Справа № 383/1106/16-ц
Провадження №2/383/536/16
УХВАЛА

28 грудня 2016 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Бондаренко В.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії у справі за позовом ОСОБА_1 до селянського (фермерського) господарства ОСОБА_2, державного реєстратора (субєкт державної реєстрації прав) приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, про визнання недійсним договору оренди землі та скасування запису про державну реєстрацію, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до селянського (фермерського) господарства ОСОБА_2, державного реєстратора (субєкт державної реєстрації прав) приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 03.03.2016 року між ОСОБА_1 та селянське (фермерське) господарство ОСОБА_2, зареєстрований 19.04.2016 року державним реєстратором (субєктом державної реєстрації прав) приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_3 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №14280159, площею 7,6717 г, що розташована на території Сугокліївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:9011, та скасування запису про його державну реєстрацію.

Позов мотивує тим, що 02 жовтня 2012 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір оренди землі терміном на 49 років, за яким обєктом оренди є земельна ділянка, площею 7,6717 га, розташована на території Сугокліївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, кадастровий номер 520887000:02:000:9011.

У період чинності вищевказаного договору оренди землі, 03 березня 2016 року між ОСОБА_1 та селянським (фермерським) господарством ОСОБА_2 зареєстровано договір оренди на ту ж саму земельну ділянку, площею 7,6717 га, розташовану на території Сугокліївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:9011.

Вважає, що спірний договір оренди землі від 03 березня 2016 року був укладений шляхом підроблення підпису власника земельної ділянки ОСОБА_1, а тому просить визнати його недійсним та скасувати держану реєстрацію.

Ухвалою суду від 20.12.2016 року відкрито провадження у справі.

28 грудня 2016 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони селянському (фермерському) господарству ОСОБА_2 обробіток (в тому числі, але не виключно: посів, оранку, культивацію, рекультивацію, збирання врожаю та інші дії щодо знищення посівів чи заволодіння врожаю з них) спірної земельної ділянки до закінчення розгляду справи (набрання рішенням суду законної сили, закриття провадження у справі). Заяву мотивує тим, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання рішення у разі задоволення позову, оскільки спірна земельна ділянка перебуває в оренді ОСОБА_4 протягом трьох останніх років і використовується ним у багаторічній праці по вирощуванню сільгоспкультур, і не застосування заходу забезпечення позову призведе до знищення існуючих засівів, в тому числі багаторічних, призведе до збитків у вигляді неодержаного прибутку. Крім того, існує ризик позбавити позивача, як власника, права розпоряджатися земельною ділянкою, що належить йому на праві приватної власності, та може призвести до збитків у вигляді неодержаного прибутку з оренди землі.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Звернення із вказаною заявою позивача про вжиття заходів забезпечення позову третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, суд оцінює критично, оскільки виходячи з вищевказаних положень законодавства третя особа не може звертатися до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення чужого позову.

За правилами ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши вищезазначену заяву про забезпечення позову, зваживши доводи викладені в ній, суд приходить до слідуючого.

Згідно ст.152 ЦПК України позов може забезпечуватися шляхом заборони вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи те, що між ОСОБА_1 та селянським (фермерським) господарством ОСОБА_2 існує спір щодо визнання недійсним договору оренди землі від 03.03.2016 року та скасування його державної реєстрації без застосування правових наслідків, а тому забезпечення позову шляхом заборони селянському (фермерському) господарству ОСОБА_2 здійснювати обробіток на спірній земельній ділянці (в тому числі, але не виключно: посів, оранку, культивацію, рекультивацію, збирання врожаю та інші дії щодо знищення посівів чи заволодіння врожаю з них) до закінчення розгляду судом справи, є необгрунтованими та не є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Разом з тим, заборона відповідачу проводити весняно-польові роботи на земельній ділянці, призначеної для товарного сільськогосподарського виробництва є втручанням в господарську діяльність та може призвести до погіршення її властивостей через її невикористання за призначенням та завдати матеріальних збитків відповідачу, який також може не отримати дохід.

Зазначені вище обставини свідчать про необгрунованість заяви та необхідність відмови в її задоволенні.

Відмова в задоволенні заяви про забезпечення позову не позбавляє позивача права звернутися до суду із заявою про забезпечення позову з інших підстав.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.151-153, 210, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії у справі № 383/1106/16-ц відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через Бобринецького районного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя В.В. Бондаренко