Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/3745/16 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/5221/16 ОСОБА_1
Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Онищенко Е.А.

ОСОБА_2

При секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Українська залізниця» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що 28 вересня 1999 року він був прийняти на посаду помічника машиніста тепловоза та електровоза в цех експлуатації до Відокремленого структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» Регіональної філії ДП «Придніпровська залізниця».

01 жовтня 2012 року був переведений машиністом тепловозу цеху експлуатації підприємства відповідача.

12 травня 2016 року наказом № 114/ос він був звільнений за п.2 ст.41 КЗпП України за вчинення дій, що дають підстави для втрати довіри з боку уповноваженого власником органу.

Вважає свої звільнення незаконним, оскільки під час своєї роботи сумлінно виконував свої службові обовязки.

Вказує, що 06.05.2016 приблизно у 8-00 годині він знаходився на своєму робочому місці в локомотиві 2ТЕ116 1318 у складі потягу 4401 «Бердянск-Мелітополь» по ст. Молочанськ.

В цей час до локомотива зайшли працівники відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і пояснили, що зараз буде проведена перевірка.

Поки він спілкувався з ОСОБА_4, ОСОБА_5 направився оглянути шахту холодильника, а в подальшому повідомив, що в цій шахті знайдені каністри з рідиною, схожою на паливо.

Тоді йому та його помічнику ОСОБА_6 було запропоновано написати зізнання, що зазначене паливо вони перевозили за вказівкою керівництва Мелітопольського локомотивного депо, за це їм було обіцяно відсутність будь-якого покарання.

На пропозицію вони не погодились. Замість цього ними було написано власноруч пояснення, згідно яких знайдені каністри були заправлені на шляху прямування. Наполягає, що зазначені пояснення також були написані під тиском, в момент знаходження його в стресовому стані. В ході дачі пояснень спочатку зазначав, що їх використали в якості тиску на Мелітопольське керівництво, в подальшому зявилась нова версія припустив, що таким чином керівництво хотіло звільнити місце машиніста для «своїх». Не впевнений, що каністри знаходились в локомотиві, так як він їх побачив вже на землі. Припустив, що каністри були занесені кимось невідомим.

Також, зазначив, що обурений ставленням до нього профспілкового комітету, який не став на його захист, вважає, що в цьому може бути особиста зацікавленість голови профкому.

Посилаючись на те, що підстави для його звільнення є незаконними, просив суд поновити його на посаді машиніста тепловозу цеху експлуатації Відокремленого структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» Регіональної філії ДП «Придніпровська залізниця», стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.05.2016 року по день поновлення його на роботі, допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 листопада 2016 року в задоволені позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що звільнення ОСОБА_3 було проведено до вимог чинного трудового законодавства, підстав для його поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не встановлено.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Від представників позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до апеляційної інстанції надійшла заява про відкладення розгляду справи, але ОСОБА_3 наполягав на розгляді справи за їх відсутності.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_3 працював на посаді машиніста тепловозу ДП «Придніпровська залізниця» відокремлений структурний підрозділ Мелітопольське локомотивне депо з 19.12.2013.

12.05.2016 наказом начальника структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця за №114/ОС ОСОБА_3 було звільнено за ст.41 п.2 КЗпП України, у звязку з втратою довіри.

Підставою для звільнення визначено виявлення 06.05.2016 в ході руху тепловоза під керуванням машиніста ОСОБА_3 21 пластикову каністру близько 22 літрів кожна, заправлену речовиною, схожою на дизельне паливо і 15 порожніх каністр. Окрім того, було виявлено, що в секції Б локомотива зірвана окраска болта фільтра тонкої очистки палива, що дає можливість проводити несанкціонований відбір палива. Про виявлені порушення складено відповідний акт.

У машиніста тепловоза ОСОБА_3 та його помічника ОСОБА_6 були відібрані пояснення, в яких вони зізнаються, що каністри заправлені на шляху прямування, вивантаження передбачалося також на шляху прямування.

За фактом спроби крадіжки на ст. Молочанськ дизельного палива з локомотиву 2ТЕ116-1318 інформація внесена до ЄРДР за правовою кваліфікацією ч.2 ст.15 ч.1ст.185 КК України, кримінальному провадженню присвоєний №0000571.

Роботодавець зазначив, що вказані порушення свідчать про грубе порушення з боку машиніста ОСОБА_3 нормативних документів з безпеки руху несанкціоноване втручання в роботу паливної системи тепловозу, вимог Положення про дисципліну працівників залізничного транспорту в частині збереження матеріально-технічних засобів, забезпечення схоронності вантажів і багажу, вживання заходів до запобігання випадкам їх розкрадення, втрат, пошкодження та псування.

Згідно протоколу засідання профспілкового комітету Мелітопольського локомотивного депо 12.05.2016 року профспілковим комітетом було надано згоду на розірвання трудового договору із машиністом тепловозу ОСОБА_3 на підставі п.2ст.41 КЗпП України.

.Судом першої інстанції також встановлено, що у своїй роботі локомотивні бригади керуються Інструкцією з технічного обслуговування електровозів і тепловозів в експлуатації, затвердженою наказом Укрзалізниці від 27.12.2002 №670-Ц; Інструкцією локомотивної бригади, затвердженою наказом Укрзалізниці від 22.11.2004 №ЦТ-0106; Інструкцією Про порядок дії локомотивної бригади при прийманні-здачі, екіпіруванні та технічному обслуговуванні ТО-1 тепловозів серії 2ТЕ116, затвердженою начальником Мелітопольського локомотивного депо 24.11.2015 року.

Згідно із положенням «Інструкції локомотивній бригаді» (ЦТ-0106), до обовязків машиніста тепловоза, який входить до складу локомотивної бригади, входить проведення приймання та здачі локомотива, точно дотримуючись вимог ПТЕ, чинних інструкцій, правил та положень з технічного обслуговування локомотивів та МВРС, вимог правил охорони праці та місцевих інструкцій. Локомотивна бригада несе відповідальність за збереження інструменту та інвентарю, що знаходиться в локомотиві. збереження ввірених йому матеріальних цінностей, у тому числі дизельного палива, тобто він безпосередньо обслуговує товарні цінності.

Той факт, що локомотивній бригаді було відомо, про втрату пального свідчить й розрахунок норм витрат палива за маршрутом Федорівка-Бердянськ, зроблений в.о. заступника начальника Мелітопольського локомотивного депо. Так, згідно запису маршруту машиніста витрати палива Федорівка-Бердянськ 06.05.2016 року склали 2420 кг, а згідно розрахунку норм палива, необхідного для подолання зазначеного маршруту фактичні витрати склали 2077 кг, тобто в журналі при фіксуванні розміру витрат палива, машиністом було збільшено витрати на 343 кг.

З урахуванням викладеного, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що звільнення ОСОБА_3 було проведено відповідно до вимог чинного трудового законодавства. Підстав для визнання звільнення безпідставним, неправомірним, наслідком чого має бути поновлення на роботі позивача та стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу судом не встановлено.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що позивач не відноситься до кола осіб, трудовий договір з якими може бути розірваний з цієї підстави, підлягає відхиленню, оскільки наданими доказами незаперечно встановлено, що йому у визначеному обсязі передавалось пальне, за використання якого після закінчення роботи він мав звітувати.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 листопада 2016 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: