Єдиний унікальний номер 236/933/16-ц Номер провадження 2-р/775/11/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 року м. Бахмут Донецької області

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді: Будулуци М.С.,

суддів: Курило В.П., Корчистої О.І.,

за участю секретаря Марченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про надання розяснення резолютивної частини ухвали Апеляційного суду Донецької області від 08 листопада 2016 року про заборону відчуження жилого будинку і земельної ділянки у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, повернення сторін у первісний стан та визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 08 листопада 2016 року заборонено ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії по відчуженню жилого будинку номер 6 (шість) по вулиці Оскольській в с. Яцьківка Краснолиманського (Лиманського) району Донецької області, що складається із: житлового будинку, загальною площею 160,2 кв. м, в тому числі житловою площею 34,7 кв. м, сарай Б, літня кухня В, вбиральня Г, гараж Д, колодязь к; та земельної ділянки номер 6 (шість) по вулиці Оскольській в с. Яцьківка Краснолиманського (Лиманського) району Донецької області, загальною площею 0,0943 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер якої :01:000:0053, у будь-який спосіб.

02 грудня 2016 року від Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі - Лиманський МВ ДВС) надійшла заява про надання розяснення резолютивної частини ухвали Апеляційного суду Донецької області від 08 листопада 2016 року стосовно способу виконання заборони чинити будь які дії по відчуженню жилого будинку та земельної ділянки, мотивуючи тим, що в ухвалі не вказано яким саме чином потрібно чином вчинити цю заборону (шляхом письмового повідомлення боржника, чи винесенням постанови про арешт майна, чи ознайомлення боржника під підпис, чи опублікування у засобах ЗМІ, чи інше).

Сторони до зали судового засідання не зявились, але про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом надіслання судових повісток і телефонограм (а.с. ).

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши вказану заяву та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Статтею 208 ЦПК України передбачено, що судове рішення може бути викладено у наступних формах: ухвала, рішення, постанова.

За приписами ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, то відповідно до вимог ч. 1 ст. 221 ЦПК України, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Як розяснено в абзаці 1 п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14, відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

У абзаці 1 п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» також розяснено, що апеляційний суд відповідно до статті 221 ЦПК може роз'яснити своє рішення.

Цієї ж позиції дотримається й Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яку він виклав у листі від 10 липня 2012 року № 6-47/0/9-12.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що заяву Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області слід залишити без задоволення, оскільки згідно з чинним законодавством, ухвали суду розясненню не підлягають.

Що ж стосується порядку виконання рішень, за якими боржник зобовязаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, то він регламентований ст.63 Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст. 221, ч. 1 ст. 304, ст. 313 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про надання розяснення резолютивної частини ухвали Апеляційного суду Донецької області від 08 листопада 2016 року про заборону відчуження жилого будинку і земельної ділянки у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, повернення сторін у первісний стан та визнання права власності на нерухоме майно - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: