АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 639/7564/16-ц Головуючий 1 інстанції Гаврилюк С.М.
Провадження № 22ц/790/7614/16 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Бездітко В.М.

при секретарі Калюжній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору позики недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору позики недійсним.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 17 жовтня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав того, що вона не відповідає вимогам ч.4 ст. 119 ЦПК України, а саме, суд вважав, що позивачці необхідно надати в двох екземплярах завірені копії перекладу на мову другої Договірної Сторони позову та додані до нього матеріали, а також вважав, що позивачці необхідно забезпечити вручення процесуальних документів відповідачу, який проживає за межами України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 01 листопада 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачці через невиконання вимог ухвали суду про залишення без руху її позовної заяви.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції від 01 листопада 2016 року з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість ухвали, постановленої з порушенням вимог процесуального права; вказує, що позовна заява подана з додержанням норм ст.. 119 ЦПК України, а необхідність застосування ст.. 415 ЦПК України вирішується судом під час розгляду справи.

В судове засідання сторони не зявились, повідомлялись про час та місце розгляду справи, від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Повертаючи позовну заяву позивачці суд першої інстанції виходив з того, що недоліки позовної заяви не усунені, тому є усі підстави вважати позовну заяву неподаною.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Вимогами ст.119 ЦПК України передбачено форма і зміст позовної заяви.

Вимогами ч.2 ст.121 ЦПК України передбачено наслідки подання позовної заяви, що не відповідає вимогам закону.

Із матеріалів справи вбачається, що позовна заява ОСОБА_1 по формі і змісту відповідає вимогам ст..119 ЦПК України.

На виконання ухвали суду про залишення позову без руху 28 жовтня 2016 року ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 подано до суду заяву разом із копіями позовної заяви та копії довіреності відповідача, в якій позивачка просила суд відкрити провадження у справі за її позовом, а питання сповіщення відповідача може бути вирішено судом під час розгляду справи (а.с.33-38).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач проживає поза межами України, у США.

Відповідно до ст.7 ЦПК України мова цивільного судочинства визначається ст.14 Закону України «Про засади державної мовної політики».

Судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. Особам, що беруть участь у розгляді справи в суді, забезпечується право вчиняти усні процесуальні дії (робити заяви, давати показання і пояснення, заявляти клопотання і скарги, ставити запитання тощо) рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись послугами перекладача у встановленому процесуальним законодавством порядку (ч. ч. 1, 3, 4 ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики»).

Отже, з огляду на викладене та враховуючи наведені положення Закону, у разі проживання (місця знаходження) відповідача за межами України (в іншій державі) у позивача не виникає обов'язок подавати позовну заяву та документи для відповідача з перекладом іноземною мовою, якою володіє відповідач.

Відповідно до ч.1 ст.80 Закону України «Про міжнародне приватне право» у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Крім того, за правилами ст.415 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції може під час проведення попереднього судового засідання вирішити питання про звернення відповідно до положень ст.415 ЦПК України до компетентного органу іноземної держави із судовим дорученням про надання правової допомоги, зокрема: про вручення відповідачу копії позовної заяви з додатками, повідомлення його про слухання справи, тощо, а тому висновок суду про невідповідність позовної заяви вимогам Конвенції є помилковими, адже положення Конвенції не покладають на позивача обовязку надавати копію позовної заяви та доданих до неї документів з перекладом іноземною мовою, якою володіє відповідач.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції .

На підставі наведеного та керуючись п.4 ч.2 ст.307, 313, п.6 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 листопада 2016 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий -

Судді