Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2016 Справа №607/663/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого В.М.Братасюка

за участю секретаря О.І. Чичкевич

представника позивача ОСОБА_1, представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_5 до Споживчого кооперативу «Олімпія Б», ОСОБА_6, ОСОБА_7 про поновлення в членах кооперативу та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно , -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_5 звернувся в суд із позовом до Споживчого кооперативу «Олімпія Б», ОСОБА_6, ОСОБА_7 про поновлення в членах кооперативу «Олімпія Б» та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.11.2014 року, виданого на квартиру АДРЕСА_1, виданого на імя ОСОБА_7.

Обґрунтовуючи вимоги позивач зазначає, що його протиправно, всупереч статуту, було виключено з членів споживчого кооперативу, натомість майновій пай у споживчому кооперативі на право отримання квартири, щодо якої у позивача наявні майнові права підтверджені рішенням суду, рішенням зборів кооперативу було закріплено за ОСОБА_6, котрий, в свою чергу, за договором дарування, подарував своїй доньці ОСОБА_7. Відтак є усі підстави поновити позивача в членах кооперативу, а свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 22.11.2014 року, видане на квартиру АДРЕСА_1, виданого на імя ОСОБА_7, визнати недійсним.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали та просять задовольнити з зазначених у позові підстав.

Представники кооперативу та відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судовому засіданні позовних вимог не визнали, заперечили за безпідставністю. про що надали суду заперечення в письмовій формі.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, судом встановлено наступні обставини.

14 грудня 2007 року між позивачем та ПП ТФ Будівельник було укладено договір про пайове будівництво житла, відповідно до умов якого ПП прийняло ОСОБА_5 у пайове будівництво двокімнатної квартири №42 проектною загальною площею 68, 71 кв.м. в будинку по вул.. Довженка блок «Б» в м. Тернополі.

Окрім того 14 грудня 2007 року між позивачем та ПП ТФ Будівельник було укладено договір про пайове будівництво критої стоянки для автомобілів, відповідно до умов якого ПП прийняло ОСОБА_5 у пайове будівництво критої стоянки для автомобілів за №3 проектною загальною площею 20, 5 кв.м. в будинку по вул.. Довженка блок «Б» в м. Тернополі.

На виконання умов даних договір ОСОБА_5 сплатив ПП 81890 гривень в рахунок вартості 20, 71 кв.м. згадуваної вище квартири, та повну вартість 57 093 гривень квадратних метрів критої стоянки.

Рішенням Тернопільського місьрайонного суду Тернопільської області від 28.02.2011 року, котре набрало законної сили, у справі № 2-1752/11, за позивачем було визнано майнові права на оплачені ПП ТФ Будівельник 20, 71 кв.м. квартири №42 проектною загальною площею 68, 71 кв.м. в будинку по вул.. Довженка блок «Б» в м. Тернополі, та криту стоянку №3 проектною загальною площею 20, 5 кв.м. в будинку по вул.. Довженка блок «Б» в м. Тернополі.

Також судом встановлено, що у звязку з початком процедури банкрутства та неспроможністю ПП ТФ Будівельник звершити будівництво будинку по вул.. Довженка блок «Б» в м. Тернополі, в грудні 2010 року було створено споживчий кооператив «Олімпія Б», метою створення якого було задоволення потреб його членів у житлі шляхом будівництва житлового багатоквартирного будинку за будівельною адресою м. Тернопіль вул.. Довженка 8а блок «Б».

17.04.2011 року загальними зборами кооперативу було прийняте рішення, оформлене протоколом №1/2011, внести в статутний фонд кооперативу майнові права кожного з членів кооперативу, в тому числі позивача на викуплені 20, 71 кв.м. квартири та 20, 59 кв.м. критої автостоянки, згідно додатку №1 до протоколу, на квартири та інші приміщення у вищезазначеному будинку. Майнові права станом на 17.04.2011 року належали членам кооперативу на підставі договорів пайової участі, укладених з ПП ТФ Будівельник, а також підтверджувалися відповідними судовими рішеннями про визнання майнових прав.

26.10.2011 року рішенням Господарського суду Тернопільської області у справі №15/44/5022-79/2011, котре набрало законної сили, було визнано за СК «Олімпія Б» право власності на обєкт незавершеного будівництва, розташований за адресою вул.. Довженка, 8а блок «Б» в м. Тернополі, й при розгляді даної справи було встановлено, що кооператив набув право власності на майнові права своїх членів, які внесені в статутний фонд за рішенням зборів від 17.04.2011 року.

Розпорядженням начальника управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради від 18.08.2014 року, за результатами розгляду звернення СК «Олімпія Б» щодо присвоєння адресного номера будинку прийнятому в експлуатацію багатоквартирному житловому будинку з критими та окремо стоячими стоянками для автомобілів присвоїти адресний номер вул. Довженка, 22.

Надалі, 29.10.2011 року загальними зборами членів кооперативу прийняте рішення, оформлене протоколом №3/2011, яким:

-затверджено розмір членських внесків в сумі 100 гривень з кожного члена кооперативу на адміністративні і інші потреби кооперативу. Внесення членських внесків вирішено здійснювати починаючи з 01.01.2012 року до 15 числа кожного місяця на банківський рахунок кооперативу до припинення членства в кооперативі;

-затверджено вартість пайового внеску за 1 кв.м. не викупленої загальної площі в сумі 5000 гривень. Внесення пайових внесків вирішено здійснювати з 01.01.2012 року по 15.05.2015 року до 15 числа кожного місяця на банківський рахунок кооперативу;

-затверджено кошторисну документацію. Вартість доплати для завершення будівництва в сумі 1000 гривень за 1 кв.м. загальної площі. Оплату вирішено здійснювати з 15.05.2012 року по 15.05.2013 року щомісячно до 15 числа кожного місяця;

-затверджено вартість будівництва зовнішніх електричних мереж та каналізаційної мережі в сумі 10 000 гривень з кожної квартири;

-затверджено нарахування пені в розмірі 0, 1 % від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Відтак відповідач СК «Олімпія Б» зазначає, що позивач будучи в 2010 році прийнятим в члени кооперативу, належним чином не виконував членські обовязки, у звязку з чим допустив виникнення заборгованості з сплати членських внесків за період з травня 2012 року по березень 14 року (23 місяці) в сумі 2300 гривень станом на 06.04.2014 року, а тому рішенням загальних борів членів кооперативу від 06.04.2014 року, ОСОБА_5 було виключено з членів кооперативу, як виявилося з дослідженого в судовому засіданні протоколу №5/2014 та повідомлення позивача листом від 06.03.2014 року у звязку з допущенням заборгованості по членським внескам за період травень 2012 року березень 2014 року (23 місяці) в сумі 2300 гривень

Натомість представник позивача зазначив, що з 2012 року по 2014 рік його довіритель перебував на заробітках за кордоном в республіці Італія. В травні 2012 року сплатив членські внеси в сумі 400 гривень за період січень квітень 2014 року, що стверджується квитанцією №QS992701, а 14.03.2013 року сплатив 10 000 доплати для завершення будівництва, що стверджується квитанцією № QS610301, додатково сплатив кооперативу пайові внески за 15, 7 кв.м. площі квартири, що не заперечується СК «ОлімпіяБ», проте у звязку з відсутністю постійних офіційних заробітків за кордоном, дійсно допустив виникнення боргу за членськими внесками в сумі 2300 гривень, які (кошти) мав намір сплати по поверненню в Україну, що й зробив в травні 2014 року. сплативши кошти на рахунок кооперативу.

В контексті дослідження наданих сторонами доказів, суд робить висновок про наступне.

Згідно ст. 2 ЗУ «Про кооперацію», споживчий кооператив (споживче товариство) - кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб для

організації торговельного обслуговування, заготівель сільськогосподарської продукції, сировини, виробництва продукції та надання інших послуг з метою задоволення споживчих потреб його членів; пай - майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових

прав, а також земельної ділянки;

ОСОБА_8 кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. (ст. 8 ЗУ «Про кооперацію»).

Установчими зборами СК «Олімпія Б» 01.12.2010 року було затверджено ОСОБА_8 кооперативу, зареєстрований державним реєстратором Виконавчого комітету Тернопільської міської ради 10.12.2010 року.

Пунктом 9.3. ОСОБА_8 визначено, що джерелами формування майна є вступні та пайові, а також додаткові, у випадках, передбачених даним ОСОБА_8 внески членів ОСОБА_8.

Розділом шостим ОСОБА_8 «Порядок встановлення розмірів і сплати внесків та паїв членами кооперативу, відповідальність за порушення зобовязань щодо їх сплати» передбачено, що пай кожного члена ОСОБА_8 формується за рахунок внесення часток, перша з яких є вступним внеском і встановлюється в розмірі 250 гривень з квартири

Особа, яка вступає в ОСОБА_8, крім вступного внеску, зобовязана сплатити частку паю в розмірі, пропорційно сплаченим часткам інших членів ОСОБА_8. (п.6.3 ОСОБА_8); загальний розмір паю кожного члена ОСОБА_8 відповідає вартості його квартири, розрахованої виходячи з проектної документації та підрядних договорів, повязаних з будівництвом та обумовлюється в окремому договорі про участь у ОСОБА_8. (п.6.5 ОСОБА_8)

Як зазначено вище, 17.04.2011 року Позивач передав свої майнові права, визнані рішенням суду, до статутного фонду СК «Олімпія Б», що зафіксовано рішенням загальних зборів кооперативу, а відтак кооператив набув права власності на майнові права ОСОБА_5. що встановлено рішенням Господарського суду Тернопільської області від 26.10.2011 року.

Відтак суд погоджується з доводами сторони відповідача, що право на майновий пай позивача, після передачі його до статутного фонду ОСОБА_8, припинилося, оскільки 17.04.2011 року в повному обсязі перейшло до нового власник СК «Олімпія Б», а ОСОБА_5 набувши статусу члена кооперативу перебрав на себе реалізацію права та виконання обовязків, передбачених ОСОБА_8.

Відповідно до п.9.5 ОСОБА_8, розподіл квартир та гаражів між членами ОСОБА_8 проводиться відповідно до їх внесків за рішенням загальних зборів та укладених угод. При цьому п.6.5. ОСОБА_8 визначено, що загальний розмір паю кожного члена кооперативу відповідає вартості його квартири розрахованої виходячи з проектної документації та підрядних договорів, повязаних з будівництвом та обумовлюється в окремому договорі про участь у ОСОБА_8.

Разом з тим з жодних належних та допустимих доказів про укладання між кооперативом на ОСОБА_5, після прийняття останнього в члени СК, будь якої додаткової угоди в розумінні п.6.5. ОСОБА_8 про визначення остаточного загального розмірі його паю, що відповідає вартості конкретної квартири, сторонами спору суду не надано і судом не здобуто.

А тому системний аналіз зазначених вище наданих сторонами письмових доказів дозволяє суду стверджувати, що ОСОБА_5 набувши статусу члена кооперативу перебрав на себе реалізацію прав та виконання обовязків, передбачених ОСОБА_8, в тому числі обовязків, передбачених Розділом шостим ОСОБА_8 щодо порядку встановлення розмірів і сплати внесків та паїв членами кооперативу, тобто саме тих платежів, які скидають джерело формування майна кооперативу (п.9.3 ОСОБА_8)

Оскільки змістом п.9.5 ОСОБА_8 та розділу шостого статуту чітко передбачено які саме платежі повинен здійснювати член кооперативу вступний внесок та пайові платежі, розрахованої виходячи з проектної документації та підрядних договорів, повязаних з будівництвом та обумовлюється в окремому договорі про участь у ОСОБА_8, то суд вважає, що вимагати з позивача, як члена кооперативу, сам ОСОБА_8 вправі виключно щодо саме цих типів платежів.

При цьому суд наголошує, що хоча п.9.5 ОСОБА_8 передбачено обовязок члена кооперативу сплачувати й інші додаткові внески, однак дане правило визначене під умовою - у випадках, передбачених даним ОСОБА_8.

Аналізом змісту ОСОБА_8 на предмет передбачення даним актом інших випадків, які покладають на членів кооперативу обовязок сплати додаткових внесків, встановлено відсутність документальної фіксації в змісті ОСОБА_8 таких випадків.

А отже суд приходить до переконання, що за відсутності передбаченого ОСОБА_8 випадку, коли на члена кооперативу покладається обовязок сплати додаткових внесків (в тому числі членських), ОСОБА_5 цілком правомірно міг взагалі не сплачувати членських внесків, які з нього вимагалися Кооперативом, і за несплату яких позивача було виключено з членів кооперативу.

У звязку з зазначеним судом критично оцінюються доводи відповідачів про обовязок ОСОБА_5 сплачувати, встановлені рішенням зборів членів кооперативу від 29.10.2011 року, членські внески в розмірі 100 гривень щомісячно, з посиланням на п.5.2.3 ОСОБА_8 про обовязок члена кооперативу виконувати рішення загальних зборів.

Критичність судової оцінки полягає в тому, що загальні збори членів кооперативу, як вищий його орган управління, перш за все мали б приймати рішення в межах визначених ОСОБА_8, а саме п.7.2 повноважень, до яких відносяться в тому числі внесення змін та доповнень до статуту. А тому суд вважає, що лише за умови внесення змін до ОСОБА_8 кооперативу рішенням загальних зборів членів кооперативу про визначення випадків (п.9.5 ОСОБА_8), коли на членів кооперативу покладається обовязок сплачувати додаткові внески окрім визначених в Розділі 6, ОСОБА_8 мав би законне права вимагати сплати відповідних додаткових внесків, й за умови невиконання даного обовязку вирішувати питання про виключення члена кооперативу.

Окремосуд зазначає, що неприпустимим є формальний підхід до вирішення справи шляхом виключно зясування компетенції відповідача СК «Олімпія Б» на реалізацію права виключення члена кооперативу без забезпечення гарантій позивача, визначених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - «Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективі» (рішення у справах «Вайт і Кенеді проти Німеччини» (п.67), «Принц ОСОБА_9 Адам ІІ проти Німеччини (п.45), «Артіко проти Італії» від 13.05.1980 року.).

А тому суд вважає за необхідне надати оцінку забезпеченню Кооперативом «справедливого балансу між інтересами суспільства та необхідністю захисту прав окремого заявника», принцип якого закладений Європейським судом з прав людини в своїй практиці.

Концепція «майна» в розумінні ст.1 Протоколу Конвенції, розглядалася ЄСПЛ не ідентично національного законодавства України, а дещо в іншому напрямку.

Зокрема Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Мелахер та інші проти Австрії» від 19.12.1998 р., «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002 р., «Прессос Компанія ОСОБА_10А.» та інші проти Бельгії» від 28.10.1995 р., визначив, що під поняттям «майно» розуміється не лише майно, яке належить особі на праві власності згідно із законодавством країни, в якій виник спір, а також під даним поняттям можуть бути прибутки, що випливають з власності, кошти, належні заявникам на підставі судових рішень, «активи», які можуть виникнути.

Крім того в рішенні «ОСОБА_11 Девелопмент Лтд.» та інші проти Ірландії» від 23.10.1991 р. ЄСПЛ відніс до концепції «майна» ще й «правомірні очікування»/«законні сподівання» .

Вищезазначено, що 14 грудня 2007 року між позивачем та ПП ТФ Будівельник було укладено договір про пайове будівництво житла, відповідно до умов якого ПП прийняло ОСОБА_5 у пайове будівництво двокімнатної квартири №42 проектною загальною площею 68, 71 кв.м. в будинку по вул.. Довженка блок «Б» в м. Тернополі.

Окрім того 14 грудня 2007 року між позивачем та ПП ТФ Будівельник було укладено договір про пайове будівництво критої стоянки для автомобілів, відповідно до умов якого ПП прийняло ОСОБА_5 у пайове будівництво критої стоянки для автомобілів за №3 проектною загальною площею 20, 5 кв.м. в будинку по вул.. Довженка блок «Б» в м. Тернополі.

На виконання умов даних договір ОСОБА_5 сплатив ПП 81890 гривень в рахунок вартості 20, 71 кв.м. згадуваної вище квартири, та повну вартість 57 093 гривень квадратних метрів критої стоянки.

Рішенням Тернопільського місьрайонного суду Тернопільської області від 28.02.2011 року, котре набрало законної сили, у справі № 2-1752/11, за позивачем було визнано майнові права на оплачені ПП ТФ Будівельник 20, 71 кв.м. квартири №42 проектною загальною площею 68, 71 кв.м. в будинку по вул.. Довженка блок «Б» в м. Тернополі, та криту стоянку №3 проектною загальною площею 20, 5 кв.м. в будинку по вул.. Довженка блок «Б» в м. Тернополі.

З 2012 року по 2014 рік ОСОБА_5 перебував на заробітках за кордоном в республіці Італія. В травні 2012 року сплатив членські внеси в сумі 400 гривень за період січень квітень 2014 року, що стверджується квитанцією №QS992701, а 14.03.2013 року сплатив 10 000 доплати для завершення будівництва, що стверджується квитанцією № QS610301, додатково сплатив кооперативу пайові внески за 15, 7 кв.м. площі квартири, що не заперечується СК «Олімпія Б», проте у звязку з відсутністю постійних офіційних заробітків за кордоном, дійсно допустив виникнення боргу за членськими внесками в сумі 2300 гривень, які (кошти) мав намір сплати по поверненню в Україну, що й зробив в травні 2014 року, сплативши кошти на рахунок кооперативу.

Відповідач СК «Олімпія Б» з метою доказування правомірності виключення позивача з членів кооперативу суду пояснив що введення членських внесків було здійснене Кооперативом з метою забезпечення відшкодування адміністративних витрат на поточну діяльність (зарплату голови кооперативу і бухгалтер, придбання канцелярських товарів, сплату соціальних внесків, орендну плату за користування земельною ділянкою, витрат на охорону тощо), про що надав суду докази.

Системний аналіз наданих у справі доказів дозволяє суду зробити висновок про те, що позивач маючи правомірні очікування та законні сподівання на отримання в майбутньому у власність житла та критої стоянки, уклав з ПП ТФ Будівельник угоди дольової участі, сплатив підприємству кошти в сумі 138 983 гривень, надалі набувши статус члена ОСОБА_8 передав йому пайовий внесок у власність додатково сплативши уже ОСОБА_8 членські внеси в сумі 400 гривень, та 10 000 доплати для завершення будівництва, і пайові внески ще за 15, 7 кв.м. площі квартири, однак був виключений з членів ОСОБА_8 за несплату суми в розмірі 2300 гривень, тобто майже в десять разів меншої від уже понесених позивачем видатків на набуття у власність житла.

При цьому відповідач СК «Олімпія Б» надавши суду докази понесення адміністративних витрат на поточну діяльність (зарплату голови кооперативу і бухгалтер, придбання канцелярських товарів, сплату соціальних внесків, орендну плату за користування земельною ділянкою, витрат на охорону тощо), жодним належним та допустимим доказом (борги ОСОБА_8, його складне фінансове становище, тощо) не довів наскільки критичним для забезпечення поточної діяльності для ОСОБА_8 є факт несвоєчасного внесення ОСОБА_5 суми членських внесків в сумі 2300 гривень за період травень 2012 року березень 2014 року (23 місяці), що зумовлювало нагальну потребу виключення ОСОБА_5 з членів кооперативу в квітні 2014 року.

Таким чином, на думку суду, відповідач СК «Олімпія Б» реалізуючи право на виключення члена кооперативу у звязку з порушенням ним фінансової дисципліни, до вирішення питання підійшов формально, без забезпечення справедливого балансу між інтересами кооперативу та необхідністю захисту прав окремого члена кооперативу.

Щодо вимоги позивача про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.11.2014 року, виданого на квартиру АДРЕСА_1, виданого на імя ОСОБА_7, то суд схиляється до думки про відсутність підстав до задоволення даної вимогою.

Право на майновий пай позивача, після передачі його до статутного фонду ОСОБА_8, припинилося, оскільки 17.04.2011 року в повному обсязі перейшло до нового власник СК «Олімпія Б», а ОСОБА_5 набувши статусу члена кооперативу перебрав на себе реалізацію права та виконання обовязків, передбачених ОСОБА_8.

Встановлено, що уже після виключення позивача з членів кооперативу, рішенням загальних зборів членів СК «Олімпія Б» від 12 квітня 2014 року вирішено закріпити за ОСОБА_6 для виплати та отримання у власність майнового паю двокімнатну квартиру №42 проектною загальною площею 68, 8 кв.м. на 9 поверсі в будинку з будівельною адресою м. Тернопіль вул.. Довженка, 8А ОСОБА_12

Цього ж дня 12.04.2014 року між ОСОБА_6, ОСОБА_13, та СК «Олімпія Б» було укладено Договір дарування майнового паю на отримання у власність двокімнатної квартири №42 проектною загальною площею 68, 8 кв.м. на 9 поверсі в будинку з будівельною адресою м. Тернопіль вул.. Довженка, 8А ОСОБА_12

Й згадуваним вище рішенням загальних зборів членів СК «Олімпія Б» від 12 квітня 2014 року ОСОБА_13 прийнято в члени кооперативу «Олімпія Б» та покладено на неї обовязок сплати усіх внесків і платежів, передбачених статутом кооперативу, які існували на момент виходу з членів кооперативу ОСОБА_6

Згідно свідоцтва про право власності від 22.11.2014 року вбачається, що ОСОБА_13 є власником квартири АДРЕСА_2.

Як підставу позову про визнання недійним даного свідоцтва про право власності позивач посилається на ст. 203, 215 ЦК України, тобто загальні підстави визнання недійним правочину.

Проте слід врахувати, що за правилами недійсності правочинів неможливо визнавати недійсними документи, котрі за своїм змістом правочинами не є, в тому числі свідоцтва про право власності на житло, адже даний документ є лише реєстраційним документом, виданим державним реєстратором, котрий засвідчив факт реєстрації права власності в електронному реєстрі, котре (право власності), в свою чергу набулося ОСОБА_13 вже на підставі правочину.

Крім того суд наголошує, що враховуючи презумпцію дійсності правочину, а ОСОБА_13 набула права щодо майнового паю на отримання у власність квартири на підставі згадуваного вище Договір дарування майнового паю від 12.04.2014 року, даний договір є дійсним і створює правові наслідки про включення ОСОБА_13 в члени ОСОБА_8 з закріпленням за нею майнового паю на право отримання спірної квартири.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 16, 61, 209, 212, 214-215, 222 Цивільного процесуального кодексу України, ЗУ «Про кооперацію», ст. 11, 202, 204, 316, 318 ЦК України, суд ,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_5 в членах споживчого кооперативу «Олімпія Б».

Стягнути з споживчого кооперативу «Олімпія Б» на користь ОСОБА_5 сплачену суму судового збору в розмірі 551, 20 гривень.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В.М. Братасюк