У Х В А Л А

14 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Охрімчук Л.І.,Романюка Я.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Київської області від 4 лютого 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Дерев'янська сільська рада Обухівського району Київської області, управління Держземагентства в Обухівському районі Київської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи: Дерев'янська сільська рада Обухівського району Київської області, управління Держземагентства в Обухівському районі Київської області про скасування рішення та державного акта на право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 24 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_4 земельною ділянкою площею 0,25 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, а саме - знести частину паркану та дерев'яний сарай, які перебувають у межах вказаної земельної ділянки згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та Державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_2, виданого Дерев'янською сільською радою Обухівського району Київської області 30 квітня 1998 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У зустрічному позові ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області і від 4 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено, а зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено.

Скасувано рішення виконавчого комітету Дерев'янської сільської ради народних депутатів від 19 лютого 1998 року, щодо безоплатної передачі земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_6 для вирощування сільськогосподарської продукції площею 0,59 га.

Скасувано державний акт на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_2, зареєстрований в книзі записів державних актів за №482, виданий 30 квітня 1998 року та держану реєстрацію права власності на ім'я ОСОБА_4, номер запису про право власності НОМЕР_3 дата державної реєстрації 25 липня 2013 року, кадастровий номер НОМЕР_1.

У заяві ОСОБА_4 порушується питання про скасування рішення Апеляційного суду Київської області від 4 лютого 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року та залишення в силі рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 листопада 2015 року з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, зокрема, статті 267 ЦК України;

невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, зокрема, статті 160 Земельного кодексу України та статті 376 ЦК України;

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2011 року, 13 листопада та 18 грудня 2013 року, 18 лютого 2015 року, постанови Верховного Суду України від 28 січня та 10 червня 2015 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні первинного позову та задоволення зустрічних позовних вимог суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився і суд касаційної інстанції, виходив з того, що на момент передачі спірної земельної ділянки та її приватизації вона не була вільна від забудов, що суперечило вимогам частини третьої статті 17 ЗК України (у редакції чинній на момент передачі земельної ділянки). Відповідно до технічної документації спірний сарай був побудований в 1980 році на земельній ділянці, яка перебувала у користуванні ОСОБА_5 до того часу, як ОСОБА_4 став власником подарованої йому земельної ділянки.

В ухвалах колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2011 року, 13 листопада та 18 грудня 2013 року, 18 лютого 2015 року що надані заявником як приклади, містять різні фактичні обставини, рішення скасовані, а справи передані на новий розгляд та не містять правової позиції щодо спірних правовідносин та застосування норм матеріального права, а вказують на допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права та необхідність їх усунення для правильного вирішення спору, а також нез'ясування судами належним чином фактичних обставин справи.

Порівняння змісту вказаних для прикладу судових рішень зі змістом судових рішень, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У постанові судових палат у господарських та цивільних справах Верховного Суду України від 28 січня 2015 року, що надана заявником як приклад, предметом розгляду судів було визнання права власності на об'єкти нерухомого майна та визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва.

У постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 10 червня 2015 року, що надана заявником як приклад, рішення про безоплатну передачу земельної ділянки було визнане недійсним та скасовано акт на права власності на земельну ділянку, через те, що позивачка як суміжний землекористувач, не погоджувала розташування межі між своєю ділянкою і ділянкою сусіда, а підпис від імені позивачки в акті про погодження меж земельної ділянки, згідно висновку почеркознавчої експертизи, вчинений не нею, а іншою особою.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судових рішень у зв'язку з невідповідністю судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, теж відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Дерев'янська сільська рада Обухівського району Київської області, управління Держземагентства в Обухівському районі Київської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи: Дерев'янська сільська рада Обухівського району Київської області, управління Держземагентства в Обухівському районі Київської області про скасування рішення та державного акта на право власності на земельну ділянку, за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Київської області від 4 лютого 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Л.І. Охрімчук Я.М. Романюк