РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Полонця С.М.

секретаря с/з - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Комунальне підприємство «Житомирський міський центр земельних відносин» про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та усунення перешкод у користуванні майном, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до суду, в якому просить визнати недійсними: Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №348251 від 25.04.2012 року, виданий на ім»я ОСОБА_3; Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №709574 від 14.09.2012 року, виданий на ім»я ОСОБА_4 та зобов»язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою по пров. 4-му Вільському, 8-А у м. Житомирі. При цьому посилається на те, що вона є власником земельної ділянки по пров. 4-му Вільському, 8-А в м. Житомирі, поряд з якою знаходяться земельні ділянки по пров. 3-му Кар»єрному, 7, що перебувають у власності відповідачів на підставі договору дарування. При виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок відповідачів в натурі (на місцевості) у протоколі встановлення та узгодження зовнішніх меж та актах відновлення меж в натурі було підроблено підпис позивача, як власника суміжної земельної ділянки, чим порушено права позивача.

Позивач та її представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

В судове засідання відповідачі не з»явилися, від відповідача ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи без його участі та письмові заперечення проти позову.

Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0680 га по пров. 4-му Вільському, 8-а в м. Житомирі відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Відповідач ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0121 га по пров. 3-му Кар»єрному, 7 в м. Житомирі відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №348351 від 25.04.2012 року на підставі договору дарування земельної ділянки від 28.03.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №1565.

Відповідач ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,0275 га по пров. 3-му Кар»єрному, 7 в м. Житомирі відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №709574 від 14.09.2012 року на підставі договору дарування земельної ділянки від 28.03.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №1565.

Згідно ст.ст. 125, 126 ЗК України, в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується, зокрема, цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених частиною другою цієї статті, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки.

У разі набуття права власності на земельну ділянку кількома набувачами або у разі відсутності на відповідному державному акті місця для проставлення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку набувачеві або відчужувачеві земельної ділянки протягом 30 календарних днів з дня подання ним до органу, який здійснює видачу зазначеного акта, документів, передбачених законодавством, видається державний акт на право власності на земельну ділянку.

Як вбачається з копії технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_3, при поділі земельної ділянки площею 0,0636 га по пров. 3-му Кар»єрному, 7 в м. Житомирі, акт відновлення (встановлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та прийому-передачі межових знаків на зберігання ОСОБА_3 від 01.06.2011 року не містить взагалі підпису позивача. Будь-які інші акти відновлення (встановлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), прийому-передачі межових знаків на зберігання відповідачам та протокол встановлення та узгодження меж земельної ділянки, відсутні в матеріалах справи.

Крім того, слід зазначити, що за змістом ст. 56 Закону України «Про землеустрій», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку при поділі чи об»єднанні земельних ділянок, не містить погодження меж земельної ділянки із суміжними землекористувачами.

Таким чином, судом встановлено, що чинний на час видачі оскаржуваних державних актів на право власності на земельні ділянки закон не містив вимоги погодження меж земельної ділянки із суміжними землекористувачами під час складання технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку при поділі земельних ділянок.

Правовстановлюючий документ на підставі якого було видано оскаржувані державні акти на право власності на земельну ділянку на ім»я відповідачів, а саме договір дарування земельної ділянки від 28.03.2011 року, зареєстрований в реєстрі за №1565, є чинним та не визнаний недійсним у встановленому законом порядку.

Самі оскаржувані державні акти на право власності на земельну ділянку відповідають формі, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 року №449, яка була чинною на час їх видачі.

З огляду на вищенаведене, позовні вимоги про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку на ім»я відповідачів є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Позовна заява не містить жодних посилань щодо наявності обставин чинення відповідачами перешкод позивачеві у користуванні власною земельною ділянкою, як і належних та допустимих доказів щодо цього, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

Надані позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог копії висновків судової експертизи, листів Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради, не є належними та допустимими доказами по цій справі, оскільки є предметом дослідження та доказами в цивільній справі №2-226/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області, про знесення самочинного будівництва, відшкодування матеріальної та моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про знесення самочинного будівництва, усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, хвіртками для проходу по земельній ділянці, відшкодування моральної шкоди, що перебуває в провадженні Богунського районного суду м. Житомира (суддя Семенцова Л.М.) та судове рішення по якій не ухвалено судом.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Комунальне підприємство «Житомирський міський центр земельних відносин» про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та усунення перешкод у користуванні майном, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення суду.

Суддя: