Справа № 2/710/110/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 жовтня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої Боднар О.В.,

суддів Мацунича М.В., Куштана Б.П.,

за участі секретаря Кухти М.В.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, представника третьої особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1, що діє від імені публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», на рішення Свалявського районного суду від 18 травня 2016 року справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Ужгородської філії акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_4, що діє від імені ОСОБА_6, до публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», третя особа: ОСОБА_7, про визнання недійсним кредитного договору, -

у с т а н о в и л а :

У жовтні 2009 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом до позичальника за кредитним договором № 43/08МК від 27 травня 2008 року ОСОБА_6 та іпотекодавця за договором іпотеки № 43/08МК-01 від 27 травня 2008 року ОСОБА_7, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 25 лютого 2010 року (т.1, а.с. 184-186), просило:

-стягнути з ОСОБА_6 на свою користь в особі Ужгородської філії в м.Ужгород, заборгованість за кредитним договором станом на 25 лютого 2010 року в розмірі 1 227 916,03 дол.США, з яких:

1 030 000,00 дол.США заборгованість за кредитом,

197 916,03 дол.США заборгованість по відсоткам, та

312 560,72 грн. пені за порушення строків повернення відсотків;

-в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 43/08МК-01 від 27 травня 2008 року, а саме: готельний комплекс (двоповерховий з мансардою), літ. «А», загальною площею 1 550,60 кв.м. за адресою: Свалявський район, с.Поляна, вул.Сонячна, 59 та земельну ділянку несільськогосподарського призначення на якій знаходиться готельний комплекс, площею 0,2291 га, які належать ОСОБА_7, а також на все належне ОСОБА_6 майно, грошові кошти, майнові права та грошові кошти і майно, які знаходяться у інших осіб;

-реалізацію предмета іпотеки провести шляхом продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» та з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», за початковою ціною, визначеною субєктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України;

-судові витрати стягнути з ОСОБА_6

У грудні 2009 року ОСОБА_6 подав зустрічний позов до ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Ужгородської філії ПАТ АБ «Укргазбанк» (т.1, а.с. 90-94), в якому з урахуванням уточнень, викладених в заяві від 21 грудня 2009 року (т.1, а.с. 104-107), та заяві від 24 березня 2016 року про збільшення вимог (т.2, а.с. 63-70) просив визнати недійсним кредитний договір № 43/08 від 27 травня 2008 року із змінами та доповненнями до нього. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Зазначав, що банк порушив умови кредитного договору, оскільки без підстав та пояснень згідно з його заявою від 01 жовтня 2008 року, не видав йому останній транш у розмірі 270 000,00 дол.США.

Вказував, що не існувало жодних перешкод для видачі йому коштів, про що свідчить укладення між ним та банком 15 вересня 2008 року додаткової угоди до кредитного договору, відповідно до умов якої було збільшено кредитний ліміт. Крім того, станом на 01 жовтня 2008 року ним було сплачено комісію у розмірі 13 000,00 дол.США виходячи із загальної суми кредиту 1 300 000,00 дол.США.

У заяві про збільшення вимог зустрічного позову зазначав, що банк перед укладенням кредитного договору не надав йому в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, орієнтовну сукупну вартість кредиту, чим порушив вимоги ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та п.3.4 розділу 3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління НБУ № 168 від 10 травня 2007 року.

Вважає, що є несправедливими умови кредитного договору про:

- встановлення відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 16 % річних, збільшення їх розміру згідно з договором про внесення змін до 16,6 % річних та право банку в односторонньому порядку нараховувати відсотки за збільшеною на 1 % ставкою за порушення позичальником умов кредитного договору;

- встановлення пені на рівні 0,1 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення, оскільки це суперечить Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», а з кредитного договору вбачається, що кредитні кошти були надані фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 на поповнення обігових коштів в рамках кредитування учасників малого бізнесу;

- страхування майна в акредитованій кредитором страховій компанії,

Вказує на те, що банком в порушення вимог ст.534 ЦК України змінено черговість погашення вимог кредитора.

Ухвалою Свалявського районного суду від 17 березня 2016 року (т.2, а.с. 51) вимогу ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки виділено в самостійне провадження.

Ухвалою Свалявського районного суду від 25 березня 2016 року (т.2, а.с. 73) залучено в якості третьої особи за зустрічним позовом ОСОБА_7

Рішенням Свалявського районного суду від 18 травня 2016 року (т.2, а.с. 152-161) первісний позов ПАТ АБ Укргазбанк в особі Ужгородської філії банку АБ Украгазбанк до ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» у особі Ужгородської філії АБ «Укргазбанк» заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором від 27 травня 2008 року № 43/08МК у розмірі 1 030 000,00 дол.США.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» у особі Ужгородської філії АБ «Укргазбанк» судовий збір у розмірі 1700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Збільшений зустрічний позов ОСОБА_6 до ПАТ АБ Укргазбанк в особі Ужгородської філії банку АБ «Укргазбанк» - задоволено.

Визнано недійсним кредитний договір № 43/08МК від 27 травня 2008 року зі змінами та доповненнями, укладений між ПАТ АБ «Укргазбанк» у особі Ужгородської філії АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_6

Стягнуто з ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Ужгородської філії АБ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_6 551,20 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, що діє від імені ПАТ АБ «Укргазбанк» (т.2, а.с. 169-178), просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким первісний уточнений позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Зазначає, що судом застосовані норми Закону України «Про захист прав споживачів», сфера дії якого на відносини між сторонами у даному випадку не розповсюджується, з огляду на наступне.

ОСОБА_6, як фізична особа-підприємець, звернувся до банку для отримання кредитних коштів, зазначивши в заяві-анкеті, що метою кредитування є поповнення обігових коштів. З документів, що готувались для видачі кредиту вбачається, що кредит видавався за програмою «Кредит на розвиток бізнесу під заставу нерухомого майна», що підтверджується і сумою виданого кредиту, і тим, що заставним майном виступав діючий готельний комплекс.

Вказує на те, що істотні порушення в умовах кредитного договору та порушення прав позичальника, які є підставами для визнання недійсним кредитного договору відсутні, оскільки у додатку № 1 до кредитного договору викладена програма кредитування, тарифи на послуги банку, згідно затверджених Тарифним комітетом внутрішньобанківських положень кредитних програм. Всі умови були доведені до позичальника, розяснені йому, що підтверджується його підписом у вказаному додатку.

Також зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що рішення кредитного комітету банку, прийняті до укладення кредитного договору не могли вплинути на обсяг прав позичальника та бути підставою для визнання кредитного договору недійсним, оскільки є внутрішніми (службовими) документами банку, а не документами, які зумовлюють виникнення цивільних прав та обовязків між банком та позичальником.

Крім того, ОСОБА_6 вже звертався до суду з позовом про визнання недійсним п.1.2 договору про внесення змін до кредитного договору, визнання винним кредитора у невиконанні договору (невиплаті траншу у розмірі 270 000,00 дол.США) та звільнення його від відповідальності за невиконання зобовязання. Рішенням Свалявського районного суду від 06 квітня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 26 червня 2012 року, у задоволенні позову було відмовлено.

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, матеріали цивільної справи № 710/2-143/2011 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_6, приватного нотаріуса ОСОБА_9 про визнання дій неправомірними, визнання незаконною довіреності, визнання недійсними договорів, зобовязання вчинити певні дії та встановлення факту, справу № 710/2-420/11 за позовом ОСОБА_6 до ПАТ АБ«Укргазбанк» в особі відділення № 8 про визнання недійсним пункту кредитного договору, стягнення невиплачених коштів по кредитній лінії, матеріали кредитної справи, апеляційний суд визнав, що скарга підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 квітня 2008 року ОСОБА_6 подав до УФ ВАТ АБ «Укргазбанк» відділення № 8 у м.Свалява, заяву позичальника-фізичної особи на отримання кредиту у розмірі 1 000 000,00 дол.США на поповнення обігових коштів. Своїм підписом у заяві останній підтвердив, що банк надав йому в письмовій формі та в повному обсязі інформацію, передбачену п.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». Також у заяві зазначено, що банк має право відмовити у видачі кредиту без пояснення причин (т.1, а.с. 10).

27 травня 2008 року між ВАТ ОСОБА_10 «Укргазбанк», в особі начальника відділення № 08 Ужгородської філії ВАТ АБ «Укргазбанк» ОСОБА_11, діючого на підставі Положення про відділення № 08 Ужгородської філії ВАТ АБ «Укргазбанк», та в межах довіреності № 58 від 24 січня 2008 року, виданої ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі голови правління ОСОБА_12 (далі ОСОБА_10), та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № 43/08МК (далі кредитний договір) (т.1, а.с. 15-18).

За умовами п.п.1.1 кредитного договору банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію з лімітом 1 000 000,00 дол.США, на строк з 27 травня 2008 року по 26 травня 2023 року або по день, визначений у п.3.3.11 цього договору, із сплатою за користування кредитними коштами 16 % річних.

Договором також передбачено, що у разі порушення позичальником зобовязань, встановлених п.п. 3.3.12. - 3.3.16 кредитного договору, процентна ставка за користування кредитними коштами підвищується на 1 %. На залишок простроченої заборгованості за кредитною лінією відсотки у збільшеному розмірі нараховуються, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості (п.п. 3.1.11 - 3.1.12. кредитного договору).

Умови забезпечення кредиту визначені розділом другим кредитного договору.

У свою чергу позичальник зобовязався здійснювати повернення суми окремих траншів на рахунок відкритий в Ужгородській філії ВАТ АБ «Укргазбанк» щомісячно з першого по десяте число кожного місяця наступного за місяцем отримання траншу, в розмірі відповідно до графіку повернення заборгованості (додаток № 2 до кредитного договору, який є його невідємною частиною) (п.3.3.3. кредитного договору).

Також позичальник зобовязався одночасно з укладенням кредитного договору надати до банку укладені виключно в акредитованих у банку страхових компаніях договори страхування власного життя та майна, яке береться у заставу банком, а також надати банку докази сплати страхових платежів, що підтверджують дію зазначених договорів страхування на строк, не менше одного року (п. 3.3.12 кредитного договору).

За порушення строків повернення кредиту та/або сплати відсотків за користування кредитними коштами позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 0,1 від суми невиконаного зобовязання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності (п. 5.3. кредитного договору).

Відповідно до п.7.5 кредитного договору позичальнику надається інформація щодо сукупної вартості кредиту у Додатку № 1, який є невідємною частиною цього договору (т.1, а.с. 132-143).

14 серпня 2008 року ОСОБА_6 знову звернувся до УФ ВАТ АБ «Укргазбанк» відділення № 8 у м.Свалява, із заявою позичальника-фізичної особи на отримання кредиту у розмірі 300 000,00 дол.США (т.1, а.с. 11).

15 вересня 2008 року, між банком та ОСОБА_6 був укладений договір про внесення змін до кредитного договору № 43/08 МК від 27 травня 2008 року, за умовами якого було:

-збільшено ліміт кредитної лінії до 1 300 00,00 дол.США,

-встановлений розмір відсотків за користування кредитними коштами 16,6 % річних,

-визначено розмір комісії за збільшення ліміту кредитування у розмірі 3 000,00 дол.США,

-внесено зміни до графіку повернення заборгованості (додаток № 2 до кредитного договору).

Зазначено, що інші умови кредитного договору є незмінними та обовязковими до виконання банком і позичальником (т.1, а.с. 23-27).

Таким чином, із заяв позичальника та змісту кредитного договору і договору про внесення змін до нього вбачається, що ОСОБА_6 отримав кредит саме як фізична особа на задоволення споживчих потреб, про що зазначено у п.1.4. кредитного договору.

Зазначені обставини спростовують доводи, наведені представником банку в апеляційній скарзі, про те, що кредит отримувався ОСОБА_6 як фізичною особою-підприємцем на розвиток бізнесу та здійснення підприємницької діяльності.

З урахуванням наведеного, до відносин між сторонами кредитного договору підлягає застосуванню Закон України «Про захист прав споживачів», оскільки кредит видавався ОСОБА_6 для задоволення його споживчих потреб (п. 1.4. кредитного договору).

Проте, висновок суду першої інстанції, про те, що діями ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Ужгородської філії АБ «Укргазбанк» порушено право ОСОБА_6, як споживача фінансових послуг є помилковим, до якого суд першої інстанції дійшов, керуючись крім, вимог Закону України «Про захист прав споживачів», п.3.6. постанови НБУ № 168 від 10 липня 2007 року «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» та Положенням про Ужгородську філію ВАТ «Укргазбанк», затвердженого Спостережною радою ВАТ «Укргазбанк» від 28 грудня 2006 року № 8.

Як зазначено судом у рішенні, при укладенні з ОСОБА_6 кредитного договору банк включив в договір умови, які є несправедливими: комісії - за відкриття позичкового рахунку 1 % від суми ліміту кредитного договору, за аналіз ліквідності забезпечення у сумі 1 500,00 грн., змінив в одноособовому порядку істотні умови договору, такі як відсоткова ставка, страхування життя позичальника в одній акредитованій банком страховій компанії. Вказано, що банк діяв всупереч принципу добросовісності, наслідком чого є істотний дисбаланс прав і обовязків на шкоду споживача.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції, яка діяла на момент укладення кредитного договору, перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про:

1) особу та місцезнаходження кредитодавця;

2) кредитні умови, зокрема:

а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений;

б) форми його забезпечення;

в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача;

г) тип відсоткової ставки;

ґ) суму, на яку кредит може бути виданий;

д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо);

е) строк, на який кредит може бути одержаний;

є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги;

ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови;

з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється;

и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію;

і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

Договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві.

У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються:

1) сума кредиту;

2) детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача;

3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту;

4) право дострокового повернення кредиту;

5) річна відсоткова ставка за кредитом;

6) інші умови, визначені законодавством.

Згідно з ч.5 цієї статті до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими:

1) для надання кредиту необхідно передати як забезпечення повну суму або частину суми кредиту чи використати її повністю або частково для покладення на депозит, або викупу цінних паперів, або інших фінансових інструментів, крім випадків, коли споживач одержує за таким депозитом, такими цінними паперами чи іншими фінансовими інструментами таку ж або більшу відсоткову ставку, як і ставка за його кредитом;

2) споживач зобов'язаний під час укладення договору укласти інший договір з кредитодавцем або третьою особою, визначеною кредитодавцем, крім випадків, коли укладення такого договору вимагається законодавством та/або коли витрати за таким договором прямо передбачені у складі сукупної вартості кредиту для споживача;

3) передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки;

4) встановлюються дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки.

Відповідно до ч.6 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору.

Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов'язаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Отже, за змістом ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими (перелік несправедливих умов наведений у ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів»). Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

З матеріалів справи вбачається, що перед укладенням сторонами кредитного договору банк у письмовій формі надав позивачу у повному обсязі всю необхідну інформацію, передбачену ч.ч.2,4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів»; сторони узгодили всі його істотні умови, а саме: суму кредиту, дату видачі кредиту, річну відсоткову ставку, умови повернення кредиту, порядок нарахування та сплати відсотків, сплати за кредит, порядок зміни та припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; позивач особисто підписав заяву позичальника-фізичної особи на отримання кредиту (т.1, а.с. 10), програму кредитування субєктів малого підприємництва та учасників малого бізнесу «Розвиток бізнесу під заставу нерухомого майна», в якій вказано інформацію щодо загальних умов кредитування, фіксовані відсоткові ставки за кредитами (на весь строк дії кредитного договору), додаткові витрати позичальника (т.3, а.с. 11), кредитний договір з додатками № 1 та № 2 (графік погашення заборгованості) до нього (т.1, а.с. 15-21).

На момент укладення кредитного договору ОСОБА_6 не навів жодних зауважень щодо змісту цього правочину.

Крім того, у разі незгоди з умовами кредитного договору ОСОБА_6 мав можливість скористатись своїм правом, визначеним ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 3.4.3 кредитного договору, протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Проте таким правом він не скористався, що свідчить про його згоду з усіма умовами договору.

Навпаки, як вже зазначалося, 14 серпня 2008 року звернувся до банку із заявою позичальника-фізичної особи про отримання кредиту ще на 300 000,00 дол.США (т.1, а.с. 11).

ОСОБА_6 з 12 січня 2009 року по 24 жовтня 2010 року погашав відсотки за користування кредитними коштами, сплативши 23 310,00 дол.США (т.1, а.с. 184-186).

З наявних у матеріалах кредитної справи заяв ОСОБА_6 від 04 листопада 2008 року, 10 грудня 2008 року, 22 січня 2009 року, вбачається також, що останній не заперечуючи умов кредитного договору, просив розглянути можливість продовження відстрочки сплати суми боргу на шість місяців, не застосовувати до нього штрафних санкцій та не нараховувати підвищеної відсоткової ставки на прострочену заборгованість по відсоткам, а також надати відстрочку по сплаті відсотків по кредиту до квітня місяця 2009 року, зобовязуючись погасити всю заборгованість, яка виникне станом на 01 квітня 2009 року до 10 квітня цього року (кредитна справа, т.2, а.с. 35, 60, 69), додано до матеріалів справи.

Отже, зі змісту кредитного договору не вбачається жодної з перелічених умов, які законом визнаються несправедливими, як не вбачається і будь-яких інших несправедливих умов.

Вказане узгоджується і з висновком ВСУ, висловленим у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1341цс15, на яку посилається представник банку в апеляційній скарзі.

Не вбачається також і порушення банком при укладенні кредитного договору п. 3.6. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління НБУ від 10 травня 2007 року № 168, відповідно до якого банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

Також, суд першої інстанції у своєму рішенні безпідставно значив про те, що субєкт підписання кредитного договору від імені банку начальник відділення № 8 ОСОБА_11 не був уповноважений відступати від істотних умов кредитування, узгоджених з кредитним комітетом. На переконання суду сторони повинні були внести зміни до кредитного договору щодо визначення у договорі відсоткової ставки. Відсутність таких змін робить кредитний договір недійсним, оскільки у ньому є невідповідність істотної умови рішенню кредитора.

Проте, відповідно до п.3.1.Положення про Ужгородську філію ВАТ АБ «Укргазбанк», затвердженого протоколом № 8 Спостережої ради ВАТ АБ «Укргазбанк» від 28 грудня 20006 року, одним із основних завдань філії є забезпечення виконання рішень органів управління банку, а також актів внутрішнього регулювання діяльності банку, що видаються правлінням банку, наказів та розпоряджень керівників банку.

Згідно з п.п. 4.2., 4.5. вказаного Положення при здійсненні банківських операцій філія використовує тарифи, депозити та кредитні (процентні) ставки, комісійні винагороди, що визначаються згідно з єдиною фінансово-кредитною політикою банку та затверджуються органами управління фінансовими ризиками банку (кредитним комітетом, тарифним комітетом, комітетом з питань управління активами та пасивами) та/або правлінням. Банку.

Розмір процентних ставок філія встановлює по письмовому узгодженню з банком у відповідності з єдиною фінансово-кредитною політикою останнього. Розмір тарифів (комісійної винагороди) за проведення банківських та інших операцій встановлюється філією та затверджується банком (т.1, а.с. 136-140).

Етапи і загальну процедуру підготовки та прийняття рішення щодо кредитування юридичних (за винятком міжбанківських кредитів), фізичних осіб та фізичних осіб-субєктів підприємницької діяльності (фізичні особи-підприємці) в ВАТ АБ «Укргазбанк», контроль за обслуговуванням таких кредитів, проведення моніторингу та інші питання, повязані з кредитуванням, врегульовано Положенням про кредитування в ВАТ АБ «Укргазбанк», затвердженим протоколом Правління ВАТ АБ «Укргазбанк» № 11 від 07 березня 2008 року.

Зокрема, відповідно до п.п. 3.2.1. Положення про кредитування, при зверненні клієнта (позичальника) до банку із запитом про отримання кредиту відповідальний працівник підрозділу фронт-офісу має визначити потреби та побажання клієнта, адаптувати їх до можливостей та процедур банку та запропонувати найефективніший варіант задоволення потреб клієнта.

Для вирішення питання щодо можливості отримання кредиту позичальником надаються документи для повного аналізу, склад яких та порядок надання залежить від особливостей позичальника.

Загальний порядок прийняття рішень щодо надання кредитів врегульовано розділом 3.5. Положення про кредитування, а порядок укладення та зберігання договорів п.3.6. цього Положення, в якому, крім іншого, зазначено, що кредитування позичальника в філіальній мережі (відділеннях/філіях/дирекціях) банку відбувається у межах, наданих їм Колегіальним органом (уповноваженим особам) повноважень.

Відносини між позичальником та банком в обовязковому порядку оформлюються у письмовій формі.

ОСОБА_13 договори, застави, іпотеки, поруки (гарантії) тощо укладаються від імені юридичної особи банку в особі Голови Правління, його заступників та інших працівників (на підставі довіреностей). Підписання договорів здійснюється керівником дирекції (філії, відділення), іншим уповноваженим працівником філії (дирекції, відділення) на підставі довіреності.

З матеріалів справи та матеріалів кредитної справи вбачається, що банком було дотримано передбачені вищезазначеними Положеннями умови. Згідно з витягом з протоколу засідання ОСОБА_13 ради ВАТ АБ «Укргазбанк № 17 від 15 травня 2008 року, який міститься в матеріалах справи та матеріалах кредитної справи (т.3, а.с. 5) було ухвалено надати дозвіл Ужгородській філії на видачу кредиту у формі невідновлювальної кредитної лінії ОСОБА_6, розміром 1 000 000,00 дол.США, терміном на 180 міс., на споживчі цілі, зі сплатою 16% річних за користування кредитом, разової комісії 1 % від загального ліміту кредитування, із зниженням ліміту кредитної лінії рівними частинами починаючи з сьомого місяця кредитування.

Передбачено також щорічне страхування предмету застави та життя позичальника за переліком ризиків, узгоджених в акредитованій банком страховій компанії; комісія за аналіз ліквідності забезпечення 1 500,00 грн. та інше.

Крім того, рішенням Свалявського районного суду від 06 квітня 2012 року по справі № 710/420/11, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 26 червня 2012 року (т.2, а.с. 187-191), і обставини встановлені яким мають преюдиційне значення для вирішення даної справи, було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_6 про визнання недійсним п.1.2. договору від 15 вересня 2008 року про внесення змін до кредитного договору в частині встановлення відсотків за користування кредитом у розмірі 16,6 % річних.

У справі № 710/420/11 судами було встановлено, що заявивши вимогу про визнання недійсним п.1.2 договору від 15 вересня 2008 року в частині встановлення розміру процентів за користування кредитом розмірі 16,6% позивач ОСОБА_6 посилався на те, що в цій частині додаткова угода суперечить рішенню кредитного комітету банку, а сама угода підписана неправомочною особою банку (а.с.6, т.1).

Відмовивши у задоволенні цієї вимоги суд правильно констатував, що як основний договір, законність якого не оспорюється позичальником, так і додатковий договір від імені банку підписала одна і та ж особа, повноваження якої були чинними на час укладення обох договорів (а.с. 8-12, 188-194, т.1).

Ця посадова особа не діяла всупереч рішенню кредитного комітету банку при визначенні розміру процентів в сумі 16,6 % річних, оскільки протокол ККФ №113 від 18 серпня 2008 року банку, як видно з його змісту, носить не обовязковий, а рекомендований характер (а.с.151, т.1).

Також судом було встановлено, що положення ст. 1056 ЦК України та пункту 3.2.4 кредитного договору № 43/08 МК від 27.05.2008 року передбачають право кредитодавця відмовитися від надання позичальникові передбаченого договором кредиту частково або у повному обсязі у разі наявності обставин, які явно свідчать про те, що наданий позичальником кредит своєчасно не буде повернуто.

За правовим змістом зазначеної норми закону, банк не зобовязаний повідомляти позичальника про причини відмови у наданні кредиту частково або в повному обсязі. Також, дане питання неврегульоване умовами укладеного між сторонами кредитного договору.

Крім того, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції було задоволено клопотання представника ОСОБА_6 ОСОБА_5 про витребування для огляду в судовому засіданні оригіналів протоколів засідання кредитної ради ВАТ АБ «Укргазбанк» від 15 травня 2008 року № 17, від 21 серпня 2008 року № 31, від 09 жовтня 2008 року № 37, та інформації про умови кредитування фізичних осіб у АБ «Укргазбанк», які діяли у 2008 році під час укладення кредитного договору та додаткової угоди до нього.

Банк надав суду кредитну справу за кредитним договором № 43/08МК від 27 травня 20108 року у двох томах (перший том на 252 арк., другий том на 235 аркушах) та Положення про кредитування в ВАТ АБ «Укргазбанк», затверджене протоколом Правління ВАТ АБ «Укргазбанк» 07 березня 2008 року № 11 на 42 аркушах.

В кредитній справі містяться витяги із вищезазначених протоколів. Представник банку пояснив в судовому засіданні, що надати протоколи не можливо, оскільки такі стосуються всіх областей, а не окремого позичальника, та містять конфіденційну інформацію.

Також у судовому засіданні представники банку пояснили, що відсоткова ставка за кредитним договором щодо кредитного ліміту у розмірі 1 000 000,00 дол.США встановлена за ставкою 16 % річних, відповідає ставці, зазначеній у витязі з протоколу № 17 засідання ОСОБА_13 ВАТ АБ «Укргазбанк» від 15 травня 2008 року № 17.

Встановлення договором про внесення змін до кредитного договору відсоткової ставки у розмірі 16,6 % річних є правомірним, що підтверджується рішенням Свалявського районного суду від 06 квітня 2012 року по справі № 710/420/11. Крім того, згідно з витягом з протоколу № 31 засідання ОСОБА_13 ради ВАТ АБ «Укргазбанк»від 21 серпня 2008 року (т.3, а.с. 7) було запропоновано встановити відсоткову ставку за користування кредитними коштами у розмірі 18 % річних, тобто за ставкою, навіть більшою, яка була передбачена договором про внесення змін.

Посилання позичальників на умови Програми кредитування фізичних осіб-підприємців є безпідставними, оскільки, як уже зазначалося, кредит видавався фізичній особі ОСОБА_6 на споживчі цілі.

Що стосується права банку підвищувати відсоткову ставку, то з цього приводу його представники зазначили наступне.

Умови кредитного договору п.3.3.12.-3.3.16., з приводу страхування життя та майна позичальника є загальною практикою передбачення кредитних ризиків фінансової установи. Крім того, незважаючи на те, що позичальником ігнорувалися вимоги банку щодо страхування, договори страхування на користь банку не укладалися, банк не застосовував санкції до боржника у вигляді збільшення відсоткової ставки, передбаченої кредитним договором (т.2, а.с. 129).

Вказане підтвердили і представники банку в судовому засіданні апеляційного суду, зазначивши, що банк не скористався правом, передбаченим п.п.3.1.11. кредитного договору - підвищувати процентну ставку, встановлену п.п. 1.1. цього договору у разі порушення позичальником зобовязань щодо укладення та виконання договорів страхування, в порядку, визначеному п.п.3.3.12.-3.3.16. договору, та п.п.3.1.1.12 нараховувати проценти на залишок простроченої заборгованості за кредитною лінією, виходячи із процентної ставки, зазначеної у п.1.1. договору, збільшеної на один процент, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

Тобто, незважаючи на наявність заборгованості, відсотки не нараховувалися за збільшеною ставкою. Крім того, нарахування відсотків здійснювалося на суму фактично отриманих ОСОБА_6 коштів 1 030 000,00 дол.США.

Безпідставними є і доводи представника ОСОБА_6 про те, що банком порушено вимоги ст.534 ЦК України та змінено черговість погашення вимог кредитора, оскільки відповідно до цієї статті у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором:

1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання;

2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка;

3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Разом з тим, пунктом 3.3.8. кредитного договору встановлено, що кошти для погашення заборгованості в першу чергу направляються для оплати простроченої суми комісійних платежів, потім простроченої заборгованості по процентах за кредитною лінією, потім простроченої заборгованості по кредитній лінії, потім строкової заборгованості по нарахованим комісіям, потім пені, потім строкової заборгованості по процентам за кредитною лінією, потім строкової заборгованості по кредитній лінії.

Тобто, у даному випадку черговість погашення вимог кредитора встановлена договором, що не суперечить вимогам ст. 534 ЦК України.

Не заслуговують на увагу і доводи представника ОСОБА_6 про те, що банком порушені вимоги Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», оскільки цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності. Отже, до відносин між банком та ОСОБА_6 цей Закон не застосовується.

Таким чином, кредитний договір із внесеними до нього змінами укладений у письмовій формі, підписаний повноважними особами, містить всі суттєві умови, передбачені законом, які мають суттєве значення та які були узгоджені сторонами, і підстави для визнання такого договору недійсним відсутні.

З урахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову та визнання недійсним кредитного договору підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову.

Що стосується вимог банку про стягнення заборгованості за кредитним договором, то колегія суддів апеляційного суду виходить з такого.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.3.1.2. банк зобовязаний надавати кредитні кошти в межах кредитної лінії окремими частинами (траншами). Підставою для видачі кожного окремого траншу є письмова заява позичальника, строк розгляду якої банком не може перевищувати 2 банківських днів.

На підставі заяв ОСОБА_6 від 27 травня 2008 року, 10 липня 2008 року, 17 липня 2008 року, 29 липня 2008 року, 13 серпня 2008 року, 22 серпня 2008 року, 28 серпня 2008 року, 03 вересня 2008 року, 08 вересня 2008 року, 19 вересня 2008 року на видачу окремих траншів відповідно до умов кредитного договору банком в рахунок кредитної лінії були перераховані кошти у загальній сумі 1 030 000,00 дол.США, що підтверджується копіями меморіальних валютних ордерів копіями виписок про рух коштів по рахунку ОСОБА_6 (т.2, а.с. 82-92, 97-108, 111-123), та не заперечується сторонами кредитного договору.

У видачі останнього траншу на підставі заяви ОСОБА_6 від 01 жовтня 2008 року у розмірі 270 000,00 дол.США, останньому було відмовлено банком листом від 09 жовтня 2008 року № 1823 (т.2, а.с. 108-109).

Право банку відмовити у видачі чергового траншу передбачено умовами кредитного договору. Відповідно до п. 3.2.4 цього договору банк вправі відмовитися від надання позичальнику передбаченого договором кредиту частково або в повному обсязі у разі наявності обставин, які явно свідчать про те, що надані позичальникові кредитні кошти своєчасно не будуть повернуті.

В письмових запереченнях проти зустрічного позову та поясненнях суду представник банку зазначив, що правовою підставою для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_6 про видачу йому останнього траншу в сумі 270 000,00 дол.США була постанова НБУ від 11 жовтня 2008 року № 319 «Про додаткові заходи щодо діяльності банків», якою з метою нейтралізації впливу зовнішньої фінансової кризи та забезпечення діяльності банківської системи, захисту інтересів вкладників та інших кредиторів банкам заборонялось проведення активно-пасивних операцій у валюті. Про виникнення форс-мажорних обставин і зупинення на їх підставі виконання зобовязань за кредитним договором сторонами передбачено і в п. 5.5. Розділу пятого кредитного договору. Про неможливість, а не про відмову у видачі чергового траншу, позичальнику було розяснено працівниками банку, а також начальником відділення, в якому він обслуговувався, і за весь період користування кредитними коштами від нього будь-яких скарг з цього приводу не надходило (т.1, а.с. 113).

За таких обставин, відмовляючи ОСОБА_6 у видачі останнього траншу, банк діяв в межах та відповідно до чинного законодавства, в тому числі і умов кредитного договору (т.2, а.с. 95 на звороті).

Згідно наданого банком розрахунку заборгованість ОСОБА_6 за кредиттим договором станом на 25 лютого 2010 року становить 1 227 916,03 дол.США, з яких:

1 030 000,00 дол.США заборгованість за кредитом,

197 916,03 дол.США заборгованість по відсоткам, та 312 560,72 грн. пеня за порушення строків повернення відсотків;

Наданий банком розрахунок заборгованості ОСОБА_6 спростовано не було.

Разом з тим, в суді апеляційної інстанції, за клопотанням представника ОСОБА_6 ОСОБА_5 до матеріалів справи були приєднані:

-копії повідомлень банку, датованих вереснем 2016 року, адресованих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (т.3, а.с. 23-24), в яких банк повідомляє останніх, що відповідно до ст.ст.35-37 Закону України «Про іпотеку» АБ «Укргазбанк» скористався своїм правом та залишив за собою в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 43/08 МК від 27 травня 208 року, майно, що належало ОСОБА_7 на праві власності, а саме:

нерухоме майно: готельний комплекс (двоповерховий з мансардою), літ.А, загальною площею 1 550,6 кв.м., який знаходиться за адресою: Свалявський район, с.Поляна, вул.Сонячна, 59, що належить на праві приватної власності ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18 вересня 2006 року, виданого Полянською сільською радою;

земельну ділянку з цільовим призначенням для підприємницької діяльності (обслуговування готельного комплексу), загальною площею 0,2291 га, кадастровий номер :04:002:0169, що знаходиться за цією ж адресою, та належить ОСОБА_7 на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗК № 059525 від 22 вересня 2006 року, виданого Свалявським районним відділом земельних ресурсів на підставі рішення 4 сесії 5 скликання Полянської сільської ради Закарпатської області.

Також у повідомленнях зазначено, що відповідно до вимог ст.172 Податкового кодексу України АБ «Укргазбанк» виконав функції податкового агента, а саме нарахував та перерахував до бюджету з 37 104 220,00 грн.:

5% податку на доходи фізичних осіб 1 855 211,00 грн.,

1,5 % військового збору 556 563,30 грн.

У звязку із зазначеним, банк повідомляв про необхідність відображення доходу від такого відчуження у річній податковій декларації про майновий стан і доходи та самостійно відшкодувати на рахунок АБ «Укргазбанк» до 31 жовтня 2016 року заборгованість у розмірі 2 411 774,30 грн. У разі невиконання дій по відшкодуванню повідомлено, що банк буде вимушений звернутися до відповідного суду для стягнення заборгованості у судовому порядку;

-копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (т. 3, а.с. 26-27), з якої вбачається, що 10 вересня 2016 року на підставі договору іпотеки від 27 травня 2008 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Свалявського районного нотаріального округу ОСОБА_9 за № 3270, за ПАТ АБ «Укргазбанк» зареєстровано право власності на готельний комплекс загальною площею 1 550,6 кв.м. та земельну ділянку площею 0,2291 га для будівництва та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, кадастровий номер :04:002:0169, що знаходяться за адресою: Свалявський район, с.Поляна, вул.Сонячна, 59. Також з цієї довідки вбачається, що відомості щодо зазначеного майна в Державному реєстрі іпотек відсутні.

Оригінали зазначених документів судом не витребовувалися, оскільки наведені в них обставини визнані та підтверджені сторонами, тому відповідно до ст.ст.58-59, 61 ЦПК України не підлягають доказуванню та є належними та допустими доказами .

Також представниками банку зазначено, що заборгованість за кредитним договором на час розгляду справи відсутня, оскільки банк скористався своїм правом та набув у позасудовому порядку право власності на предмет іпотеки.

Зазначена у повідомленнях заборгованість є податковим боргом.

За таких обставин, у задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення з ОСОБА_6 на свою користь в особі Ужгородської філії в м.Ужгород, заборгованості за кредитним договором № 43/08МК від 27 травня 2008 року станом на 25 лютого 2010 року в розмірі 1 227 916,03 дол.США, з яких: 1 030 000,00 дол.США заборгованість за кредитом, 197 916,03 дол.США заборгованість по відсоткам, та 312 560,72 грн. пені за порушення строків повернення відсотків слід відмовити.

Відповідно до ст.309 ЦПК України неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні первісного та зустрічного позовів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, що діє від імені публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», задовольнити частково.

Рішення Свалявського районного суду від 18 травня 2016 року скасувати.

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Ужгородської філії АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічного позову ОСОБА_4, що діє від імені ОСОБА_6, до публічного акціонерного товариства «Укргазбанк», третя особа: ОСОБА_7, про визнання недійсним кредитного договору - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

с у д д і :

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16