Справа № 200/1795/16-ц
Провадження №6/200/217/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

« 15» лютого 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: Женеску Е.В.,

за участю секретаря: Кравченко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровська цивільну справу за поданням державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про тимчасове примусове проникнення до житла, чи іншого володіння боржника, -

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2016 року старший державний виконавець Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із поданням, в якому зазначив, що на виконанні у Бабушкінському відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчий лист № 201/161 19/14-ц від 04.08.2015 року виданого Жовтневим районного суд м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу у розмірі 2000,00 грн.

Вищезазначені виконавчі документи надійшли на виконання до державного виконавця 31.08.2015 року.

02.09.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та копії постанов направлено сторонам.

З метою виконання рішення суду за виконавчим листом № 201/16119/14-ц від 04.08.2015 року виданого Жовтневим районного суд м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу у розмірі 2000,00 гри., були направленні запити з метою перевірки майнового стану боржника та фактичного місця мешкання, реєстрації боржника ОСОБА_2.

В результаті вжитих державним виконавцем виконавчих дій, було встановлено, що згідно довідки обласного адресно-довідкового бюро боржник ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою м. Дніпропетрсвськ ж/м Тополя-З 47/2/41

Державним виконавцем разом з представником стягувана неодноразово був здійснений вихід за місцем мешкання боржника вказаного у виконавчому документі та згідно відповіді адресно-довідкового бюро у Дніпропетровській області з метою перевірки майнового стану боржника.

Виконати рішення суду за адресою боржника яка вказана у виконавчому документі державному виконавцю не виявилося можливим, оскільки з боку боржника ОСОБА_2 та його сестри, були вчинені перешкоди у доступі до квартири. Таким чином державному виконавцю неодноразово та категорично було відмовлено у здійснені ним заходів примусового виконання рішення суду шляхом перевірки та опису майна належного боржнику ОСОБА_2.

З вищевикладеного вбачається, що вчинення боржником перешкод у доступі до житла, а саме квартиру № 41 корпус 2 в будинку № 47 на ж/м Тополя-3 м. Дніпропетровську з метою перевірки та опису майна боржника, що знаходиться у вказаній квартирі, унеможливлює своєчасне та повне виконання виконавчого листа № 201/16119/14-ц від 04.08.2015 року виданого Жовтневим районного суд м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суми боргу у розмірі 2000,00 грн.

В судове засідання старший державний виконавець Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 не з'явився, причини неявки не повідомив.

Згідно ст. 197 ч. 2 ЦПК України в звязку з неявкою учасників процесу в судове засідання фіксування технічними засобами не проводилось.

У відповідності до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону) державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до статей 1, 11 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 10 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Тобто, необхідність надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника повинне бути належним чином вмотивоване.

Згідно з п. 15 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Одним із заходів примусового виконання рішення є звернення стягнення на майно боржника, за яким на державного виконавця покладено обов'язок по проведенню виконавчих дій щодо виявлення майна, його арешту (опису), вилучення та примусової реалізації.

При цьому державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема надано право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Таким чином, державний виконавець при виконанні виконавчих документів, виданих іншими органами (посадовими особами) щодо стягнення боргу, зобов'язаний керуватися нормами Закону України «Про виконавче провадження», зокрема звертати стягнення на майно боржника, в тому числі проводити опис й арешт майна боржника; у разі неможливості потрапити у жиле приміщення боржника ставити перед судом питання про постановлення вмотивованого судового рішення про примусове проникнення до житла боржника.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий лист про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця

Визначальним при розгляді подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника є лише факт невиконання рішення та неможливість державного виконавця потрапити до жилого приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду, з додержанням принципу верховенства права.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Бабушкінському відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчий лист № 201/161 19/14-ц від 04.08.2015 року виданого Жовтневим районного суд м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу у розмірі 2000,00 грн.

Виконавче провадження по виконанню вищезазначеного виконавчого листа відкрито 02.09.2015 р. та встановлено боржнику строк для добровільного його виконання.

Як зазначає у поданні державний виконавець, з метою здійснення виконавчих дій щодо опису майна боржника, державним виконавцем 21.10.2015, 25.12.2015,21.01.2016 , здійснено вихід за місцем реєстрації (проживання) боржника, та складено акт щодо відсутності боржника вдома.

Суд, оглянувши матеріали подання, враховуючи вищевикладене, прийшов до висновку, що, відсутнє будь-яке підтвердження щодо обізнаності боржника про відкриття провадження ВП №48599927.

Подання не містить причин відсутності доступу до житла, належні дані, які б вказували про перешкоджання з боку боржника вчиненню виконавчих дій суду не надані, а тому суд не може обмежитися наведеними в поданні обставинами, оскільки суд повинен з'ясувати та перевірити чи були з боку боржника перешкоди для вільного входження в приміщення, в той час як з'ясування даного питання має суттєве значення при вирішенні питання щодо примусового проникнення до житла боржника

При цьому, суд враховує положення ст.31, 32 і 57 Закону України «Про виконавче провадження» щодо порядку повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, підстав та порядку вчинення держвиконавцем опису майна боржника, разом з тим, не вважає достатнім дотримання держвиконавцем вимог вказаних статей для висновку про вчинення перешкод з боку боржника.

Таки чином, суд приходить до висновку про відсутність достатніх даних про наявність підстав згідно Закону України "Про виконавче провадження" та ст.376 ЦПК України для примусового проникнення до житла боржника, а тому подання задоволенню не підлягає у зв'язку з його необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 292-294, 376 ЦПК України, ст. 30 Конституції України, ст. 11, 15,31, 32, 57 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про тимчасове примусове проникнення до житла, чи іншого володіння боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Е.В. Женеску