Справа № 367/3828/16-ц Головуючий у І інстанції Карабаза Н. Ф.
Провадження № 22-ц/780/3873/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 56 15.09.2016
УХВАЛА

Іменем України

15 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

при секретарі: Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 06 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів, визнання договору про надання споживчого кредиту та договору іпотеки недійсними,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, у якому просила визнати недійсним договір про іпотечний кредит №2316 та договір іпотеки №3496, укладений між позивачем та ПАТ «Державний ощадний банк України».

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 06 травня 2016 рокупозовну заяву повернуто позивачеві для подання до належного суду на підставі п. 4 ч. 3 ст.121 ЦПК України.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на її незаконність та порушення судом норм процесуального права. Вважає, що суд не врахував ту обставину, що позивач подала до суду позов на підставі ст. 114 ЦПК України, тобто за виключною підсудністю, за місцем знаходження іпотечного майна.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву позивачу для подання до належного суду, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позовна заява не підсудна Ірпінському міському суду Київської області, оскільки позивач зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, а місцезнаходження відповідача в позовній заяві зазначено м. Київ, вул. Горького, 105, а тому позов подано з порушенням правил підсудності визначених ч.2 ст. 109 та ч.5 ст. 110 ЦПК України.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, оскільки вони зроблені в результаті порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

В Цивільному процесуальному кодексі України законодавець конкретно не визначив, про захист яких саме прав щодо нерухомого майна підлягають предявленню позови за правилами ст.114 ЦПК України, отже, правила виключної підсудності застосовуються до позовів про будь-які права з приводу нерухомого майна.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду із позовом про захист прав споживачів, визнання договору про надання споживчого кредиту та договору іпотеки недійсними, тобто з декількома позовними вимогами повязаних між собою предметом договору іпотеки є нерухоме майно, яке знаходиться в м.Ірпінь.

Відповідно до п. 5 постанови № 2 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» правила виключної підсудності діють також у випадку пред'явлення кількох позовних вимог, пов'язаних між собою, якщо на одну з них поширюється виключна підсудність.

В позовній заяві позивачем зазначено місце знаходження іпотечного нерухомого майна, а саме житлового будинку загальною площею 240,60 кв. м., Київська область, м. Ірпінь, вул. Садова, 23-А.

Таким чином предметом спору у вказаній цивільній справі є права та обовязки сторін щодо нерухомого майна, яке знаходиться на території Ірпінського району, а тому територіально підсудна Ірпінському міському суду Київської області.

Відповідно до постанови № 3 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Суд вказаних обставин не врахував і постановив незаконну і необґрунтовану ухвалу про повернення позовної заяви позивачу.

Відповідно до ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала скасуванню з передачею питання про відкриття провадження по справі до суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України, оскільки ухвала постановлена з порушенням вимог процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст. 307, 311, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 22 жовтня 2015 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: