АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 22ц-791/1471/16 Єдиний унікальний номер справи: 667/8554/14-ц
Головуючий в І інстанції:Стамбула Н.В.
Доповідач:Кузнєцова О.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого: Кузнєцової О.А.,

суддів Борка А.Л.

Приходько Л.А

секретар Кутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , який діє від імені ОСОБА_4 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 30 січня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 30 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені в повному обсязі.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 та автомобіль НОМЕР_1.

Здійснено поділ спільного майна між сторонами наступним чином:

Виділено у власність ОСОБА_5 двокімнатну квартиру житловою площею 29,3 кв.м., загальною площею 51,8 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3.

Виділено у власність ОСОБА_4 двокімнатну квартиру житловою площею 28,3 кв.м., загальною площею 49,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_4.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 легкового автомобіля, марки ЗАЗ, типу седан, модель ТF698Р, реєстраційний № НОМЕР_2.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 , який діє від імені ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції в частині виділення у власність ОСОБА_5 двокімнатну квартиру житловою площею 29,3 кв.м., загальною площею 51,8 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 та виділення у власність ОСОБА_4 двокімнатну квартиру житловою площею 28,3 кв.м., загальною площею 49,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 скасувати і ухвалити нове рішення, яким зазначені позовні вимоги ОСОБА_5 відхилити, зазначаючи, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального права.

У письмових запереченнях ОСОБА_5 спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить залишити його без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції згідно актового запису № 21 свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 23.01.1997 року, виданого відділом РАГС м. Берислава ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.01.1997 року.

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 27.08.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішення суду набрало чинності 08.09.2014 року.

З позиції Верховного Суду України, викладеній у п. 23 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справо про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про поділ спільного майна, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання.

З матеріалів справи вбачається, що під час шлюбу подружжям за взаємною згодою за спільні кошти була придбана двокімнатна квартира, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_3, про що свідчить договір купівлі-продажу квартири від 24.02.2010 р., посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Бєгєй В.О., реєстровий номер № 26. Право власності зареєстроване за ОСОБА_4 в Херсонському ДБТІ від 16.06.2010 р., реєстровий № 13655 в книзі № 35.

Також під час шлюбу була придбана двокімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 05.06.2002 року. Покупцем за договором є ОСОБА_4

17.03.2010 року подружжям було придбано легковий автомобіль марки ЗАЗ, типу седан, модель ТF698Р, реєстраційний № НОМЕР_2. Право власності оформлене на ОСОБА_4 (договір № 114012-D00414 від 17.03.2010 р.)

Частиною 1 ст. 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до вимог ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Частиною 1 ст. 70 СК України, зазначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними,якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а обсяг та вартість цього майна визначається станом на час припинення ведення спільного господарства та виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи відповідно до вимог п.п. 22, 23 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 року.

Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої, що спірне майно підлягає поділу шляхом виділення ОСОБА_4 двокімнатної квартири, яка розташована АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 виділити у власність двокімнатну квартиру АДРЕСА_4, а також визнання за ОСОБА_5 право власності на 1/2 легкового автомобіля, марки ЗАЗ, реєстраційний № НОМЕР_2.

Висновки суду відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами доказів та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_4 про те, що суд першої інстанції не врахував інтереси неповнолітніх дітей ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2, виділивши у власність позивачки не ту квартиру, де ці діти зареєстровані і мають мешкати разом з позивачкою, а ту квартиру, у якій ні діти ні позивачка не зареєстровані, а тому не мають права мешкати колегія суддів вважає безпідставними.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та мають рівні права щодо дітей.

Згідно із технічного паспорту та технічних характеристик жилих та підсобних приміщень квартир, жила площа двокімнатної квартири АДРЕСА_1 складає 29,3 кв/м., а жила плаща двокімнатної квартири АДРЕСА_2 складає 28,3 кв/м, тобто квартири є рівнозначними за своєю площею, розташуванням та обладнанням.

Колегія суддів вважає, що оскільки предметом позову є поділ майна подружжя, а місце реєстрації дітей не впливає на здійснення права власності сторонами у справі, тому реєстрація та місце проживання дітей не може впливати на поділ нерухомого майна подружжя та не свідчить про порушення майнових прав відповідача ОСОБА_4

Будь яких інших вимог ОСОБА_9 не заявлялось і судом такі вимоги не розглядались.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_4 -відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 30 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до касаційного суду протягом двадцяти днів.

Головуючий О.А. Кузнєцова

Судді: А.Л. Борко

Л.А. Приходько