ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5506/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"18" жовтня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Заболотній Л.Г.
розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,
В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що 9.06.2002 року сторони зареєстрували між собою шлюб. Від спільного шлюбу вони мають малолітню дитину: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає разом з матір`ю. З жовтня 2005 року відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини, інформації про офіційне працевлаштування відповідача у позивачки немає, крім того, що знає, що він був військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 . За таких обставин просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від всіх його доходів щомісяця з 7.06.2016 року і до досягнення ним повноліття.
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений судом належним чином за його місцем реєстрації (а.с.18), з заявами до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався.
Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом положень ч.3, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.
У відповідності до ч.1, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати до досягнення нею повноліття.
Як наголошує ч.2, ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян.
Як встановлено в судовому засіданні, 9.06.2002 року сторони уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Хортицьким РАГС м. Запоріжжя. Від спільного шлюбу вони мають малолітню дитину: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), який зареєстрований та проживає разом з матір`ю (а.с.3). 9.03.2006 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.4). З жовтня 2005 року відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини, інформації про офіційне працевлаштування відповідача у позивачки немає, крім того, що він був військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 .
Згідно ч.1, ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2016 рік установити у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня 1228 гривень; з 1 грудня - 1313 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня 1531 гривня; з 1 грудня - 1637 гривень.
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином заздалегідь повідомлений про розгляд справи (а.с.18), при цьому будь-якої інформації з місця роботи при наявності трудових відносин укладених на постійній основі судові не надав, тому суд не отримав інформації про місце його можливого працевлаштування, і за таких обставин приймає до уваги пояснення позивачки, що відповідач має постійне місце роботи як військовослужбовець, але приховує від неї. За таких обставин суд приходить до висновку, що аліменти підлягають стягненню у частці від його щомісячного доходу, а не у твердій грошовій сумі.
За правилами ч.1-2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Підпункт 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає необхідним, приймаючи до уваги обов`язок відповідача утримувати свою малолітню дитину на підставі описаних вище норм права, відсутність інформації про його на даний час постійний щомісячний дохід, склад сім`ї, його стан здоров`я, враховуючи вік та стан здоров`я дитини, задовольнити позов і стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх його доходів щомісяця на користь позивачки для утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 7.06.2016 року - дня подачі позову до суду і до його повноліття, у розмірі, що відповідає межам встановленим Законом України „Про Державний бюджет України на 2016 рік для дітей такого віку (для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня 1531 гривня; з 1 грудня - 1637 гривень), який не є меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Суд вважає, що такий встановлений розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно ст.79; 88 ЦПК України оскільки суд задовольняє позов про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору, від якого була звільнена позивачка при зверненні до суду.
Керуючись ст.10; 11; 57-59; 60; 79; 88; 169; 209; 213-215; 226 ЦПК України, на підставі ст.141; 180-182; 183; 191 СК України, ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК України, ст.8; 11 Закону України „Про охорону дитинства ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2016 рік, підпункту 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, суд
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від всіх його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 7.06.2016 року і до досягнення ним повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його копії відповідачем.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.
Суддя :