Справа 688/2850/16-ц
№ 2/688/883/16
Рішення

Іменем України

12 серпня 2016 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Козачук С.В.,

секретаря с/з - Гаврилової Н.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

у липні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 з 03.07.1993 року. Від шлюбу у них є донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На протязі спільного життя між ними постійно виникали непорозуміння, сварки, у них зовсім різні погляди на життя, введення спільного господарства. Відповідач неодноразово виганяв її та їх доньку з дому, не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сім'ї та не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї. На даний час введення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинене. Вважає, що примирення між ними не можливе, а тому просить шлюб між ними розірвати.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Проте подала до суду заяву, у якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Крім того, просила строк на примирення не надавати, судові витрати стягнути з відповідача.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Подав до суду заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнав. Просив строк на примирення не надавати, судові витрати згідний повернути позивачу.

Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України.

З'ясувавши письмові думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уклали шлюб 03.07.1993 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 233. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_3, дружини - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюб серії НОМЕР_3, виданим 03.07.1993 року Шепетівським міським відділом запису актів громадського стану Хмельницької області.

Від спільного проживання у сторін є донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_4, виданим 04.07.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області.

Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, протягом тривалого часу, як сім'я не проживають, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного.

Факт не проживання позивача і відповідача однією сім'єю та відсутність спільного побуту суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для надання строку для примирення та приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхньої дитини, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення.

Аналізуючи вищевказане, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_6

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати.

А тому, судові витрати понесені позивачем та документально підтверджені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь.

Керуючись ч.1 ст. 24, ч.ч. 3, 4 ст. 56, ст. 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд -

вирішив:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, 03.07.1993 року Шепетівським міським відділом запису актів громадського стану Хмельницької області, актовий запис № 233 - розірвати.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В. Козачук