Справа № 750/72/16-ц Провадження № 22-ц/795/1105/2016 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Рахманкулова І. П. Доповідач - Боброва І. О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБобрової І.О.,
суддів:Вінгаль В.М., Шитченко Н.В.,
при секретарі:Зіньковець О.О.,
за участю:представника позивача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»» про визнання договорів поруки припиненими,

- третя особа - ОСОБА_7,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 квітня 2016 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Оскаржуваним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду є незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, без повного встановлення обставин, які мають значення для справи, судом неправильно досліджені докази та надано їм оцінку. Так, заявник вважає, що на час звернення банком до суду із позовом про стягнення заборгованості, дія договорів поруки була припиненою у зв'язку із пропуском шестимісячного строку, передбаченого ч.4 ст.559 ЦК України, а тому будь-які зобов'язання за договорами поруки у заявниці були відсутні перед банком. Суд не звернув уваги на правову позицію, що висловлена в постановах Верховного Суду України від 21.05.2012 у справі № 6-48цс11, № 6-68цс11, від 23.05.2012 у справі № 6-33цс12, від 18.07.2013 у справі № 6-78цс12, від 17.09.2014 у справі № 6-53цс14, № 6-170цс13; а також на лист ВСУ від 01.02.2015 «Аналіз застосування судами законодавства, яке регулює поруку як вид забезпечення виконання зобов'язання». Також заявниця звертає увагу суду на те, що правовідносини за кредитним договором № 13/26/МК/2007-840 від 03.10.2007 взагалі не були предметом спору за даним позовом і в позовній заяві не згадувались.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Відповідач належним чином був повідомлений про час розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення 01.08.2016 поштового відправлення (а.с.149), проте свого представника до суду не направив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_7 в силу ст. 74 ч.5,6 ЦПК України повідомлена про час розгляду справи належним чином (а.с.145,172-175).

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Згідно із ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.07.2011, яке в частині скасовано та змінено рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 29.07.2013, досліджені докази та встановлені обставини у справі стосовно укладених з позивачем договорів поруки. Дане рішення набрало законної сили та звернуто до виконання, позивачем не оскаржувалося, а тому підстав для задоволення позову щодо визнання припиненими договорів поруки суд не вбачає.

З такими висновками погоджується колегія суддів апеляційного суду, враховуючи наступне.

14.02.2007 між ПАТ КБ "Надра" та ОСОБА_7 укладений кредитний договір № 13/01/МК/2007-840 на суму 17000 доларів США строком до 13.02.2012 (а.с.8). З метою забезпечення зобов'язання 14.02.2007 з ОСОБА_6 укладений договір поруки (а.с.11).

26.02.2007 між ПАТ КБ "Надра" та ОСОБА_7 укладений кредитний договір № 13/02/МК/2007-840 на суму 13000 доларів США строком до 20.02.2012 (а.с.12). З метою забезпечення зобов'язання 26.02.2007 з ОСОБА_6 укладений договір поруки (а.с.16).

22.06.2007 між ПАТ КБ "Надра" та ОСОБА_7 укладений кредитний договір № 13/15/МК/2007-840 на суму 15500 доларів США строком до 20.06.2010 (а.с.17). З метою забезпечення зобов'язання 22.06.2007 з ОСОБА_6 укладений договір поруки (а.с.20).

13.07.2007 між ПАТ КБ "Надра" та ОСОБА_7 укладений договір «Автопакет» № 13/31/АП/2007-840 за яким позичальник отримав кредит на придбання автотранспортного засобу в сумі 7720 доларів США строком до 05.11.2012 (а.с.21). З метою забезпечення зобов'язання 06.11.2007 з ОСОБА_6 укладений договір поруки (а.с.27).

01.02.2008 між ПАТ КБ "Надра" та ОСОБА_7 укладений кредитний договір № 13/38/МК/2008-840 на суму 35000 доларів США строком до 18.01.2013 (а.с.28). З метою забезпечення зобов'язання 01.02.2008 з ОСОБА_6 укладений договір поруки (а.с.31).

Кредитними договорами від 14.02.2007, 26.02.2007, 22.06.2007, 13.07.2007 та від 01.02.2008 передбачено право, а не обов'язок банку у випадку наявності заборгованості витребувати наданий позичальнику кредит (п.4.1.4 в договорах від 14.02.2007, 26.02.2007, 22.06.2007, 01.02.2008 та п. 4.2.2 в договорі від 13.07.2007). В матеріалах справи відсутні дані щодо односторонньої зміни кредитором строку повернення кредитних коштів до часу звернення з позовом до боржника та поручителів, що спростовує доводи апелянта щодо припинення поруки в повному обсязі через шість місяців після останнього платежу. Зазначений висновок відповідає правовій позиції, що висловлена в Верховним Судом України 17.09.2014 у справі №6-53 цс 14.

Реалізуючи своє право на дострокове повернення боргових сум, ПАТ КБ "Надра" в січні 2011 року звернувся з позовом до ОСОБА_7 та поручителів ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за шістьма кредитними договорами, виконання яких не було здійснено.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 травня 2011 року позов ПАТ КБ "Надра" задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість по кредитними договорами: № 13/26/МК/2007-840 в розмірі 326160,30 грн., № 13/31/АП/2007-840 в розмірі 53331,89 грн., № 13/15/МК/2007-840 в розмірі 128003,39 грн., № 13/02/МК/2007-840 в розмірі 128860,25 грн., № 13/01/МК/2007-840 в розмірі 83319,93 грн., № 13/38/МК/2007-840 в розмірі 409191,35 грн. Також вирішено питання про розподіл судових витрат. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 до ПАТ КБ «Надра» про визнання недійсним договорів відмовлено.

Про час розгляду вищезгаданої справи ОСОБА_6 повідомлялася належним чином. Від вручення їй судової повістки відмовилася (а.с.38)

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 29.07.2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_8 задоволено частково. Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 травня 2011 року в частині стягнення з ОСОБА_8 солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором №13/15/МК/2007-840 в сумі 128 003,39 грн. скасовано (абзац 4 резолютивної частини рішення), і в задоволенні позову до ОСОБА_8 в цій частині відмовлено. Змінено рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 травня 2011 року, викладено абзаци 2, 3, 5, 6, 7 резолютивної частини рішення в наступній редакції: "Стягнути солідарно: з ОСОБА_7 та ОСОБА_8; ОСОБА_7 та ОСОБА_9; ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь ПТ КБ «Надра» заборгованість за кредитними договорами: №13/26/МК/2007-840 в сумі 326 160,30 грн.; №13/31/АП/2007-840 в сумі 53 331,89 грн.; №13/02/МК/2007-840 в сумі 128860,25 грн.; №13/01/МК/2007-840 в сумі 83319,93 грн.; №13/38/МК/2007-840 в сумі 409 191,35 грн.".

При розгляді даної справи Апеляційний суд Чернігівської області прийшов до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_8 в солідарному порядку з ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_6 заборгованості за кредитним договором №13/15/МК/2007-840 від 22.06.2007 року в сумі 128 003,39 грн. підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині до ОСОБА_8 Також суд прийшов до висновку, що доводи апеляційної скарги щодо припинення поруки за кредитними договорами №13/26/МК/2007-840; №13/31/АП/2007-840; №13/02/МК/2007-840; №13/01/МК/2007-840 та №13/38/МК/2007-840 не знайшли достатнього підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

ОСОБА_6 з рішеннями судів від 30.05.2011 року та від 29.07.2013 у справі за позовом ПАТ КБ "Надра" до неї, ОСОБА_7 та інших про стягнення заборгованості за вказаними вище кредитними договорами погодилася, оскільки ані апеляційної, ані касаційної скарги не подавала, взагалі самоусунувшись від участі у судових засіданнях, оскільки відмовилася від отримання судових повісток. В свою чергу, суд першої інстанції в своєму рішенні від 25.04.2016 вірно послався на ст.124 Конституції України щодо обов'язковості виконання судових рішень на всій території України.

З огляду на положення ст. 61 ЦПК України, твердження апелянта щодо припинення договорів поруки є безґрунтовними.

Доводи апелянта, що суд першої інстанції при розгляді справи дослідив укладений між ПТ КБ «Надра» та ОСОБА_7 кредитний договір №13/26/МК/2007-840 від 03.10.2016, що не був предметом спору за даним позовом не є підставою для скасування рішення суду, оскільки на вирішення спору дане посилання не вплинуло. Крім того, вказівка на даний договір була здійснена в контексті рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 29.07.2013.

Не можуть бути прийняті до уваги апеляційного суду посилання апелянта на безпідставне незастосування судом першої інстанції ряду правових позицій Верховного Суду України, оскільки в цитованих апелянтом правових позиціях (окрім правовій позиції, що висловлена в Верховним Судом України 17.09.2014 у справі №6-53 цс 14, на яку йде посилання вище) викладені інші обставини, аніж у справі що переглядається апеляційним судом. Вони стосуються (окрім 6-78цс12) спорів про стягнення заборгованості за кредитними договорами, з іншими умовами щодо дострокового повернення кредитних коштів. Крім того, в рамках саме спорів про стягнення заборгованості за кредитом судами розглядалися доводи поручителів щодо припинення поруки, а не в окремому порядку через 5 років після ухвалення судом рішення про стягнення заборгованості.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 квітня 2016 року постановлено з повним та всебічним з'ясуванням усіх істотних обставин справи.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, тобто в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: