Справа № 569/5601/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2016 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Грицаюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про зобовязання передати безоплатно у власність автомобіль,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про зобовязання передати безоплатно у власність автомобіль звернулась ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги повністю підтримала, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та зобовязати департамент соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації передати безоплатно у її власність, як члену сімї померлого 25 квітня 2010 року інваліда війни першої групи ОСОБА_2 автомобіль марки ЗАЗ 110270, 2006 року випуску.

В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача не визнав та просить суд відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач по справі являється донькою ОСОБА_2, що підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії ЯЛ №458848 виданим 12 травня 1954 року Дубровицьким райбюро ЗАГС Ровенської області з якого вбачається, що ОСОБА_3 народилася 23 квітня 1954 року в м.Дубровиця Дубровицького району Ровенської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 1954 року травня місяця 12 числа зроблено відповідний запис за №63. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Батько позивачки ОСОБА_2 являється інвалідом війни І групи.

22 січня 2007 року ОСОБА_2 через органи соціального захисту населення було безоплатно отримано автомобіль «ЗАЗ 110270», 2006 року випуску, номер кузову Y6D4317, як інвалід війни першої групи.

З дослідженої в судовому засіданні довідки-рахунку про результати розрахунку ступеня зношеності автомобіля марки ЗАЗ 110270, 2006 року випуску, виданого ОСОБА_2 вбачається, що вартість на момент придбання 23546,25 грн. Термін експлуатації 3 роки 4 місяці, отримав 22 січня 2007 року, ступінь зношеності автомобіля 33,36%, вартість автомобіля (з урахуванням ступеню зношення та суми сплаченої за нього інвалідом 15 691,22 грн.

25 квітня 2010 року батько позивачки ОСОБА_2 помер.

Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про смерть серії 1-ГЮ №094602 виданого 26 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області з якого вбачається, що набора ОСОБА_5 помер 25 квітня 2010 року, про що в Книзі реєстрації смертей 2010 року квітня місяця 26 числа зроблено відповідний актовий запис за №38.

Як було встановлено в судовому засіданні позивач на день смерті батька була членом його сімї, оскільки не лише є його дочкою, а й протягом тривалого часу спільно з ним фактично проживала, вела спільне господарство, була зареєстрована за однією адресою, доглядала за ним до дня його смерті й була повязана з ним спільним побутом.

З дослідженої в судовому засіданні відповіді департаменту соціального захисту населення №б/н без дати, вбачається, що «Розглянувши заяву ОСОБА_1 щодо сплати залишкової вартості автомобіля ЗАЗ 110270, 2006 року випуску, департамент соціального захисту населення Рівненської облдержадміністрації повідомляє наступне: Відповідно до пункту 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року №999 із змінами, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, після смерті інваліда залишається у користуванні його сімї, якщо в ній є інвалід який: мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті; був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

Іншому члену сімї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

Розрахункова сума для викупу автомобіля визначається департаментом соціального захисту населення з урахуванням зносу автомобіля 0,84 відсотка за кожний повний місяць або 10 відсотків за кожний повний рік. Під час розрахунку неповний місяць користування автомобілем (незалежно від кількості днів) зараховується як повний місяць. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінсоцполітики.

В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається у повному комплекті.

22 січня 2007 року батьком заявниці, інвалідом війни І групи ОСОБА_2 через органи соціального захисту населення було безоплатно отримано автомобіль «ЗАЗ 110270», 2006 року випуску. 25.04.2010 ОСОБА_2 помер.

Відповідно до довідки-рахунку про результати розрахунку ступеня зношеності автомобіля «ЗАЗ 110270», 2006 року випуску, який був у користуванні ОСОБА_2, вартість автомобіля з урахуванням ступеню зношеності становила 15691,22 грн.

Однак, підстави для сплати заявником вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля відсутні, оскільки пропущено визначений порядком термін.

Враховуючи зазначене, безоплатно отриманий через органи соціального захисту населення автомобіль «ЗАЗ 110270», 2006 року випуску необхідно повернути департаменту соціального захисту населення Рівненської облдержадміністрації.

У випадку незгоди з відповіддю, розяснено право відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про звернення громадян» оскаржити її в судовому порядку».

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» держава гарантує розробку, виробництво технічних та інших засобів реабілітації та закупівлю спеціального автотранспорту, виробів медичного призначення та забезпечення ними інвалідів, дітей-інвалідів для соціальної адаптації, полегшення умов праці і побуту, спілкування інвалідів, дітей-інвалідів, поширює інформацію про таку продукцію.

Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» інвалідам і дітям-інвалідам надаються безоплатно або на пільгових умовах на підставі індивідуальної програми реабілітації послуги із соціально-побутового і медичного обслуговування, технічні та інші засоби реабілітації (засоби для пересування, протезні вироби, сурдотехнічні засоби, мобільні телефони для письмового спілкування тощо), вироби медичного призначення (індивідуальні пристрої, протези очей, зубів, щелеп,окуляри, слухові та голосоутворювальні апарати, ендопротези, сечо-

та калоприймачі тощо), а також автомобілі, крісла колісні з електроприводом - за наявності відповідного медичного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.38 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів його сім'ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Технічні та інші засоби реабілітації можуть бути залишені у власності членів сім'ї померлого інваліда, дитини-інваліда в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз.5 п.16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року №999 в редакції, що була чинною станом на день смерті батька позивачки, іншому члену сім»ї померлого інваліда, який проживає та зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатація якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним до спеціального фонду державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства, а членом сім»ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості одержаного автомобіля з урахуванням ступеня його зношення та суми, сплаченої за нього інвалідом.

На момент смерті батька позивача, Закон України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» не містив права члена сім»ї померлого інваліда на передачу автомобіля у власність безкоштовно, в Порядок забезпечення інвалідів автомобілями не містив норму про необхідність сплати залишкової вартості автомобіля саме протягом шести місяців з дня смерті інваліда.

Законом України «Про внесення змін до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» №2171-VІ від 11 травня 2010 року, що набрав чинності 03 червня 2010 року було внесено зміни в частину другу статті 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» й після слів «їх власність» доповнено словами «безоплатно».

Отже, з 03 червня 2010 року й станом на день подачі позову, наведена норма, яка законодавцем була редакційно переміщена з ч.2 в ч.3 ст.38 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» містить положення, відповідно до якого, зокрема, після смерті інваліда, автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, за бажанням членів його сім»ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Умова оплати залишкової вартості автомобіля членом сім»ї померлого інваліда протягом шести місяців з дня його смерті, що міститься в абз.6 п.16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, була включена до зазначеної норми лише внаслідок внесення змін до неї Постановою Кабінету Міністрів України №826 від 08 вересня 2010 року. Така редакція абз.6 п.16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями почала діяти лише з 17 вересня 2010 року.

Суд вважає, що починаючи з 03 червня 2010 року позивача, як члена сім»ї померлого інваліда Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» було наділено безумовним правом на отримання автомобіля у власність безкоштовно, а положення абз.6 п.16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, який є підзаконним нормативним актом не може застосовуватись в разі його невідповідності Закону в частині щодо необхідності оплати залишкової вартості автомобіля взагалі, в тому числі протягом шести місяців з дня смерті інваліда.

Крім того, на день смерті батька позивачки норма, що обмежує члена сім»ї померлого інваліда шестимісячним строком для сплати його залишкової вартості не існувала, а відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Постанова Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року №999, якою було затверджено Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, була прийнята відповідно до ст.26 Закону України «Про реабілітацію інвалідів», статей 6 і 11-1 Закону України «Про гуманітарну допомогу», а не Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів».

Отже, жоден підзаконний нормативний акт, в тому числі і постанова КМУ не може нівелювати надане позивачу право на отримання у власність відповідного автомобіля безоплатно.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні позивач довела належними та допустимими доказами заявлені нею позовні вимоги, а представник відповідача їх не спростував, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,212,213,215,294 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про зобовязання передати безоплатно у власність автомобіль задоволити.

Зобовязати департамент соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації передати безоплатно у власність ОСОБА_6, як члену сімї померлого 25 квітня 2010 року інваліда війни першої групи ОСОБА_2 автомобіль марки ЗАЗ 110270, 2006 року випуску.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :