Справа № 361/798/14-ц Головуючий у І інстанції Василишин В. О.
Провадження № 22-ц/780/4328/16 Доповідач у 2 інстанції Савченко С. І.
Категорія49 22.09.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

22 вересня 2016 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Білоконь О.В., Верланова С.М.,

при секретарі Дрозд Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним вище позовом, який мотивував тим, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2012 року змінено розмір аліментів, які стягувалися з нього на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 із 1/4 до 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили й до досягнення нею повноліття.

Крім того, рішенням Ленінського районного суду м.Луганська від 7 грудня 2010 року з нього стягнуто на користь його непрацездатних батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 аліменти в розмірі по 1/6 частці заробітку (доходу) на кожного.

Посилаючись на те, що 17 серпня 2013 року між ним та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народився син ОСОБА_8, а дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням Апеляційного суду Київської області від 24 жовтня 2012 року на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_7 до 1/12 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Останнім рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким його вимоги задоволити у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права. Скаргу мотивує тим, що рішення суду немотивоване та не вирішено питання чи є підстави для зміни розміру аліментів та не надано оцінку доказам. Суд не врахував зміну його матеріального і сімейного стану у зв'язку із одруженням і народженням сина. Висновки суду про несправедливість зменшення аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 є хибними, як і посилання на Конвенцію про права дитини.

Третя особа ОСОБА_3 (дружина позивача) також подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким вимоги позивача задоволити частково, змінивши розмір аліментів на утримання ОСОБА_7 до 1/10 частки заробітку (доходу) щомісячно. Скаргу мотивує тим, що судом не надано висновків щодо зміни матеріального і сімейного стану позивача, не надано оцінки тому, що рішення суду в сумарному вираженні складають 100 % його заробітку, суд не обгрунтував підстав відмови у позові, та суд незаконно вимагає судитися із усіма у сім'ї для зменшення аліментів всіх утриманців одночасно.

Позивач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про час розгляду справи, що стверджується його розпискою, до суду не з'явився, причин неявки не повідомив, що відповідно до ст.305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Третя особа ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи у її відсутність у зв'язку із доглядом дворічної дитини, подану нею апеляційну скаргу підтримала.

Треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 подали заяву про розгляд справи без їх участі.

ОСОБА_4 та її представник в суді апеляційної інстанції проти задоволення обох апеляційних скарг заперечували, посилаючись на законність і обгрунтованість судового рішення та відсутність підстав для його скасування.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає не в повному обсязі.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням апеляційного суду Київської області від 19 вересня 2008 року стягнуто з позивача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_7 2007 року народження аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 14 листопада 2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання, як жінки з якою проживає дитина, в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14 листопада 2007 року і до досягнення ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

Рішенням Ленінського районного суду м.Луганська від 7 грудня 2010 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь його батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 аліменти на їх утримання в розмірі по 1/6 частці всіх видів його заробітку (доходу) кожному щомісячно, починаючи із 21 квітня 2009 року довічно.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 14 березня 2013 року, змінено розмір аліментів на утримання дочки ОСОБА_7 2007 року народження із 1/4 до 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили й до досягнення дитиною повноліття.

Також судом встановлено, що 17 серпня 2013 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, від якого вони мають сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3. В даний час ОСОБА_3 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 (т.1 а.с.82).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки відсутністю передбачених законом підстав для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду. При цьому суд виходив з того, що із урахуванням всіх обставин цієї справи, несправедливим та необґрунтованим буде зменшення розміру аліментів, які стягуються із позивача на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_7 із 1/6 частки його заробітку до 1/12 частини.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками, поскільки вони не відповідають матеріалам справи та не грунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

За змістом даної норми зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку такої зміни матеріального чи сімейного стану платника в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан, наприклад зменшився дохід чи такий взагалі відсутній, або у нього з'явився додатковий обов'язок утримання інших осіб (неповнолітніх, непрацездатних), тощо.

Зі справи вбачається, що після визначення рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2012 року аліментів, які мав сплачувати позивач на утримання доньки ОСОБА_7 у розмірі 1/6 частки заробітку, у позивача змінився його сімейний стан. Зокрема у 2013 році він уклав шлюб із ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_3 у нього народився син ОСОБА_8

В даний час дружина позивача ОСОБА_3 не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 (т.1 а.с.82).

Наведені обставини свідчать про те, що у позивача з'явився додатковий обов'язок утримувати малолітнього сина та непрацюючу дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Обов'язок позивача утримувати сина встановлений ст.180 СК України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей, а обов'язок утримувати дружину, з якою проживає дитина, передбачений ч.2 ст.84 СК України.

Суд вказаних обставин та вимог закону не врахував, що призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої не відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Вирішуючи спір, колегія суддів вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Частина 1 статті 192 СК України передбачає можливість зменшення розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів.

Поскільки судом незаперечно встановлено, що в результаті одруження позивача і ОСОБА_3 та народження у них сина ОСОБА_9 змінився матеріальний та сімейний стан позивача і у нього виникли обов'язки утримувати дружину, яка не працює, і малолітнього сина, колегія суддів прийшла до висновку про наявність передбачених законом підстав для зменшення розміру аліментів, стягнутих за рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2012 року на утримання дочки ОСОБА_7

Відповідно до приписів ч.1 ст.182 СК України, згідно якої при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_7, суд враховує наявність у позивача сім'ї, непрацюючої дружини і малолітнього сина, наявність інших утриманців - батьків, на яких він сплачує аліменти за рішенням суду, і вважає за необхідне зменшити розмір аліментів до 1/8 частини заробітку позивача.

Суд вважає такий розмір аліментів обгрунтованим та справедливим. Визначення аліментів у меншому розмірі призведе до ущемлення прав доньки позивача.

Посилання відповідачки ОСОБА_4 на відсутність підстав для зменшення розміру аліментів на утримання її доньки ОСОБА_7 з огляду на скасування Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ (ухвала ВССУ від 14 вересня 2016 року) рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 24 квітня 2014 року, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання її та сина ОСОБА_8 в розмірі 1/4 частки заробітку колегія суддів вважає необгрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України підставою для зменшення аліментів, визначених за рішенням суду, є факт зміни матеріального або сімейного стану платника, який може підтверджуватися будь-якими доказами, а не лише судовим рішенням про стягнення аліментів, як помилково вважає відповідачка.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія судів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2015 року скасувати і ухвалити нове.

Позов задоволити частково. Зменшити розмір аліментів, стягнутих рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2012 року із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 із 1/6 частини до 1/8 частини заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до повноліття дитини.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: