Справа № 495/8286/15-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

02 листопада 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючої судді Чебан Н.В.

при секретарі Ткаченко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 , за участю третьої особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним плану поділу земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 13.11.2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним плану поділу земельної ділянки. Свої вимоги обґрунтував тим, що він та відповідачі по справі є співвласниками земельної ділянки, площею 0,1318 га, що розташована за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, смт.Затока, вул.Вокзальна, 29а.Для вирішення питання про розділ земельної ділянки, 22.08.2012 року позивач уповноважив дорученням його матір ОСОБА_2 бути представником у державного реєстратора з питання підготовки та одержання проекту розподілу земельної ділянки з визначенням частки кожного в сумісній власності. Згідно плану про визначення розміру часток земельної ділянки від 12.06.2014 року № 14/01-00273 позивач та відповідач ОСОБА_2 є співвласниками 0,0649 га, а ОСОБА_5 відповідно 0,0689 га і затверджено певний план земельної ділянки. ОСОБА_1 у своїй позовній заяві стверджує, що вказаний вище договір він не підписував, а ОСОБА_2 не була уповноважена здійснювати ці дії. ОСОБА_2 була уповноважена лише бути представником з питання підготовки і отримання проекту розподілу земельної ділянки.Уточнивши свої позовні вимоги 07.07.2016 року, оскільки відповідач по справі ОСОБА_5 померла, а після її смерті спадщину прийняв син ОСОБА_3, позивач посилаючись на ст.203,215,241 ЦПК України остаточно просить суд:визнати недійсним договір про визначення розмірів часток земельної ділянки домоволодіння № 29-а, розташованої за адресою: Одеська облатсь, м.Білгород-Дністровський, смт.Затока, вул.Вокзальна, посвідчений 13.06.2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 670,671.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, наведених в позові .

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причина неявки суду невідома.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надавши заяву про неможливість прибути у судове засідання.

Третя особа в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність(а.с.98)

Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності не зявившихся осіб за наявними в матеріалах справи доказами, що відповідає положенням ст.ст.158, 169 ЦПК України.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є співвласниками земельної ділянки площею 0,1318 га , яка розташована за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, смт.Затока, вул.Вокзальна,29а(а.с.7-8).

22.08.2012 року ОСОБА_1 на імя ОСОБА_2 надана довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, ОСОБА_6 (а.с.25).

13.06.2014 року ОСОБА_7, яка діяла від імені ОСОБА_5, ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_1 на підставі вказаної вище довіреності уклали правочин, посвідчений 13.06.2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 670,671 про здійснення розділу земельної ділянки у такому порядку:ОСОБА_5 відходить земельна ділянка під №1 згідно схеми розподілу земельної ділянки площею 0,0669 га, а ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відходить земельна ділянка під №2 згідно схеми розподілу земельної ділянки площею 0,0649 га(а.с.9-11).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 померла 25.06.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 381794, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (а.с.71).

Правонаступником після смерті ОСОБА_5, що померла 25.069.2014 року є її син ОСОБА_3, що вбачається із спадкової справи №1012/2014, заведеною Третьою Одеською державною нотаріальною конторою (а.с.68-96)

Позивач у своєму позові зазначає, що вказаний розділ земельної ділянки не відповідає висновку судової будівельно-технічної експертизи № 6160/6161/6162, що був проведений на підставі ухвали Приморського районного суду м.Одеси за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання права власності на 2/3 частки домобудівництва, про розділ домобудівництва та земельної ділянки та про усунення перешкод в користуванні власністю, та суперечить його волі (а.с.12-21). Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог також додає до матеріалів справи копію рішення апеляційного суду Одеської області. (а.с.22-24).

Правочинами визнаються дії фізичних та юридичних осіб, спрямовані на виникнення, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків.

Договори про визначення часток, про зміну розміру часток є нотаріальною дією з майном. Термін «нотаріальна дія з нерухомим майном» визначено в абз. 2 ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень.

Відповідно до ч.1 ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ст.239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

У відповідності до ч.1-5 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Суд вважає неспроможними посилення позивача на ту обставину, що ОСОБА_2 не мала повноважень на укладання договору про визначення розмірів часток земельної ділянки з наступних підстав.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 22.08.2012 року ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 окрім іншого на право вчиняти дії щодо належного (або яке буде належати в майбутньому ) йому майна (нерухомого та рухомого), де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, укладати та підписувати усі передбачені законодавством договори, попередні договори, додаткові договори, договори по управлінню та розпорядженню майном;купівлі-продажу,міни, найму(оренди), суборенди, позики, позички, підряду (побутового підряду), договору дарування (прийняття в дар) та інших договорів, передбачених діючим законодавством України; вчиняти та підписувати у його інтересах всі передбачені чинним законодавством дії щодо належних йому майнових прав, тощо. Також зазначено, що довіреність видана без права передоручення наданих повноважень третім особам і дійсна до 22.08.2016 року(а.с.141).Вказана довіреність посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_6 22.08.2012 року о 18:09:59, номер у реєстрі нотаріальних дій :1449, що підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей, станом на час розгляду справи є чинною. (а.с.142)

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_2 при укладанні договору про визначення розмірів часток земельної ділянки домоволодіння № 29-а, розташованої за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, смт.Затока, вул.Вокзальна, діяла в межах її повноважень наданих ОСОБА_1 на підставі довіреності від 22.08.2012 року посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_6, підстав для визнання спірного договору недійсним судом не вбачається.

Згідно із ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог .

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, , суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 , за участю третьої особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним плану поділу земельної ділянки відмовити.

Рішення суду набирає законної сили через десять днів з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.В.Чебан