Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа № 733/1435/16-ц
№ 2/733/971/16
Рішення

Іменем України

"01" грудня 2016 р. м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Панахно Л.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2 та

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації,

встановив:

До суду із зазначеним позовом звернувся позивач ОСОБА_1, в якому вказує на те, що в газеті „Ічнянська панорама у № 1 (20) від 28 травня 2016 року була опублікована за підписом «Валентина Крицька» стаття «Базарний торговець керує краєзнавством», у якій, на думку останнього, поширено про нього завідомо недостовірну інформацію, яка принижує його честь, гідність та ділову репутацію, а саме: «Та оскільки міцний крем»язень ОСОБА_5 помирати не збирається, ОСОБА_1 очолив нещодавно створене краєзнавче товариство «Ічнянщини»; «Як тільки з»являється нова громадська організація, так відразу в неї і залазять чиновники, щоб імітувати бурхливу діяльність»; «Товариство «Ічнянщина» ще ніяк не проявило себе». Тому, з урахуванням уточнень, позивач просив визнати зазначену вище інформацію такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та його ділову репутацію, а також зобов»язати відповідача спростувати зазначені вище відомості шляхом опублікування спростування відповідно до ст. 37 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» у газеті «Трудова слава» або у будь-якому засобі масової інформації, діяльність якої поширюється на території Ічнянського району та стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Позивач та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити із зазначених у ньому підстав, при цьому позивач пояснив, що історико-краєзнавче товариство «Ічнянщина» було створено приблизно 1 рік тому за його ініціативою. Він є головою зазначеного товариства, яке є юридичною особою. Метою діяльності товариства є задоволення та захист соціальних, економічних, наукових, творчих, вікових, культурних, спортивних та інших спільних інтересів своїх членів і громадян, сприяння науковій і творчій реалізації, зростання культурної свідомості населення. Дане товариство приймає активну участь у громадському житті Ічнянщини.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що стаття під назвою «Базарний торговець керує краєзнавством» є критикою діяльності роботи позивача, який керує краєзнавчим товариством «Ічнянщина» та самого товариства, у якій були застосовані елементи сатири, іронії та вільне вираження власних поглядів автора статті, які, відповідно до законодавства, не підлягають спростуванню.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача ОСОБА_3, та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Нормами ст. 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Згідно ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, гідність та честь фізичної особи є недоторканими, фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно роз»яснень п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 „Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації, поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв»язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

У судовому засіданні встановлено, що в газеті „Ічнянська панорама у № 1 (20) за 28 травня 2016 року була опублікована стаття під назвою «Базарний торговець керує краєзнавством» (а.с. 38),

Відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

Закон України «Про інформацію», зокрема стаття 2 визначає основні принципи інформаційних відносин, як от - гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про інформацію» передбачено, що предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов'язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо.

Стаття 30 Закону України «Про інформацію» передбачає, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Відповідно до ч. 2 ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Суд вважає, що речення у зазначеній вище статті, а саме: «Та оскільки міцний крем»язень ОСОБА_5 помирати не збирається, ОСОБА_1 очолив нещодавно створене краєзнавче товариство «Ічнянщини»; «Як тільки з»являється нова громадська організація, так відразу в неї і залазять чиновники, щоб імітувати бурхливу діяльність»; «Товариство «Ічнянщина» ще ніяк не проявило себе» є оціночними судженнями, які не можуть бути витлумачені як фактичні дані, з огляду на характер використання у них мовних засобів.

При цьому, дійшовши такого висновку, суд приймає до уваги, що дійсно ОСОБА_1 раніше працював заступником в Ічнянському літературному об»єднанні «Криниця», головою якого був ОСОБА_5. За ініціативою позивача 29 грудня 2015 року була створена громадська організація «Історико-краєзнавче товариство «Ічнянщина», в якому на даний час налічується майже 100 його членів, серед яких є і чиновники, про що позивач у судовому засіданні не заперечував, тому на думку суду, речення «Та оскільки міцний крем»язень ОСОБА_5 помирати не збирається, ОСОБА_1 очолив нещодавно створене краєзнавче товариство «Ічнянщини» та «Як тільки з»являється нова громадська організація, так відразу в неї і залазять чиновники, щоб імітувати бурхливу діяльність», не містять у собі інформації, яка б принизила честь, гідність та ділову репутацію позивача, а висловлювання «залазять» є сарказмом (зла іронія, уїдлива насмішка або зауваження; при використанні сарказму досягається комічний ефект, однак при цьому відчувається явна ідейна та емоційна оцінка), що є ознакою оціночних суджень.

Позивачем надано суду ряд документів у підтвердження діяльності його організації. Разом з тим, з урахуванням самої організації, яка існує менше року, кількості членів, які входять до неї, та роботу, яка нею проведена, видно критичну думку (погляд) автора, що саме цим товариство себе не проявило, а тому таку підвищену увагу до діяльності товариства у цьому випадку не можна розцінювати як прагнення завдати шкоди честі, гідності та ділової репутації позивача чи принизити її.

На підставі викладеного суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 277, 297 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1, Законом України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» від 16 листопада 1992 року № 2782-ХІІ, Законом України «Про інформацію» від 2 жовтня 1992 року N 2657-XII, Конституцією України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Ічнянський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя В.М.Овчарик