Справа № 300/863/14-ц
№ 2/302/18/16
Номер рядка звіту 46
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

26.10.2016 р. смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Цімбота В.І.,

при секретарі Куруц В.І.,

з участю: позивачки ОСОБА_1,

пр-ка позивачки ОСОБА_2,

пр-ка третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Міжгіря цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньоворітської сільської ради, відділу Держземагенства у Воловецькому районі, ОСОБА_4, третьої особи - ОСОБА_5 про скасування рішення органу місцевого самоврядування та визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Верхньоворітської сільської ради, відділу Держземагенства у Воловецькому районі, ОСОБА_4, третьої особи- Кобрин М.В. про скасування рішення сільської ради та визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю.

Позов мотивувала тим, що 30.03.2010 року за рішенням Верхньоворітської сільської ради ій передано у власність земельну ділянку площею 0,50 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд в Верхні Ворота по вул.Верховинській, 288, Воловецького району Закарпатської області. Під час виготовлення технічної документації зясовано, що земельна ділянка, на якій знаходиться її хлів приватизована ОСОБА_4 на підставі рішення ради від 10.02.1997 року, про що відповідачкою отримано державний акт на землю. Просить скасувати рішення ради та державний акт на право власності на землю ОСОБА_4

Позивач та її представник позов підтримали з підстав наведених в позовній заяві, наполягали на його задоволенні.

Представник третьої особи ОСОБА_5 ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечив, вважає його безпідставним.

Представники відповідачів: Верхньоворітської сільської ради, відділу Держземагенства у Воловецькому районі в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 91 ЗК України передбачено, що власники земельних ділянок зобовязані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства та обмежень, повязаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків - згідно ст.152 ЗК України.

Відповідно до витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно позивачка ОСОБА_1 є власником половини житлового будинку в с.Верхні Ворота, вул.Верховинська, 288, Воловецького району Закарпатської області право власності зареєстровано 15 квітня 2010 року.

Рішенням 24 сесії пятого скликання від 30.03.2010 року №580 Верхньоворітської сільської ради позивачці ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,50 га, з яких 0,05 га в с.Верхні Ворота, вул.Верховинська, 288, Воловецького району Закарпатської області для обслуговування жилого будинку і господарських будівель; 0,45 га в ур.Загорода для ведення особистого селянського господарства, а також зобовязано гр.ОСОБА_1 замовити виготовлення Державного акту на право власності на землю (а.с.12).

Як підтверджено архівним витягом №189/07-03 від 10.10.2014 року (а.с.77), рішенням сьомої сесії 22 скликання Верхньоворітської сільської ради народних депутатів Воловецького району Закарпатської області від 10.02.1997 року ОСОБА_4 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,35 га в с.Верхні Ворота Воловецького району та запропоновано замовити виготовлення державного акту на право приватної власності.

Відповідно до ч.1 ст.144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території.

Згідно з ст.59 ч.10 Закону України «Про місцеве самоврядування», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №012771, виданого на підставі рішення Верхньоворітської сільської ради Воловецького району Закарпатської області від 10.02.1997 року, підтверджено, що ОСОБА_4 належить земельна ділянка площею 0,442 га в с.Верхні Ворота, для ведення особистого підсобного господарства (а.с.68).

На звернення позивача до Верхньоворітської сільської ради їй дано відповідь №177 від 21.06.2010 року, що у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №012771, який видано на імя ОСОБА_4 в 2002 році, при обмірах була допущена помилка, а саме внесена земельна ділянка, на якій розміщена господарська споруда (хлів) ОСОБА_1 (а.с.13).

При цьому, з технічної документації, доданої до матеріалів справи на підтвердження законності виготовлення державного акту (а.с.69-72), в якій відсутня дата складання, підписи землевпорядника, представника сільської ради народних депутатів, а також виконавців документації, вбачається, що така документація не відповідає вимогам п.1.16, п.2.6 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі , затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999 року (далі Інстукція), яка була чинна на момент виготовлення оспорюваного державного акту на землю.

Статтею 60 ЦПК України встановлено імперативний обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Під час розгляду справи відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності належності їй земельної ділянки площею 0,442 га, зважаючи на ту обставину, що рішенням органу місцевого самоврядування їй передано у приватну власність тільки 0,35 га (а.с.77).

Таким чином, судом на основі повного і всебічного розгляду справи встановлено, що державний акт на право приватної власності на землю площею 0,442 га серії ІІ-ЗК №012771, виданий ОСОБА_4 29.03.2002 року з порушенням норм чинного законодавства, з внесенням недостовірних даних про розмір ділянки, належної ОСОБА_4 та з порушенням порядку його виготовлення, в результаті чого є незаконним та підлягає скасуванню.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, визнання угоди недійсною,визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування тощо.

Відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, Державний акт на право власності на землю виготовляється на підставі виписки з рішення відповідної ради або державної адміністрації про передачу у власність чи користування відповідної земельної ділянки.

Оскільки, захист прав громадян на земельну ділянку здійснюється шляхом визнання недійсним рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, то визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю без визнання недійсним рішення, на підставі якого видано цей державний акт, є порушенням норм закону, тому рішення сьомої сесії 22 скликання Верхньоворітської сільської ради Воловецького району від 10.02.1997 року в частині передання ОСОБА_4 у приватну власність земельну ділянку площею 0,35 га в с.Верхні Ворота Воловецького району Закарпатської області слід також визнати недійсним та скасувати.

Крім того, згідно висновку судової експертизи (а.с.222 т.1) встановлено, що частину земельної ділянки, на якій знаходиться обєкт нерухомості (хлів), що не належить ОСОБА_4, передано у приватну власність ОСОБА_4, що є грубим порушенням норм ст.377 ЦК України.

Рішенням органу місцевого самоврядування та виданим на підставі цього рішення держаним актом про право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 порушуються права позивачки, які підлягають поновленню судом шляхом скасування рішення сільської ради та виданого державного акту на земельну ділянку.

Керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд,

Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Верхньоворітської сільської ради від 10.02.1997 року в частині передання ОСОБА_4 у приватну власність земельну ділянку у с.Верхі Ворота Воловецького району Закарпатської області.

Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,442 га серії ІІ-ЗК №012771 виданий 29.03.2002 року ОСОБА_4.

Стягнути із ОСОБА_6 сільської ради в користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. понесених нею судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_7