Справа пр. №2/756/5135/16
У Х В А Л А

23 серпня 2016 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Великохацька В.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Головного управління Державної Казначейської служби України у м. Києві про стягнення майнової шкоди, завданої злочином, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача держави Україна в особі Головного управління Державної Казначейської служби України у м. Києві про стягнення майнової шкоди, завданої злочином.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст.119 ЦПК України.

Відповідно до п.п.3,5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Проте позивачем вимоги, передбачені вказаними законодавчими нормами, не виконані.

Зокрема, ОСОБА_1 у своїй позовній заяві вказує, що відповідно до ч.2 ст.1177 ЦК України шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок держави. При цьому зазначена норма цивільного матеріального права встановлює спеціальні обставини, наявність яких є необхідними для її реалізації, а саме: 1) заподіяння кримінальним правопорушенням саме майнової (а не фізичної чи моральної) шкоди; 2) заподіяння майнової шкоди лише фізичній особі; 3) невстановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, або ж вона є неплатоспроможною. Позивач зазначає, що боржник ОСОБА_2 є неплатоспроможною особою, що підтверджується відповідними документами, які наявні в матеріалах виконавчого провадження, однак жодних доказів на підтвердження того, що боржник дійсно є неплатоспроможною особою, ОСОБА_1 суду не надала.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, вироком Оболонського районного суду м. Києва від 24.10.2013 року у справі №1-кп/756/506/13 зі ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_1 8000,00 грн. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди. Таким чином, судове рішення у справі може вплинути на права чи обов'язки ОСОБА_2, а тому позивачеві слід визначитись з колом осіб, які беруть участь у справі (зазначивши боржника в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору).

Ч.1 ст.121 ЦПК України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст.ст.119,120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На виконання зазначеної ухвали позивач повинна подати до суду позовну заяву в новій редакції відповідно до вимог ст.ст.119,120 ЦПК України, з урахуванням вимог про усунення недоліків, викладених в цій ухвалі.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до держави Україна в особі Головного управління Державної Казначейської служби України у м. Києві про стягнення майнової шкоди, завданої злочином залишити без руху та надати позивачеві строк на усунення недоліків у термін до 31 серпня 2016 року, але не пізніше п'яти днів з дня отримання нею даної ухвали.

У випадку, якщо недоліки позовної заяви у визначений строк не будуть виправлені, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Великохацька