АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3386/16 Головуючий 1-ї ін-ї. - Блага І.С.
Справа № 646/2733/16-ц Доповідач - Сащенко І.С.
Категорія - відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Бездітко В.М., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 05 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до прокуратури Харківської області, треті особи - слідчий прокуратури Харківської області ОСОБА_5, слідчий прокуратури Харківської області ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив захистити його конституційне право на компенсацію моральної шкоди, яка спричинена йому незаконними діями та неправомірною бездіяльністю посадових осіб відповідача та стягнути з відповідача компенсацію моральної шкоди у розмірі 335720 грн., заподіяної йому слідчими прокуратури Харківської області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в результаті прийняття незаконних рішень та протиправної тривалої бездіяльності.

В обґрунтування позову посилався на те, що з 15.07.2015 року слідчим прокуратури Харківської області ОСОБА_5 проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000516 за ч. 1 ст.384 КК України у відношенні співробітника прокуратури ОСОБА_7, який надав завідомо неправдиві показання у суді. Але, не провівши всіх необхідних слідчих дій, слідчий ОСОБА_5 закрив кримінальне провадження своєю постановою від 10.08.2015 року, до якої вніс завідомо неправдиві відомості. Ця постанова слідчого була скасована ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.08.2015 року. Проте, слідчий ОСОБА_5 28.09.2015 року знову прийняв рішення про закриття кримінального провадження, яке було скасоване 22.10.2015 року Червонозаводським районним судом м. Харкова з підстав неповноти дослідження слідчим доказів у кримінальному провадженні та нездійснення перевірки доводів позивача, викладених у заяві, не розгляду клопотань, поданих позивачем. 11.11.2015 року суд задовольнив заяву позивача про відвід слідчого ОСОБА_5 від участі у кримінальному проваджені. Але слідчий ОСОБА_6 також, на переконання позивача, лише імітувала розслідування та 15.12.2015 року закрила кримінальне провадження, внісши до відповідної постанови завідомо неправдиві відомості. Ця постанова слідчого була скасована судом 11.01.2016 року з підстав її передчасності. 21.01.2016 року слідчий ОСОБА_6 знову закрила кримінальне провадження, але й це її рішення було скасовано ухвалою суду від 23.02.2016 року. При цьому слідчим ОСОБА_6 було залишено поза увагою сім клопотань позивача про проведення слідчих дій. Протягом семи місяців позивач, який є інвалідом 2 групи, був змушений виїжджати до суду для викриття посадових осіб у прийнятті незаконних рішень та неправомірній бездіяльності, внаслідок чого зазнавав глибоких моральних страждань. З вини відповідача було зменшено авторитет правоохоронних органів, а позивач був позбавлений відчуття безпеки, правової стабільності, верховенства права, а також доступу до правосуддя, у зв'язку з чим порушено його психологічне благополуччя, що унеможливило продовження ним активного особистого та громадського життя та потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Рішеннями слідчих прокуратури та їх бездіяльністю йому була спричинена моральна шкода, яку він оцінює у 335720 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача та треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проти позову заперечували.

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 05 квітня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити. При цьому посилається на порушення судом норм матеріального права. Зазначає, що для задоволення його позовних вимог є всі підстави.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відмовляючи ОСОБА_4 у задоволенні його позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що підстави для відшкодування відповідачем моральної шкоди відсутні.

Вказаний висновок судова колегія апеляційного суду вважає правильним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Встановлено, що з 15.07.2015 року в провадженні старшого слідчого прокуратури Харківської області ОСОБА_5 кримінальне провадження №0000516 за ч.1 ст.384 КК України.

10.08.2015 року своєю постановою слідчий ОСОБА_5 закрив вказане кримінальне провадження.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.08.2015 року постанова старшого слідчого прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 10.08.2015 року про закриття кримінального провадження №0000516 від 15.07.2015 року за ч.1 ст.383 КК України скасована, а кримінальне провадження повернуто прокурору для відновлення досудового розслідування (а.с.11).

28.09.2015 року старшим слідчим прокуратури ОСОБА_5 повторно було прийнято постанову про закриття кримінального провадження, яка також була скасована ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова 22.10.2015 року, а кримінальне провадження повернуто прокурору для відновлення досудового розслідування (а.с.13-14).

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.11.2015 року було задоволено заяву ОСОБА_4 про відвід старшого слідчого ОСОБА_5 у кримінальному проваджені №0000516 від 15.07.2015 року (а.с.15), після чого досудове розслідування доручено старшому слідчому прокуратури Харківської області ОСОБА_6, яка своїми постановами від 15.12.2015 року та 21.01.2016 року також закривала кримінальне провадження.

Вказані постанови були оскаржені позивачем до суду, після чого були скасовані, що підтверджується ухвалами суду від 11.01.2016 року та 23.02.2016 року відповідно (а.с.16, 17).

Статтею 1172 ЦК України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Підстави відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду встановлені статтею 1167 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст. 1167 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Так, відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, підставами для відшкодування моральної шкоди у правовідносинах, що склалися, є визнання дій, бездіяльності чи рішень органу незаконними та наявність вини особи, яка завдала таку шкоду.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем неодноразово оскаржувались рішення слідчих прокуратури Харківської області щодо закриття кримінального провадження №0000516 від 15.07.2015 року, проте у задоволенні вимог про визнання бездіяльності слідчих незаконною ОСОБА_4 було відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що дії слідчих прокуратури ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано незаконними.

Вину посадових осіб відповідача не доведено.

Крім того під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було встановлено, що постанова старшого слідчого прокуратури Харківської області від 10.03.2016 року, якою кримінальне провадження №0000516 від 15.07.2015 року було закрито востаннє, на час ухвалення судового рішення оскаржена позивачем до суду, проте не скасована.

З огляду на це підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди судова колегія не вбачає.

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі та надані сторонами докази.

Доводи апеляційної скарги висновків, викладених у рішенні суду не спростовують.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суду відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 301, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 05 квітня 2016 року-залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді