УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,-
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Нікопольська міська електрична мережа вуличного освітлення», Нікопольської міської ради про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року та рішення колегії суддів судової палати у цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Комунального підприємства «Нікопольська міська електрична мережа вуличного освітлення», Нікопольської міської ради про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Нікопольського міжрайонного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до КП «Нікопольська міська електрична мережа вуличного освітлення», Нікопольської міської ради про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2015 рокурішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, пред'явленого до КП «Нікопольська міська електрична мережа вуличного освітлення» скасовано, та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог. Стягнуто з КП «Нікопольська міська електрична мережа вуличного освітлення» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 234 303,45 грн. Вирішено питання судового збору. В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що на підставі контракту № 31/12 від 12 жовтня 2012 року укладеного з Нікопольською міською радою позивача ОСОБА_4 було призначено на посаду керівника КП «Нікопольська міська електрична мережа вуличного освітлення» на строк з 15 жовтня 2012 року по 17 грудня 2012 року. Додатком № 1 до контракту було визначено розмір його посадового окладу 7 352 грн. Відповідно до п. 3.1 Контракту за виконання обов'язків, передбачених контрактом, керівникові за рахунок коштів підприємства нараховується заробітна плата згідно із додатком, який є невід'ємною частиною контракту.

КП «Нікопольська міська електрична мережа вуличного освітлення» з 19 листопада 2012 року та на час розгляду справи судами попередніх інстанцій перебувала в стані припинення.

31 жовтня 2012 року позивач був звільнений з посади за власним бажанням, згідно ст. 36 КЗпП України. При звільненні позивачу ОСОБА_4 не було виплачено заробітну плату в розмірі 3 642,73 грн.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 15 січня 2013 року, яке набуло чинності 05 лютого 2013 року, заборгованість із заробітної плати в розмірі 3 642,73 грн була стягнута на користь позивача з КП «Нікопольська міська електрична мережа вуличного освітлення».

Згідно довідки, виданої ліквідатором КП «Нікопольська міська електрична мережа вуличного освітлення» Вітько С.Г., заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_4 становить 3 642 грн 73 коп.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновком якого в незмінній частині погодився й апеляційний суд, враховуючи вказані норми матеріального права, умови контракту, вірно виходив із того, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по заробітній платі з Нікопольської міської ради не підлягають до задоволення, оскільки боржником в даному випадку є роботодавець позивача КП «Нікопольська міська електрична мережа вуличного освітлення».

Частково скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд враховуючи положення п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», вірно визначив розмір відшкодування який підлягає стягненню на користь позивача за весь час затримки розрахунку при його звільненні та дійшов обґрунтованого висновку про те, що дане відшкодування підлягає стягненню із КП «Нікопольська міська електрична мережа вуличного освітлення», оскільки на момент розгляду справи дане підприємство не ліквідовано та існує у стані припинення як діюча юридична особа.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення колегії суддів судової палати у цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2015 року та рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року в незмінній частині постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2015 року та рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року в незмінній частині залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова