У Х В А Л А

20 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Гуменюка В.І.,Лященко Н.П.,
розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про перегляд рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 січня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 27 квітня 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 червня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про припинення поруки за договором поруки,

в с т а н о в и л а:

Кіцманський районний суд Чернівецької області рішенням від 28 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 27 квітня 2016 року, у задоволенні первісного позову відмовив. Зустрічний позов суд задовольнив: визнав таким, що припинив свою дію договір поруки від 11 квітня 2008 року № 584 pv15-08, укладений між відкритим акціонерним товариством Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_4; вирішив питання про розподіл судових витрат.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ ухвалою від 9 червня 2016 року у відкритті касаційного провадження відмовив.

У заяві публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») порушується питання про скасування рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 січня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 27 квітня 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 червня 2016 року та ухвалення нового судового рішення з передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

На підтвердження зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» посилається на постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року та 23 грудня 2015 року.

13 вересня 2016 року при автоматизованому розподілі заяви про перегляд судових рішень суддею-доповідачем автоматизованою системою розподілу було визначено Ярему А.Г.

Зважаючи на неможливість розгляду зазначеної заяви суддею Яремою А.Г. з огляду на прийняту Верховною Радою України постанову про його звільнення у зв'язку з поданням заяви про відставку, 10 жовтня 2016 року проведено повторний автоматизований розподіл цієї заяви та визначено суддею-доповідачем Охрімчук Л.І.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про задоволення зустрічного позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися і суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» пропустив шестимісячний строк, установлений у частині четвертій статті 559 ЦК України, для пред'явлення позову до поручителя про сплату заборгованості за кредитом, адже у зв'язку зі зверненням з вимогою про дострокове погашення заборгованості та стягненням її в судовому порядку шляхом видачі судового наказу банк змінив строк виконання основного зобов'язання.

У постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року та 23 грудня 2015 року, наданих заявником для порівняння, не зазначено про зміну строку виконання основого зобов'язання у зв'язку зі зверненням кредитора до суду про видачу судового наказу.

Таким чином, оскільки правові висновки Верховного Суду України у вказаних постановах та в ухвалі, про перегляд якої подано заяву, ґрунтуються на різних фактичних обставинах справ, установлених судами, то це позбавляє Верховний Суд України можливості установити невідповідність ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 червня 2016 року викладеним у постановах Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Отже, порівняння змісту постанов Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року та 23 грудня 2015 року зі змістом ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 червня 2016 року, про перегляд якої подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що зазначена ухвала суду касаційної інстанції не відповідає викладеним у вказаних постановах Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Таким чином, підстава для перегляду судових рішень у зв'язку з невідповідністю судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, передбачена пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про припинення поруки за договором поруки за заявою публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про перегляд рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 січня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 27 квітня 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 червня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук
В.І. Гуменюк Н.П. Лященко