Провадження № 2/761/2958/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Мазниченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» про захист прав споживачів, суд

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати дії відповідача протиправними та стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти по банківському вкладу в сумі 50 000 грн., компенсацію за моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Пізніше позовні вимоги було уточнено, а саме позивач проси суд стягнути з відповідача на свою користь відсотки по вкладу у розмірі 994,70 грн., пеню у сумі 33 000 грн., компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., а також судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.12.2014 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» був укладений Договір про розміщення банківського вкладу № 10-1305405, за умовами якого позивачем було внесено грошові кошти у розмірі 50 000 грн. на строк до 02.12.2015 року під 22,5 % річних. 23.11.2015 року позивач звернувся до Банку із заявою про повернення суми вкладу з нарахованими процентами зі спливом строку, встановленого договором. Однак, вказана сума вкладу та нарахованих процентів позивачу повернута не була, у зв'язку з чим останній звернувся до суду із відповідним позовом.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи, 01.12.2014 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» був укладений Договір про розміщення банківського вкладу № 10-1305405.

Даний договір є строковим та укладеним на строк до 02.12.2015 року під 22,5 % річних. Сума вкладу становить 50 000 грн.

Заявою від 23.11.2015 позивач звернувся до Банку із вимогою повернути суму вкладу з нарахованими процентами зі спливом строку, встановленого договором.

Відповідач не виплатив позивачеві суму банківського вкладу та нарахованих процентів на вклад.

Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

За ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Як передбачено ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 22.03.2016 року №180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Укрінбанк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 22.03.2016 №383 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень ліквідатора банк», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації вказаного банку.

За умовами ч.3 ст.46 вказаного Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури, що унеможливлює виникнення нових зобов`язань.

Процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлена спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за положеннями якого з дня призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону.

Отже, відшкодування коштів позивачу буде здійснюватись у відповідності до процедури, яка передбачена Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вказаний порядок повернення коштів є єдиним способом задоволення вимог кредиторів відповідача за встановлених Законом особливостей, норми якого є спеціальними нормами та такими, що обов`язково застосовуються до правовідносин, які виникли у зв»язку з виведенням неплатоспроможних банків з ринку.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону і не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до п. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на те, що позивачем при розгляді справи суду не надано належних та допустимих доказів задоволення вимог кредиторів попередніх черг, суд дійшов висновку що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст. 15, 16, 526, 530, 625, 1058, 1060 ЦК України, ст. 26, 36, 46, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» про захист прав споживачів - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: