печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

18 серпня 2016 року Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Литвинової І.В.,

при секретарі - Бажан О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми позики, відсотків,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 суми боргу за договором позики. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 березня 2007р. між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики грошей, відповідно до умов якого, у власність відповідача було передано грошові кошти в розмірі 140000 доларів США. Відповідач зобов'язувалася повернути зазначені кошти в строк до 01 грудня 2015р. Разом з тим, у встановлений договором строк, відповідач позичені кошти не повернула, що стало підставою для звернення позивача до суду за захистом порушених прав. В зв'язку з наведеним, позивач просив стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 140000 доларів США, що еквівалентно 3588200 грн., відсотки за користування позикою в розмірі 570966,18 грн., три проценти річних в розмірі 38929,51 грн., інфляційні нарахування в розмірі 43053,91 грн. та витрати по сплаті судового збору.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час розгляду справи була повідомлена належним чином за адресою реєстрації місця проживання, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, крім того представник позивача не заперечувала проти такого вирішення справи.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 взяла в борг у позивача ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 140000 доларів США, що підтверджується розпискою відповідача про отримання грошових коштів. Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язувалася повернути зазначені кошти в строк до 01 грудня 2015р. (а.с. 8). Разом з тим, своє зобов'язання за договором відповідач не виконала, грошові кошти позивачу не повернула і тому порушені права позивача підлягають судовому захисту.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики на суму, яка не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян повинен бути укладений у письмовій формі - ст. 1047 ЦК України.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, що визначено ст. 1049 ЦК України.

Частиною 1 ст.1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів, їх розмір встановлюється договором. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Отже, вимога про стягнення процентів в розмірі 570966,18 грн. є законною та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на зазначене, вимога про стягнення трьох процентів річних в розмірі 38929,51 грн. є такою, що підлягає задоволенню. Що стосується стягнення інфляційних втрат, то оскільки валюта у зобов'язанні є доларами США, тому нарахування інфляційних витрат на іноземну валюту здійснюватись не може, що відповідно виключає задоволення зазначеної вимоги.

Таким чином, вимоги позивача про повернення боргу є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 7165 грн. 61 коп.

Керуючись ст. ст. 509, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми позики, відсотків - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) суму позики в розмірі 140000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 3588200 грн., відсотки за користування позикою в розмірі 570966,18 грн., три проценти річних в розмірі 38929,51 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 7165 грн. 61 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. В. Литвинова