Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2710/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Бак М.Д., секретар судового засідання - Турок Б.Б., з участю відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 182441,17 євро, що за курсом 23,62 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.08.2015 року складає 4309260,44 грн. за кредитним договором № MKV0GK00006070 від 31.05.2006 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що згідно вказаного вище кредитного договору банк зобов"язався надати відповідачеві кредит у розмірі 35000,00 євро на термін до 31.05.2021 року, а відповідач - повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Він, позивач, виконав зобовязання за кредитним договором в повному обсязі. Відповідач в порушення умов кредитного договору не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в результаті чого станом на 12.08.2015 року має заборгованість. Заборгованість відповідача становить 182441,17 євро та складається з наступного: 35631,90 євро - заборгованість за кредитом, 40197,19 євро - заборгованість за процентами за користування кредитом, 4824,34 євро - заборгованість по комісії за користування кредитом, 101787,74 євро - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором. З огляду на такі обставини позивач звернувся до суду з позовом про дострокове стягнення з відповідача суми заборгованості.

Представник позивача, який про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, в тому числі викликався для надання особистих пояснень, в судове засідання не з"явився. 27.10.2015 року поступила заява від представника позивача про розгляд справи без участі представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с. 36).

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та, будучи допитаною в якості свідка, пояснила, що 31.05.2006 року вона не укладала із ПриватБанком кредитний договір особисто, всі документи оформив її колишній чоловік - ОСОБА_2. ОСОБА_2 оформив кредитний договір у банку, приїхав за нею на роботу та сказав підписати весь пакет документів, що вона і зробила. З документами, які підписала, не знайомилася, бо не мала часу, оскільки ОСОБА_2 забрав її із роботи. ОСОБА_2 змушував її підписувати договір, зокрема, кричав на неї. Вона не отримувала кошти в сумі 35000 євро згідно даного кредитного договору, їх отримав ОСОБА_2 15000 євро бачила у ОСОБА_2 вдома в той день вечером. До того часу, коли чоловік жив разом з нею, то вносив кошти на погашення кредиту. Квитанції сплачував гр-н ОСОБА_3, а ОСОБА_2 із Москви пересилав гроші. Вона, відповідач, платежів не вносила. Після припинення відносин між нею та ОСОБА_2 сплата кредиту припинилася. При підписанні пакету документів нею можливо було підписано і документ про отримання коштів. Вважає, що кошти за кредитним договором повинен повертати ОСОБА_2, оскільки вона їх не отримувала.

Заслухавши пояснення відповідача, допитаної як свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно положень ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує таке питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Позов обгрунтовано тим, що 31 травня 2006 року ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № MKV0GK00006070.

У відповідності до положень ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідач в судовому засіданні, будучи допитаною в якості свідка, пояснила, що підписала кредитний договір , проте гроші в сумі 35000 євро згідно договору не отримувала.

На спростування даних заперечень відповідача та на підтвердження викладеної у позовній заяві обставини щодо виконання зобов"язань за кредитним договором шляхом надння відповідачеві кредиту у передбаченому договором розмірі, позивачем докази не надано.

Ухвалою суду від 29.03.2016 року позивачеві роз"яснювалося право подати доказ на підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів, та те, що у разі його неподання спір буде вирішено на підставі раніше поданих позивачем доказів. Копію даної ухвали позивачем отримано 05.04.2016 року (а.с. 102), проте станом на час розгляду справи судом відповідний доказ до суду не поступив.

Таким чином, виходячи з наведеного, оцінивши докази у справі в їх сукупності та взаємозв"язку за правилами ст. 212 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що обставина, якою обґрунтовано позовні вимоги, щодо укладення між сторонами кредитного договору не доведена, оскільки відповідач заперечила факт отримання кредитних коштів, про що надала показання в якості свідка, а позивачем не надано докази на підтвердження протилежного. З підстав недоведеності позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 158, 169, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

у позові публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повне рішення суду виготовлено 26.04.2016 року.

ГоловуючийОСОБА_4