПП Центр міжнародних молодіжних програм «ІНФО-МІСТ» на користь ОСОБА_4 1019,86 грн. - 3 % річних та 15 317, 98 грн. - пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ПП Центр міжнародних молодіжних програм «ІНФО-МІСТ» в дохід держави 1378, 00 грн. судового збору.

Стягнути з ПП Центр міжнародних молодіжних програм «ІНФО-МІСТ» на користь ОСОБА_4 витрати за надання правової допомоги в розмірі 2 000 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з часу ознайомлення з мотивувальною частиною рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя

Текст повного рішення виготовлено: 05.08.2016 року