Справа № 752/7038/16-ц
Провадження № 2/752/3669/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

28.07.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Безверхої Н.В.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору Голосіївський районний відділ ГУ ДМС України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд -

Встановив

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме у домоволодінні АДРЕСА_1 з 26 лютого 2006 року.

В обґрунтування позову позивач вказувала, що вона є власниками вказаного домоволодіння. Відповідач по справі зареєстрований у даному домоволодінні з 2003 року, однак за період проживання позивача в будинку з 2008 по 2016 рік відповідач не проживав. У зв'язку з чим позивач посилаючись на правові підстави ст. 71 ЖК України просять суд визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаною квартирою.

Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій просили задовольнити позов та зазначили, що не заперечують проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату і час судового розгляду повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, причин неявки суду не повідомив, тому суд, вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Всебічно і повно з'ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки відповідно до вимог до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 29 квітня 2013 року посвідченого державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Браславською О.Г., ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 належить 77/200 частин домоволодіння НОМЕР_1, яке складається з двох житлових будинків з господарськими прибудовами та спорудами по АДРЕСА_1

З довідки центру комунального сервісу від 19.03.2016 року № 913 вбачається, що в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

З копій квитанцій наданих позивачем вбачається, що з 2010 року комунальні платежі сплачуються виключно позивачем.

З копії постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві від 14.06.2014 року ВП№ 41309941 вбачається, що виходом державного виконавця за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та належного йому майна не відшукано.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

Частина ж 4 ст. 156 ЖК України, передбачає збереження права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником, при умові збереження права власності на об'єкт нерухомості цього ж власника, тобто при незмінності власника майна.

Таким чином, відповідач, будучи зареєстрованим у належному позивачу домоволодінні, порушує її права власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном, гарантовані ст. 319 ЦК України.

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими обґрунтовуються вимоги позивача підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Так, суд, виходячи із засад цивільного судочинства - справедливості, добросовісності та розумності і з урахуванням балансу інтересів, вважає за необхідне задовольнити позов.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 10-11, 28-29, 57-60, 158, 179, 185, 208-209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору Голосіївський районний відділ ГУ ДМС України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у домоволодінні АДРЕСА_1.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів, з дня отримання його копії до Голосіївського районного суду м. Києва.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя