Справа № 333/3367/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі

Головуючого судді: Наумової І.Й.

при секретарі: Кунець В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в якому зазначив, що 15.07.2004 року померла мати позивачки ОСОБА_4. Після її смерті залишилась спадщина, а саме 61/100 частина домоволодіння, яке розташовано за адресою м. Запоріжжя вул. Глебова 14. Спадкоємцями за законом ОСОБА_4 є доньки спадкодавця ОСОБА_1 та ОСОБА_2, мати спадкодавця - ОСОБА_3

ОСОБА_1 звернулась до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори для оформлення та видачі свідоцтва про право на спадщину, була заведена спадкова справа № 921/2004, але в видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.06.2016 року за номером 1427/02-31, в звязку з пошкодженням правовстановлюючого документу.

У зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_1 змушена звернутися до суду з цим позовом.

Позивачем було уточнено позовні вимоги в частині позовних вимог, а саме зменшено розмір позовних вимог до визнання права власності на 61/300 частину домоволодіння, а саме 1/3 частину житлового будинку літ. Д загальною площею 37,0 кв.м., житлова 26,2 кв.м., підсобна 10,8 кв.м., розташованого за адресою м. Запоріжжя вул. Глебова 14.

Позивач, в особі представника ОСОБА_5, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно у встановленому законом порядку, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 15.07.2004 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ЖС № 293910 від 16.07.2004 року. 16.11.2004 року Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 921/2004.

ОСОБА_6 матеріалів спадкової справи № 921/2004 з заявами про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 звернулись ОСОБА_1, яка є донькою спадкодавця та ОСОБА_2, яка є донькою спадкодавця та ОСОБА_7, який є чоловіком спадкодавця та який помер 06.10.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього 1-ЖС № 300732 від 09.10.2004 року. ОСОБА_3, яка є матірю спадкодавця, відмовилась від прийняття спадщини подавши нотаріусу відповідну заяву.

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_3, належать до першої черги спадкоємців, які здійснюють спадкування за законом.

В видачі свідоцтва ОСОБА_1 нотаріусом було відмовлено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.06.2016 року за номером 1427/02-31, в звязку з пошкодженням правовстановлюючого документу.

ОСОБА_6 матеріалів спадкової справи № 921/2004 після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина, а саме 61/100 частина домоволодіння, яке розташовано за адресою м. Запоріжжя вул. Глебова 14, ця обставина також підтверджується Свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння № 241 від 27.04.1983 року видане Виконавчим комітетом Запорізької міської ради депутатів трудящих та зареєстровано в реєстрову книгу під № 163, реєстровий номер 27044, 27.04.1983 року.

ОСОБА_6 рішення Виконавчого комітету Комунарської районної ради народних депутатів від 02.03.1982 року за № 60/1 було вирішено оформити право приватної власності на житловий будинок літ. Д-1 по вул. Глебова № 14 за спадкодавцем ОСОБА_4

ОСОБА_6 приймання індивідуального будинку за № 129/5 від 15.04.1982 року житловий будинок літ. Д-1, який розташований за адресою м. Запоріжжя вул. Глебова 14, був прийнятий в експлуатацію.

ОСОБА_6 рішення Виконавчого комітету Комунарської районної ради народних депутатів від 04.03.1983 року за № 52/1 про зміну ідеальних часток домоволодіння, спадкодавцем ОСОБА_4 було побудовано житловий будинок літ.Д та сені літ. 2, в звязку з чим змінились долі співвласників домоволодіння, розташованого за адресою м. Запоріжжя вул. Глебова 14. Відповідно до вищезазначеного рішення літерне позначення будинку, який належав спадкодавцю ОСОБА_4, була змінена з Д-1 на ОСОБА_8 було встановлено розмір ідеальних часток на домоволодіння, а саме ОСОБА_4 61/100 частина домоволодіння, ОСОБА_9 39/100 частин домоволодіння. Відповідно до п. 3 рішення Виконавчого комітету Комунарської районної ради народних депутатів від 04.03.1983 року за № 52/1 про зміну ідеальних часток домоволодіння, Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації було доручено погасити старі правовстановлюючі документи на будинок (домоволодіння) та провести реєстрацію документів відповідно до вищезазначеного рішення. На виконання п.3 рішення Виконавчого комітету Комунарської районної ради народних депутатів від 04.03.1983 року за № 52/1 про зміну ідеальних часток домоволодіння, видане нове Свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння № 241 від 27.04.1983 року Виконавчим комітетом Запорізької міської ради депутатів трудящих та зареєстровано в реєстрову книгу під № 163, реєстровий номер 27044, 27.04.1983 року відповідно до якого спадкодавцю ОСОБА_4 належить 61/100 частини домоволодіння розташованого за адресою м. Запоріжжя вул. Глебова 14.

Відповідно до технічного паспорту на домоволодіння, розташоване за адресою: м. Запоріжжя вул. Глебова 14, довідки характеристики № 3424 від 15.04.1990 року, виданої Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації, домоволодіння складається з житлового будинку(літ. А), житлового будинку(літ. Д), гараж (літ. Е), сараї(літ. Б,Г,П,Н), фундамент(літ. ф-т), вбиральні(літ. К,Р), погріб(літ. пг), паркани(літ. 1,3,4), водогони(літ. 5,2).

Відповідно до експлікації житлового будинку літ. Д, розташованого за адресою м. Запоріжжя вул. Глебова 14, його загальна площа складає 37,0 кв.м., житлова 26,2 кв.м., підсобна 10,8 кв.м.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав:

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

ОСОБА_6 із ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_6 до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до спадку входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцю у момент відкриття спадку і що не припинилося у наслідок його смерті.

ОСОБА_6 до ст. 1267 Цивільного кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав.

ОСОБА_6 із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Враховуючи наведене, спадкування є передбаченою законом підставою для набуття права власності.

У відповідності до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Таким чином обраний позивачами спосіб захисту їх цивільних прав не суперечить ст. 16 ЦК України.

Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 ЦПК України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині, що до визнання права власності на 61/300 частину домоволодіння розташованого за адресою м. Запоріжжя вул. Глебова 14 ґрунтуються на законі та підтверджуються зібраними у справі доказами і за ОСОБА_1 можливо визнати право власності на 61/300 частину домоволодіння, розташованого за адресою м. Запоріжжя вул. Глебова 14, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 15.07.2004 року, оскільки вона є спадкоємцем за законом, яка належним чином прийняла спадщину та не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом через нотаріальну контору з підстав пошкодження правовстановлюючого документу.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог в частині визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку літ. Д загальною площею 37,0 кв.м., житлова 26,2 кв.м., підсобна 10,8 кв.м. суд виходив з наступного:

ОСОБА_6 до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцю у момент відкриття спадщини і що не припинилося у наслідок його смерті.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року виданої Міністерством комунального господарства УРСР, яка діяла на час реєстрації домоволодіння розташованого за адресою м. Запоріжжя вул. Глебова 14 та регулювала порядок реєстрації прав власності на будинки та домоволодіння, об'єктами реєстрації є будинки та домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Під домоволодінням розуміється два і більш будинків з приналежними до них надвірними будівлями (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці під одним порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Отже, з аналізу п. 2 розділу ІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року виданої Міністерством комунального господарства УРСР вбачається, що житловий будинок та домоволодіння це окремі обєкти реєстрації прав власності, отже відсутня законодавча можливість зареєструвати в домоволодінні окремі будинки, як самостійні обєкти права власності, в випадку наявності декількох будинків на одній земельній ділянці під одним порядковим номером по вулиці, провулку, площі їх реєструють як домоволодіння у відповідності до пп.2 п.3 розділу ІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року виданої Міністерством комунального господарства УРСР.

Як встановлено в судовому засіданні, спадкодавцю належала 61/100 частина саме домоволодіння на підставі Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № 241 від 27.04.1983 року видане Виконавчим комітетом Запорізької міської ради депутатів трудящих та зареєстровано в реєстрову книгу під № 163, реєстровий номер 27044, 27.04.1983 року, без зазначення конкретних будівель, а тому право власності на будинок літ. Д розташований за адресою м. Запоріжжя вул. Глебова 14, як окремий від домоволодіння обєкт права власності, у спадкодавця ОСОБА_4 було відсутнє і, як наслідок цього, не може бути успадковане. Крім того ОСОБА_1 не надано правовстановлюючого документу саме на житловий будинок літ. Д розташований за адресою м. Запоріжжя вул. Глебова 14.

Керуючись ст. ст. 16, 328, 1216, 1217,1261, 1262, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 10, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 61/300 частину домоволодіння за адресою м. Запоріжжя вул. Глебова 14 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, померлої 15.07.2004 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й Наумова