АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 647/2092/15-ц Головуючий в І інстанції Корсаненкова О.О.
Номер провадження 22-ц/791/773/16 Доповідач: Цуканова І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«29» квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоЦуканової І.В.
суддів:Колісниченка А.Г.,
Склярської І.В.
секретарПавловська О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Українська логістика» на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від «14» грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз», товариства з обмеженою відповідальністю «Українська логістика», ОСОБА_6, про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз», товариства з обмеженою відповідальністю «Українська логістика», ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, посилаючись на те, що йому належить CHEVROLET LACETTI, р/р НОМЕР_5 . 27.01.2015 року о 18-20 на 42 км автодороги Херсон-Генічеськ ОСОБА_7, керуючи транспортним засобом Renault Magnum 480, р/н НОМЕР_1, з причепом Troullet р/н НОМЕР_2, не забезпечив технічно-справний стан транспортного засобу, внаслідок чого під час руху у автомобіля злетіло колесо, яке виїхало на смугу зустрічного руху, в результаті чого пошкоджено автомобіль позивача та інший автомобіль НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_8

На момент вчинення ДТП ОСОБА_7 знаходився в трудових відносинах з ТОВ «Українська логістика» і виконував свої трудові обов'язки водія. В результаті його неправомірних дій належний позивачу транспорт зазнав механічних пошкоджень та став не придатний для його подальшої експлуатації без проведення відповідних ремонтно-відновлювальних робіт, в зв'язку з чим ОСОБА_5 звернувся до ПрАТ «ЄСС» для встановлення розміру матеріального збитку за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який мав при собі ОСОБА_7 На підставі звіту експертного автотоварознавчого дослідження б/н від 12.02.2015 року, складеного СПД-СОД ОСОБА_14, розмір матеріального збитку за полісом, спричинений т/з CHEVROLET LACETTI, складає 89 921, 55 грн., що перевищує ліміт відповідальності страховика за полісом страхування, який становить 50 000 грн. Відповідно до листа узгодження по страховій справі № оцв 15/370 розмір страхового відшкодування згідно полісу за вирахуванням франшизи в сумі 1 000 грн., становить - 49 000 грн. Враховуючи, що ОСОБА_7 перебував у трудових відносинах із ТОВ «Українська логістика», останнє зобов'язано сплатити ОСОБА_5 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Крім того, позивачем були сплачені послуги евакуатора з місця ДТП вартість яких складає 1 000 грн., та послуги евакуатора для доставки авто на СТО для визначення вартості ремонтних робіт - 300 грн. і повернення авто додому - 300 грн. Також позивачем було сплачено до ПАТ «Херсон-Авто» 249,90 грн. за складання попередньої вартості робіт після ДТП та розбирання авто.

Позивач просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» 49 000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди,спричиненої джерелом підвищеної небезпеки; стягнути з ТОВ «Українська логістика» 41 771 грн.45 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки; стягнути з ОСОБА_7 1000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; стягнути з ПАТ «Європейський Страховий Союз», ТОВ «Українська логістика», ОСОБА_7 пропорційно розміру задоволення позовних вимог судові витрати.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 14 грудня 2015 року, з урахуванням ухвали суду від 25.01.2016 року про виправлення описки, позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ПАТ «Європейський Страховий Союз» 49 000 грн., та судові витрати в розмірі 490 грн.; з ТОВ «Українська логістика» 41 771,45 грн., та судові витрати в розмірі 418 грн.; з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_5 франшизу в розмірі 1000 грн. та судові витрати в розмірі 10 грн.

В апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю «Українська логістика» просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог, зазначаючи про порушено судом норми матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

В судове засідання апеляційного суду з'явився представник позивача - ОСОБА_11 Інші особи, які приймають участь у справі, в судове засідання не з'явилися, про час і місце слухання справи повідомленні належним чином.

Заслухавши доповідача, представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.6 постанови №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»,особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право , договір підряду, оренди , позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України.

Частиною 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно до ч. 1 ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Пунктом 3 частини 1 статті 988 ЦК України визначено, що страховик зобов'язаний: у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Частиною 1 ст.1194 ЦК України зазначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У відповідності до ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно до ст.22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у

встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну

внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну

третьої особи.

Відповідно до ст.29 вказаного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку,встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок

дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з

місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того

власника чи законного користувача транспортного засобу, який

керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної

пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо

транспортний засіб необхідно, з поважних причин помістити на

стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію

транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 36.2. Закону України № 1961- IV страховик (МТСБУ) протягом 15днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у

статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну

пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про

страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно положень ст.12.1 Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого

відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За п.36.6 статті 36 цього ж Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що 27.01.2015 року близько 18-20 год. на автодорозі Херсон-Генічеськ транспортний засіб CHEVROLET LACETTI, р/р НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_5 отримав механічні пошкодження, а саме деформований капот , переднє ліве і праве крило, передні ліві двері, розбито передній бампер, лівий і правий блок фар, декоративна решітка радіатора (а.с.10).

Власником вказаного автомобіля є ОСОБА_5 згідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу (а.с.9)

З полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/9694166 від 04.02.2014 року, укладеного між ОСОБА_12 та ПрАТ «Європейський страховий союз, вбачається, що транспортний засіб Renault Magnum 480 р/н НОМЕР_1, було застраховано 05.02.2014 р. до 04.02.2015 р. за системою загальнообов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів із встановленим лімітом відповідальності страховика- 50 000 грн., із визначеним розміром франшизи - 1000 грн. (а.с.11).

Згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань засновником ТОВ «Українська логістика» є ОСОБА_13.

Вина ОСОБА_7 у ДТП встановлена постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.02.2015 року за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, якою на останнього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Дана постанова набрала законної сили 03.03.2015 року. В постанові зазначено, що ОСОБА_7 працює в ТОВ «Українська логістика» водієм (а.с.13), що не заперечує останнє.

З огляду на вищенаведене суд вважав встановленим, що під час ДТП ОСОБА_7 виконував свої трудові обов'язки. Проти зазначеної обставини ТОВ «Українська логістика» не заперечувало.

Відповідно до звіту експертного автотоварознавчого дослідження №б/н від 12.02.2015 року, складеного СПД-СОД ОСОБА_14, розмір матеріального збитку за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/9694166 від 04.02.2014 року, спричинений власнику автомобіля НОМЕР_4 внаслідок ДТП 27 січня 2015 року, складає 89 921,55 грн., (а.с.43-56) що перевищує ліміт відповідальності страховика - 50 000,00 грн. за полісом страхування АС/9694166 від 04.02.2014 року.

28.01.2015 РОКУ ОСОБА_5 повідомив ПрАТ «ЄСС» про ДТП, що сталося 27.01.2015 року, після того оцінювачем ОСОБА_14,який має кваліфікацію аварійного комісара, здійснено огляд належного позивачу автомобіля (а.с.41-42).

16.07.2015 року ОСОБА_5 звернувся до ПрАТ «ЄСС» про виплату страхового відшкодування (а.с.64).

На час розгляду справи судом страховик в строк, передбачений ст.36.2 Закону України №1961-VI,страхове відшкодування позивачу не сплатив.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про законність і обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_5

Колегія суддів погоджується з висновком суду про відшкодування матеріальної шкоди у визначених розмірах за рахунок юридичних осіб, оскільки такий висновок ґрунтується на нормах права, відповідає обставинам справи.

Рішення у зазначеній частині є законним та обґрунтованим, тому підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, колегія суддів вважає помилковим висновок суду про відшкодування шкоди в розмірі франшизи з ОСОБА_7, оскільки в розумінні п.36.6 ст.36 Закону України №1961-ІV та ч.1 ст.1172 ЦК України ОСОБА_7 не є особою - відповідальною за завдані ОСОБА_5 збитки.

Відповідно, рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_7 на користь позивача 1 000грн. та судових витрат слід скасувати, ухвалити нове, яким в задоволенні вказаної позовної вимоги відмовити.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про недостовірність звіту експертного товарознавчого дослідження від 12.02.2015 року як доказу розміру спричиненої позивачу матеріальної шкоди, оскільки п.п. 5.1, 5.2, 5.7 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2009 року №142/5/2092 передбачено, що виклик заінтересованих осіб для технічного огляду транспортного засобу здійснюється у разі потреби. ТОВ «Українська логістика» не наводить доказів очевидності для особи, яка здійснювала технічний огляд пошкодженого транспортного засобу, необхідності виклику ТОВ «Українська логістика» .

Доказів, які б спростовували зазначений розмір шкоди суду не надано.

Безпідставними є також твердження особи, яка подала апеляційну скаргу, що визначений звітом експертного товарознавчого дослідження розмір збитків не є розміром реальних збитків, оскільки згідно п.1 ч.2 ст.22 ЦК України реальними збитками є також втрати, яких особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

На підставі ч.1 ст.1172 ЦК України, ст.36 Закону України №1961-ІV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст.303, 316, п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Українська логістика» задовольнити частково.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 14 грудня 2015 року скасувати в частині позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди (франшизи) в сумі 1000 грн. та судових витрат, ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні вказаної позовної вимоги відмовити.

В іншій частині вказане рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В.Цуканова

Судді: А.Г.Колісниченко

І.В.Склярська