справа № 208/2177/16-ц
№ провадження 6/208/1101/16
УХВАЛА

Іменем України

14 квітня 2016 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Ізотова В.М., при секретарі Пентраковській М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» «про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду»,

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду з зазначеною заявою, в якій просить видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» по справі № 232/2016 за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості за кредитним договором».

Відповідно вимог ч. 1 ст. 389-9 ЦПК України, заява про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом п'ятнадцяти днів з дня її надходження до суду в судовому засіданні з викликом сторін. Неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

В судове засідання представник заявника не зявився, надіславши до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідачка до суду не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, із заявою про розгляд справи за її відсутності не зверталася, в звязку з чим справу, згідно вимог ч. 2 ст. 197, ч. 1 ст. 389-9 ЦПК України, було розглянуто за відсутності сторін без фіксування судового процесу технічним засобом.

Вивчивши матеріали справи за заявою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» «про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду» та матеріали, витребуваної з Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз», справи № 232/2016 за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості за кредитним договором», суд вважає за необхідне заяву задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 29.01.2016 р. по справі № 232/2016 за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості за кредитним договором», було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 25395 грн. 55 коп., та 250 грн. - третейського збору.

Відповідно вимог ст. 389-7 ЦПК України, питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заяву про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду подається до суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.

З матеріалів справи вбачається, що третейський розгляд справи було здійснено в Заводському районі м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, що дозволило заявнику - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідно до вимог ст. 389-7 ЦПК України звернутись до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області з заявою «про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду».

Згідно ч. 3 ст. 389-9 ЦПК України, при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 389-10 ЦПК України.

Відповідно ст. 38910 ЦПК України, суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

З матеріалів справи вбачається, що рішення по третейській справі, яке відповідає вимогам ст. 46 Закону України «Про третейські суди» - не оскаржено, набуло чинності, та до теперішнього часу відповідачкою добровільно не виконано і строк для подачі заяви до компетентного суду про видачу виконавчого листа на примусове виконання цього рішення, заявником не пропущений.

Таким чином, враховуючи, що будь яких порушень законодавства, при розгляді третейським судом справи за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості за кредитним договором», не встановлено, підстави для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого листа, передбачені ст. 389-10 ЦПК України та ч. 6 ст. 56 Закону України «Про третейські суди», відсутні, керуючись ст.ст. 56, 57 Закону України «Про третейські суди» та ст.ст. 389-7389-11 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Видати виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 29.01.2016 р. по справі № 232/2016 за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 25395 грн. 55 коп., третейський збір в сумі 250 грн. та судовий збір за подання заяви про видачу виконавчого листа в сумі 689 грн., а всього 26334 грн. 55 коп. (двадцять шість тисяч триста тридцять чотири гривні 55 коп.).

Ухвала, відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України, в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Ізотов В. М.