Справа № 242/2175/16-ц
Провадження № 2/242/1802/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 р. м.Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі

- головуючого судді Черкова В.Г.

- при секретарі Кідрон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій вказав, що 30.07.2007 р. сторони уклали кредитний договір № DN81AR03110096, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 5177,50 грн на термін до 29.07.2014 р. У звязку із порушенням зобовязань станом на 29.04.2015 р. має заборгованість у розмірі 96334,32 грн., яка складається з: 3305,27 грн. заборгованість за кредитом; 0,40 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 93028,65 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, яку просив стягнути з відповідача.

Представник позивача у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав письмові заперечення, в яких підтвердив факт укладання договору кредиту, проте забезпеченням зобовязань за договором виступав автомобіль ВАЗ 21099-4 Y6D2559. Через скрутне становище не мав змоги погасити заборгованість і у 2012 р. отримав повідомлення про продаж заставленого автомобілю банком. Жодних документів стосовно продажу автомобілю йому надано не було, також, не знає суму, за яку його було продано. Вважає, що виконав обовязки перед банком, а тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, справу розглянути в його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), установив наступне.

30.07.2007 р. сторони уклали кредитний договір № DN81AR03110096, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 5177,50 грн. на термін до 29.07.2014 р. У звязку із порушенням зобовязань станом на 29.04.2015 р. має заборгованість у розмірі 96334,32 грн., яка складається з: 3305,27 грн. заборгованість за кредитом; 0,40 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 93028,65 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Згідно до ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконував свої зобовязання по наданню кредиту, а відповідач отримав кредит, але належним чином не виконував свої зобовязання за договором, внаслідок чого утворилася заборгованість. На погашення заборгованості банком було продано заставлене майно боржника у вигляді автомобіля ВАЗ 21099-4 Y6D2559. З 2012 р. божник не отримував повідомлень про наявність заборгованості та необхідність її погасити.

Згідно ст..2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р. банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов»язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов»язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 610, 612, 1054 ЦК України, ст.ст. 79, 88, 174, 213-218 ЦПК України, ЗУ№ 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя