Справа № 502/903/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тюміна О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кілія цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до Кілійського районного суду Одеської області 18.04.2016 року з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 10.09.2008 року в сумі 13 602,91 грн., укладеному між ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1.

Позивач вказує, що згідно зазначеного договору 10.09.2008 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Як зазначає позивач, ОСОБА_1, у порушення умов договору зобовязання по кредитному договору належним чином не виконала в звязку з чим станом на 04.04.2016 року склалась заборгованість по кредиту у розмірі 13602,91 грн., а саме:

- заборгованість за кредитом 658,36 грн.;

- по процентам за користування кредитом 8958,70 грн.;

- заборгованість за пенею та комісією 3100,00 грн.;

а також штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- штраф ( фіксована частина) 250,00 грн.;

- штраф (процентна складова) 635,85 грн.

На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість не погашає, у звязку з чим позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

11 липня 2016 року ОСОБА_1 подано письмові заперечення на позов, в яких відповідач підтверджує, що дійсно в 2008 році разом з карткою для соціальних виплат вона в банку отримала кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом 1000 грн. З позовними вимогами позивача не погоджується в повному обсязі. Відповідач посилається на те, що їй представниками банку не було надано належної інформації по заборгованості за кредитом, про нарахування пені, процентів та неустойки. Дії банку вважає неправомірними та просить відмовити позивачу у задоволені позову.

Позивач в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника зі згодою на заочний розгляд справи.

Відповідач, ОСОБА_1, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст.74-76 ЦПК України, в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення судового засідання, суду не надавала.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні докази судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини

Суд визнає доведеним факт укладання 10.09.2008 року між ПАТ комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 кредитного договору № б/н. За умовами укладеного договору, в день його підписання відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 1000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В звязку з несвоєчасним погашенням заборгованості по кредиту та відсотків, нарахованих за користування ОСОБА_1 кредитом, у відповідності до графіку погашення, станом на 04.04.2016 року склалась заборгованість по кредиту, яка відповідно до наданого розрахунку становить 13 602,91 грн., а саме: заборгованість за кредитом 658,36 грн.; по процентам за користування кредитом 8958,70 грн.; заборгованість за пенею та комісією 3100,00 грн.; штраф (фіксована частина) 250 грн.; штраф (процентна складова) 635,85 грн.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 перед Банком складає 13 602,91 грн. На момент подачі позову вказана заборгованість відповідачем добровільно не погашена.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно частини 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, на які посилається позивач підтверджені належними доказами і ґрунтуються на законі.

Дослідивши обставини справи та беручи до уваги наведені положення законодавства, суд вважає встановленим обовязок відповідача повернути позивачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного між ними кредитного договору, оскільки неналежне виконання Позичальником, ОСОБА_1, кредитного зобовязання підтверджується наданими суду доказами, у звязку з чим порушене право позивача підлягає захисту, а позов задоволенню, згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, оскільки відповідно до ст. ст. 525, 625, 628 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», , МФО № 305299, на рахунок № 3111 заборгованість по кредитному договору № б/н від 10.09.2008 року в розмірі 13 602 (тринадцять тисяч шістсот дві) гривні 91 коп. та судовий збір у розмірі 1378,00 гривень.

Рішення набирає чинності після закінчення строку оскарження.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня оголошення до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_2