НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/3153/16
№ 2/183/1949/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2016 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Юрєвої Т.І.,

секретаря Гончарової С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного редактора офіційного веб-сайту мережі Інтернету «Полезна газета» ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 17 березня 2016 року на шпальтах веб-сайту мережі Інтернету «Полезна газета» міста Новомосковська, головним редактором ОСОБА_2 була розміщена стаття під назвою (мовою оригіналу): «борцы з коррупциею» спешат записаться… новомосковские коррупционеры». В даній статті наведені матеріали, яки є неправдивими і шкодять його честі, гідності та ділової репутації. Інформація, яка є неправдивою, та шкодить його честі, гідності та ділової репутації, викладена на сайті, в якій зазначено (мовою оригіналу): «В Днепропетровске в ближайшие дни пройдет антикоррупционний форум… В руководство территориальной организации нового политического движения претендует попасть екс-руководитель Новомосковськой РГА ОСОБА_3, у знающих людей вызвало ступор. Как будет виглядеть Саакашвили и его правильные лозунги на фоне чиновника ОСОБА_3, который во власти был учасником многочисленных коррупционных скандалов? Хорошо, что есть интернет и его архивы. Чтобы не быть голословним, приведем полностью публикацию на Новомосковском сайте, датированную далеким 18 ноября 2009 годом. «Розкрадачів 70 гектарів землі у Новомосковську затримав УБОЗ. 17 листопада співробітниками Управління по боротьбі з економічною злочинністю в Дніпропетровській області були затримані голова Новомосковської районної державної адміністрації ОСОБА_1 Гуртовий… Наразі в кабінеті голови Новомосковської РДА триває обшук... И вот теперь ОСОБА_1, надясь на короткую человеческую память, собираеться вновь вернуться во власть уже под антикоррупционними лозунгами… Кстати говоря, ОСОБА_1 с большим чиновничьим опытом, раскладивает свои политические яйца по разным корзинам. Надеется, что ему обязательно перепадет служебный кабинет з доступом к коррупционним схемам.».

Позивач вважає, що в даному випадку інформація, яка публічно розповсюджена відповідачем, крім критики та оцінки дій, містить твердження, та негативну інформацію, які не відповідають дійсності, зачіпає його інтереси оскільки є неправдивою, та шкодить його діловій репутації і принижує його честь та гідність, а тому негативно характеризує його особисті та ділові якості.

Позивач зазначає, що публічно розповсюджена відповідачем недостовірна інформація на веб-сайту мережі Інтернету «Полезна газета» міста Новомосковська, має бути визнана судом недостовірною та підлягає спростуванню тим же способом, у який була розповсюджена, а саме зобовязати відповідача розмістити в мережі Інтернет на веб-сторінці «Полезна газета» міста Новомосковська спростування недостовірної інформацію стосовно ОСОБА_1, поширену у статті (мовою оригіналу) «борцы с коррупцией спешат записаться … новомосковские коррупционеры» на веб сторінці в розділі «Публікації», також відшкодувати понесені ним судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, надав суду пояснення, аналогічні вищевказаному.

Представник відповідача позов не визнав, суду пояснив, що усі твердження, які містяться в зазначеній статті є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншим друкованим засобом масової інформації з посиланням на нього, а саме були дослівно відтворені матеріали із статті «Розкрадачів 70 гектарів землі у Новомосковську затримав УБЕЗ», що розміщена на веб-сайті «Дніпроград». З огляду на положення ч.4 ст. 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» та постанову Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 року слід здійснити висновок, що якщо інформація і містить дані, які нібито зачіпають честь, гідність та ділову репутацію позивача то відповідачами по справі повинні бути сайт «Дніпроград» та її автор ОСОБА_4. Інша інформація, яка написана від імені видання «Полезна газета» в статті від 17 березня 2016 року ( мовою оригіналу): «В «борцы з коррупциею» спешат записаться… новомосковские коррупционеры», не містить жодних фактичних даних, які б зачіпали честь, гідність та ділову репутацію позивача, а містять лише критику, оцінку дій, алегоричні висловлювання, які є оціночними судженнями і тому не підлягають спростуванню. Відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням субєктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності і спростувати, що відповідає судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції. Інформація, яка була відтворена із матеріалів статті «Розкрадачів 70 гектарів землі у Новомосковську затримав УБЕЗ» стосується періоду, коли позивач обіймав посаду голови Новомосковської районної державної адміністрації, а тому на даний випадок розповсюджується дія ст.ст. 3,4, 6 Декларації комітету ОСОБА_5 Європи про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, та відповідно п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року. Представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи дійшов до наступних висновків.

Статтею 297 ЦК України передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ч. 1, 4, 7 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

У абзацах 1, 2 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року розяснено, що чинне законодавство не містить визначення понять честі, гідності чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту.

У пункті 15 вказаної постанови роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу, думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Так, відповідно до ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно - стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, ратифікованої Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР (далі - Конвенція), і Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Отже, як роз'яснено у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лігенс проти Австрії» (1986рік), суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеною ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, аналізуючи зміст оспорюваних висловлювань, суд приходить до висновку, що оспорювана інформація, на яку позивач посилається в своєму позові, як на недостовірну та таку, що зачіпає його інтереси, оскільки є неправдивою, шкодить його діловій репутації і принижує його честь та гідність, а тому негативно характеризує його особисті та ділові якості, не містить фактичних даних, а є лише критикою, оцінкою дій, припущеннями, особистою думкою особи, що її висловлює, а тому не може бути перевірена на предмет її відповідності дійсності.

На підставі ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» зазначені висловлювання є оціночними судженнями.

Відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх дійсності і спростувати.

Оцінюючі інформацію, яка написана від імені видання «Полезна газета» в статті від 17 березня 2016 року не містить жодних фактичних даних , які б зачіпали честь, гідність та ділову репутацію позивача, а містять лише критику, оцінку дій, алегоричні висловлювання, які є оціночними судженнями і тому не підлягають спростуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, є висловлювання, які не містять фактичних даних, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобі, зокрема гіпербол, алегорії, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Як роз'яснено у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року, при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі - Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету ОСОБА_5 Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської ОСОБА_6 Європи про право на недоторканість приватного життя.

Друга частина інформації в зазначеній статті є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншим друкованим засобом масової інформації з посиланням на нього, а саме були дослівно відтворені матеріали із статті «Розкрадачів 70 гектарів землі у Новомосковську затримав УБЕЗ», що розміщена на веб-сайті «Дніпроград».

Відповідно до ч.4 ст. 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь, гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян, або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо вони є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншим друкованим засобом масової інформації з посиланням на нього.

Суд вважає, що інформація, яка містить дані, які нібито зачіпають честь, гідність та ділову репутацію позивача, усі твердження є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншим друкованим засобом масової інформації з посиланням на нього, а саме були дослівно відтворені матеріали із статті «Розкрадачів 70 гектарів землі у Новомосковську затримав УБЕЗ», що розміщена на веб-сайті «Дніпроград», у статті, її автор ОСОБА_4, яка була опублікована у 2009 році, і ця інформація позивачем не спростовувалась. На той час позивач займав посаду голови Новомосковської РДА Дніпропетровської області.

У ст.ст. 3, 4, 6 Декларації Комітету ОСОБА_5 Європи про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації вказується, що оскільки політичні діячі т а посадові особи, які обіймають публічні посади, або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували, або виконують свої функції.

Інформація, яка була відтворена із матеріалів статті «Розкрадачів 70 гектарів землі у Новомосковську затримав УБЕЗ» стосується періоду, коли позивач обіймав посаду голови Новомосковської районної державної адміністрації, а тому на даний випадок розповсюджується дія ст.ст. 3,4, 6 Декларації комітету ОСОБА_5 Європи про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, та відповідно п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 15, 16, 201, 277, 299, 23 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 213, 215 ЦПК, суд, -

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 до Головного редактора офіційного веб-сайту мережі Інтернету «Полезна газета» ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня оголошення, а особами, які не були присутні при оголошенні рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: Т.І. Юрєва