Справа № 329/945/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

30 листопада 2016 року Чернігівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Покопцевой Д.О.,

при секретарі - Синяк Л.П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в смт. Чернігівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про надання дозволу на багаторазові тимчасові виїзди в зону АТО неповнолітньої дитини без згоди батька, третя особа - орган опіки та піклування Бердянської міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилася дочка ОСОБА_3.

Шлюб між сторонами розірвано в 2010р., дитина проживає з позивачем.

Після початку подій на сході України позивач переїхала до м.Бердянська, є внутрішньо переміщеною особою, продовжує здобувати вищу освіту. Її батьки залишилися проживати на окупованій території, і, відповідно, вона змушена систематично виїжджати та в'їжджати в зону АТО, оскільки під час сесій їй нема з ким залишити дитину.

Без відповідного дозволу батька дівчинки, не може цього робити, оскільки для виїзду на територією проведення АТО, та на всіх блокпостах вимагається такий самий дозвіл від батька, як і для виїзду за кордон.

Оскільки відповідач ігнорує інтереси дитини, не дає своєї згоди на її виїзд, пояснюючи, що вона повинна бути завірена нотаріально, а тому йому потрібно виїхати з території проведення АТО, позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом.

Просить суд надати дозвіл на багаторазові тимчасові виїзди в зону АТО ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, без дозволу та супроводу батька ОСОБА_2, в зону проведення антитерористичної операції, строком на три роки.

Позивач подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, телефонограмою, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. За згоди позивача суд ухвалює по справі заочне рішення.

Представник третьої особи заявою просить провести розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані сторонами документи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували у шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилася дочка ОСОБА_3, шлюб розірвали в 2010р., дитина проживає з позивачем (а.с.8-9).

Після початку подій на сході України позивач переїхала до м.Бердянська, є внутрішньо переміщеною особою (а.с.10), продовжує здобувати вищу освіту, а дочка навчається у школі (а.с.11).

При вирішенні питання про можливість надати позивачці дозвіл на вивезення дитини суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними.

Статтею ст. 141 Сімейного кодексу України визначена рівність прав і обов'язків батьків відносно дитини.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Підпунктом 2 пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідченої копії, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину.

За змістом Декларації про загальні засади державної політики України стосовно сім'ї та жінок, затвердженої Постановою Верховної Ради № 475-XIV від 05.03.1999 року, держава захищає материнство та дитинство і визнає пріоритетність інтересів матері та дитини в суспільстві та забезпечує неухильне додержання законодавства України та норм міжнародного права стосовно сім'ї та жінок.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, дитина може бути розлучена з матір'ю лише у винятковій ситуації.

Статтею 3 «Конвенції про права дитини» встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отже, проаналізувавши фактичні обставини справи, виходячи з вищенаведених норм матеріального права та керуючись принципом 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, відповідно до якого дитина може бути розлучена з матір'ю лише у винятковій ситуації, суд вважає, що надання дозволу позивачці на вивіз дитини за межі України без дозволу її батька права відповідача відносно дитини не порушить та буде таким, що відповідає інтересам дитини, що є підставою для задоволення даного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст. 141 Сімейного Кодексу України, ст. 4 ЗУ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", ст. 3 «Конвенції про права дитини», принципу 6 Декларації прав дитини, пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 79, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про надання дозволу на багаторазові тимчасові виїзди в зону АТО неповнолітньої дитини без згоди батька, третя особа - орган опіки та піклування Бердянської міської ради - задовольнити.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася в с.Михайлівка Шахтарського району Донецької області, громадянці України, дозвіл на вивіз та ввіз дитини - дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м.Хрестівки (м.Кіровське) Донецької області, на неконтрольовану територію України - територію проведення антитерористичної операції, строком на три роки, тобто до 30 листопада 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Чернігівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Покопцева Д.О.