Справа № 496/3801/16-ц
Провадження № 2/496/1947/16
У Х В А Л А

27 жовтня 2016 року Суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

В якості забезпечення позову позивач просить накласти арешт, в межах ціни позову у сумі 104481,29 грн., на житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Степова, 31 м. Біляївка.

В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що відповідно до інформаційної довідки, відповідачці належить майно, а саме: будинок під № 31 у місті Біляївка, по вулиці Степова. Відповідно до вказаної довідки, 06.08.2007 року за відповідачкою було зареєстровано право власності на вказаний житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу. Враховуючи, що відповідачка не має іншого майна, позивач має підстави вважати, що відповідачка може розпорядитися даним житловим будинком та відчужити його на користь невідомих осіб, що ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на житловий будинок, розташований за адресою: м. Біляївка вул. Степова, 31, на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого Біляївською державною нотаріальною конторою 02.04.19997 р. під № 1-833.

Вказана інформаційна довідка містить інформацію про те, що 28.08.2007 року Біляївською державною нотаріальною конторою зареєстровано тип обтяження на житловий будинок, що розташований за адресою: м. Біляївка вул. Степова, 31 - заборона на нерухоме майно, іпотека; підстава обтяження договір іпотеки, 2-4737, 22.08.2007 року; іпотекодавець ОСОБА_2, яка є боржником за основним зобовязанням; розмір основного зобовязання 18250 доларів США; строк виконання встановлено по 22.08.2017 року.

За змістом ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.

Враховуючи, що на підставі договору іпотеки, 2-4737, 22.08.2007 року, обєкт нерухомості - житловий будинок, що розташований за адресою: м. Біляївка вул. Степова, 31, знаходиться в іпотеці, під обтяженням, забороною, у суду немає підстав забезпечувати позов шляхом накладення арешту на вищевказаний житловий будинок, який знаходиться під обтяженням, оскільки це порушить права та інтереси іпотекодержателя, у звязку з чим, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Біляївського районного суду Одеської області апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області: ОСОБА_3