Справа №463/1269/16-ц
Провадження №2/463/1087/16
УХВАЛА

про забезпечення позову

04 травня 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Шеремети Г. І.

секретаря судового засідання Козак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», ПАТ «Омега Банк», ОСОБА_2, третьої особи: ОСОБА_3 про визнання недійсним договору факторингу, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, просила визнати договір факторингу №15 від 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» (правонаступником ПАТ «Омега Банк») та ОСОБА_4 «ФК «Вектор Плюс» в частині передачі права грошової вимоги за кредитним зобовязанням ОСОБА_5 заборгованість в сумі 84 712,83 доларів США; застосувати наслідки недійсності правочину та визнати недійсним договір купівлі-продажу від 17.12.2015 року за №1386, посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО ОСОБА_6 щодо придбання ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1; витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1; зобовязати ОСОБА_4 «ФК «Вектор Плюс» та ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні квартирою №32 по вул. Керченській, 15 у м.Львові; стягнути з відповідача ОСОБА_4 «ФК «Вектор Плюс» моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн.

Крім того, подала заяву, в якій в порядку забезпечення позову просить накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Заяву обґрунтовує тим, що спірна квартира належала на праві власності її чоловіку ОСОБА_7 та була предметом іпотечного договору №2553 від 31.03.2008 року. Шляхом ігнорування встановленої законом заборони на відчуження даної квартири, право власності на таку було зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.2015 року №1386. У звязку з існуванням реальної можливості відчуження ОСОБА_2 або її представниками квартири АДРЕСА_1, позивач звернулася до суду з відповідною заявою, яку просить задоволити.

Оглянувши матеріали заяви про забезпечення позову та додані до неї докази, вважаю, що таку слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість побоювань позивача щодо відчуження спірного майна, належного ОСОБА_2. У звязку з чим вважає, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову, утруднить чи взагалі зробить неможливим виконання рішення суду, а відтак унеможливить в подальшому повернення квартири законному власнику, який, крім того, є спадкоємцем вказаної квартири і має право на першочергове придбання такої у випадку її реалізації.

У звязку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що заяву слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву задоволити.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_3.

Копію ухвали направити для виконання в ДВС Личаківського району м. Львова.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Термін предявлення до виконання один рік.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова в порядку і строки ст. 293 -295 ЦПК України.

Суддя: Шеремета Г. І.