АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/583/13-цГоловуючий у 1-й інстанції Процько Я.В.
Провадження № 22-ц/789/906/16 Доповідач - Ткач З.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Рожук О.О.

без участі сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 січня 2013 року у справі за поданням державного виконавця Мельничука І.І. за погодженням з начальником Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2013 року державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції (далі другий відділ ДВС) звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України з вилученням закордонного паспорта до виконання зобов'язань за судовим рішенням, та іншими органами.

Вимоги обґрунтовував тим, що на виконанні у другому відділі ДВС знаходиться виконавчий лист №1915/8600/2002р. від 21.08.12 р., виданий Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ПП "Захід-Інвест-Буд 2000", керівником якого є ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 418623,68 грн.

На офіційні попередження боржник не реагує, ухиляється від сплати боргу.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 16 січня 2013 року - вирішено:

"Подання задовольнити частково.

Встановити тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України без вилучення закордонного паспорта, до повного виконання ним усіх зобов'язань згідно виконавчого листа № 1915/8600/2012 від 21.08.2012 року виданого Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ПП "Захід-Інвест-Буд 2000" на користь ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 418623, 68 грн."

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 16 січня 2013 року скасувати та відмовити у задоволенні подання, посилаючись на те, що ухвала є необґрунтованою, незаконною, ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом не досліджено та не з'ясовано усі обставини справи, не встановлено факту його ухилення від виконання зобов'язань по погашенню заборгованості.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах заявлених вимог, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з положеннями ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

У відповідності до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" громадянинові України, який має паспорт, може бути відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язання.

За приписами п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням;

Таким чином, основною і єдиною підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є його ухилення від виконання зобов'язань.

Встановлено, що на виконанні у другому відділі ДВС знаходиться виконавчий лист №1915/8600/2002 від 21.08.12 р., виданий Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ПП "Захід-Інвест-Буд 2000" на користь ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 418623,68 грн.

Керівником ПП "Захід-Інвест-Буд 2000" є ОСОБА_1, що стверджується повідомленням Головного управління статистики у Тернопільській області №05/3-413 від 05.10.2012 р. (а.с.12)

Задовольняючи подання державного виконавця другого відділу ДВС та тимчасово обмежуючи ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив з того, що він, як керівник ПП "Захід-Інвест-Буд 2000", добровільно не виконує рішення суду про стягнення заборгованості по виконавчому провадженню.

З цим висновком колегія суддів не погоджується.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець другого відділу ДВС не надав суду належних доказів того, що ОСОБА_1, як керівник ПП "Захід-Інвест-Буд 2000", ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, що він дійсно викликався до виконавчої служби і що ухилявся від сплати боргу.

Долучений до матеріалів справи виклик державного виконавця не є безспірним доказом того, що ОСОБА_1 належним чином був викликаний, оскільки в матеріалах немає даних про поштове відправлення даного виклику, та що останній фактично отримав повідомлення про виклик і не прибув на нього до державного виконавця.

Інших доказів, з яких можливо було б зробити висновок, що мало місце ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду, яке полягає в тому, що він вчиняє будь-які свідомі дії, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні при тому, що виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що ухвалу належить скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця другого відділу ДВС.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 312, 313, 315, 317, 377-1 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 січня 2013 року скасувати.

Державному виконавцю Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області у поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: