АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.

секретар Костюк Л.С.,

за участю: представника ПАТ ,,ОСОБА_1 ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства ,,ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства ,,ОСОБА_1 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство „Універсал Банк (далі ПАТ ,,ОСОБА_1) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вказувало на те, що 12 червня 2008 року між ВАТ ,,ОСОБА_1, правонаступником якого є ПАТ ,,ОСОБА_1, та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 051-2008-1918 та кредитний договір №051-2008-1919, за якими остання отримала кредит відповідно у розмірі 8672 євро та 14000 євро зі сплатою 14,45 % річних за кожним договором з кінцевим строком повернення кредитів до 10 червня 2026 року.

На забезпечення виконання зобовязань за цими договорами 12 червня 2008 року між банком та відповідачем ОСОБА_5 були укладені договори поруки № 051-2008-1918-Р та № 051-2008-1919-Р.

У звязку з невиконанням вказаного договору станом на 11 червня 2015 року утворилась заборгованість за договором № 051-2008-1918 в розмірі 5620,77 євро, а за договором № 051-2008-1919 9937,97 євро.

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

22ц-1244/16 головуючий у І-й інстанції Мізюк В.М.

категорія:19/27 суддя-доповідач: ОСОБА_6

Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в загальній сумі 15558,74 євро.

В судовому засіданні позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог до 12921,11 євро, вказуючи на те, що розмір заборгованості за договором № 051-2008-1918 становить 4942,02 євро, у тому числі непогашена сума кредиту 4857,75 євро та заборгованість зі сплати відсотків 83,27 євро, а за договором № 051-2008-1919 заборгованість становить 7979,09 євро, у тому числі непогашена сума кредиту 7843,05 євро та заборгованість зі сплати відсотків 136,04 євро.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 липня 2016 року позов задоволено частково: стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь ПАТ ,,ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 051-2008-1919 в розмірі 7574,05 євро, що еквівалентно 206578 грн 49 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ ,,ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідачів заборгованість в розмірі 12921,11 євро, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує на те, що внесені відповідачкою ОСОБА_3 кошти на рахунки ПАТ ,,ПриватБанк для погашення кредиту не надійшли до ПАТ ,,ОСОБА_1.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 12 червня 2008 року між ВАТ ,,ОСОБА_1, правонаступником якого є ПАТ ,,ОСОБА_1, та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 051-2008-1918 та кредитний договір №051-2008-1919, за якими остання отримала кредит відповідно у розмірі 8672 євро та 14000 євро зі сплатою 14,45 % річних за кожним договором з кінцевим строком повернення кредитів - 10 червня 2026 року.

З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаними договорами 12 червня 2008 року між ВАТ ,,ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_5 були укладені договори поруки № 051-2008-1918-Р та № 051-2008-1919-Р.

За змістом ст.ст.525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

З уточненого розрахунку позивача вбачається, що станом на 23 червня 2016 року у відповідачки ОСОБА_3 утворилась заборгованість за кредитним договором № 051-2008-1918 в розмірі 4942,02 євро, яка складається з непогашеної суми кредиту 4817,60 євро, простроченої заборгованості за кредитом 40,15 євро, заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом 83,64 євро, суми підвищених відсотків за користування кредитом понад встановлені договором строки 0,63 євро; за кредитним договором №051-2008-1919 заборгованість становить 7979,09 євро, яка складається з непогашеної суми кредиту 7778,24 євро, простроченої заборгованості за кредитом 64,81 євро, заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом 135,03 євро, суми підвищених відсотків за користування кредитом понад встановлені договором строки 1,01 євро (т.1, а.с.158-164).

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи від 17 лютого 2016 року заборгованість за кредитним договором № 051-2008-1918 станом на 1 квітня 2014 року погашена повністю, а за кредитним договором №051-2008-1919 заборгованість станом на 10 лютого 2016 року становить 9834,94 євро (т.1 а.с.94-110).

Як вбачається з уточненого розрахунку позивача та встановлено судом, відповідачка ОСОБА_3 після 10 лютого 2016 року і до уточнення банком своїх позовних вимог внесла на погашення заборгованості за кредитним договором 405,04 євро.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором №051-2008-1919 в розмірі 7574,05 євро (7979,09-405,04=7574,05).

Доводи апелянта щодо ненадходження коштів для погашення кредиту та відсотків, сплачених відповідачкою ОСОБА_3 через ПАТ ,,ПриватБанк, спростовується висновком судово-економічної експертизи та квитанціями про внесення коштів на рахунок № 3030.

Так, у досліджувальній частині висновку судово-економічної експертизи зазначено, що оригіналами квитанцій підтверджується факт сплати позичальником 96496 грн ( 7737,41 євро) за період з 17 лютого 2012 року по 4 листопада 2014 року на рахунок № 3030.

Доказів на підтвердження викладених в апеляційній скарзі доводів апелянтом не наведено, а його посилання на те, що сплачені позичальником кошти через ПАТ ,,ПриватБанк могли бути повернуті позичальнику, ґрунтується на припущеннях.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено на підставі повно зясованих обставин справи, із додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України , колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства ,,ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: