Ухвала

іменем україни

19 жовтня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., МазурЛ.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МЖК» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги, за касаційною скаргою ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 30 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ТОВ «МЖК» звернулось до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що товариство надає послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, а відповідачі як споживачі зобов'язані оплачувати надані послуги, однак свої зобов'язання належним чином не виконують, у зв'язку з чим станом на 01 січня 2016 року у них виникла заборгованість за надані послуги з утримання будинків та прибудинкових територій у розмірі 3 332,36 грн та послуги зі збору, вивезення твердих та великогабаритних побутових відходів із захороненням у розмірі 619,22 грн.

З урахуванням вказаного позивач просив стягнути зазначену заборгованість солідарно з відповідачів.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 01 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 30 травня 2016 року, позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на користь ТОВ «МЖК» заборгованість за надані комунальні послуги у розмірі 3 951,58 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять вказані судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

У пункті 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» закріплено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву відповідає, визначений пунктом 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону, обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Судами встановлено, що будинок № 4 по проспекту Молоді у м. Луцьку знаходиться в оперативному управлінні ТОВ «МЖК» для обслуговування та експлуатації, а саме - надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території та збору, вивезення твердих і великогабаритних побутових відходів із захороненням.

Відповідачі проживають у квартирі № 28 вказаного будинку і є споживачами послуг, що надаються позивачем.

Рішеннями Виконавчого комітету Луцької міської ради від 18 серпня 2011 року № 570-1 від 05 червня 2013 року № 319-1, від 05 листопада 2014 року № 625-1 були встановлені та скориговані тарифи на послуги з утримання будинку і прибудинкової території та збору, вивезення твердих і великогабаритних побутових відходів із захороненням, що надаються ТОВ «МЖК».

Оплата за надані відповідачам комунальні послуги нараховувалася ТОВ «МЖК» в межах діючих тарифів.

Також судами встановлено, що позивач надавав свої послуги в установленому законодавством порядку, а відповідачі, попри вказане, не у повному обсязі оплачували ці послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а також послуги зі збору, вивезення твердих та великогабаритних побутових відходів із захороненням, у зв'язку з чим у них станом на 01 січня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 3 951,58 грн.

З урахуванням вказаного суди дійшли правильного висновку про стягнення з відповідачів вказаної заборгованості на користь позивача.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, оскільки відповідачі у порушення вимог статей 10, 60 ЦПК України не надали суду належних і допустимих доказів того, що комунальні послуги ТОВ «МЖК» надавалися не у повному обсязі та неналежної якості.

З урахуванням вказаного, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 30 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана Л.М. Мазур О.В. Попович