Єдиний унікальний номер 236/730/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1373/2016
Головуючий 1 інстанції Бікезіна В.Г.
Категорія 59 Доповідач Кішкіна І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Кішкіної І.В.,

суддів Азевича В.Б., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Бахмуті Донецької області справу за апеляційною скаргою Краснолиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 03 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Краснолиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, третя особа управління державної казначейської служби у м.Лиман головного управління державного казначейства України в Донецькій області, про стягнення суми виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій,

в с т а н о в и в :

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 03 червня 2016 року позов ОСОБА_2 до Краснолиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, третя особа управління державної казначейської служби у м.Лиман головного управління державного казначейства України в Донецькій області, про стягнення суми виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій задоволено.

Стягнуто з відділу державної виконавчої служби Краснолиманського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції в Донецькій області на користь ОСОБА_2 суму стягнутого виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 1384,55 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

З вказаним рішенням не погодився відповідач відділ державної виконавчої служби Краснолиманського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції в Донецькій області та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідно до п. 5 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір повертається боржникові, в той час як у даній справі обидва виконавчі провадження були закриті з інших підстав.

Представник відповідача Краснолиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області в судове засідання апеляційної інстанції не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої просить справу розглянути за відсутності представника.

Позивачка в судовому засіданні апеляційній інстанції просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Представник третьої особи управління державної казначейської служби у м.Лиман головного управління державного казначейства України в Донецькій області в судове засідання апеляційного суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої просить справу розглянути за відсутності представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, виходив з того, що виконавчі документи судові накази про стягнення зі ОСОБА_2 сум боргу скасовані, а ч. 5 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір повертається боржникові, позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Такий висновок суду є правильним і відповідає встановленим у справі обставинам та вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 була власником квартири за адресою АДРЕСА_1, яку 23 січня 2009 року за договором купівлі-продажу продала ОСОБА_3 (а.с.36).

Позивачка ОСОБА_2 постійно проживала та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.7).

З епікризу вбачається, що ОСОБА_2 у 2008 році в онкодиспансері м.Донецька отримала комбіноване лікування з приводу новоутворення прямої кишки, після променевої терапії в області хрестця утворилася променева виразка, з приводу якої в квітні, червні 2014 року проходила хірургічне та медикоментозне лікування (а.с.45,46).

На виконанні у відділі державної виконавчої служби Краснолиманського міського управління юстиції перебували судові накази, видані Краснолиманським міським судом Донецької області: №2н-250-10 від 18 жовтня 2010 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу у сумі 2951,95 грн. та судових витрат в сумі 81 грн. на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» (виконавче провадження № 22982273); №236/990/15-ц від 09 квітня 2015 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» боргу в сумі 9990,79 грн. та судового збору в сумі 121,80 грн. (виконавче провадження №47537103).

Зазначені виконавчі провадження закінчені: виконавче провадження № червня 2012 року у зв'язку з фактичним повним виконанням рішення; виконавче провадження № вересня 2015 року у зв'язку з поверненням виконавчого документа стягувачу ОКП «Донецьктеплокомуненерго» без виконання згідно його заяви (а.с.32, 33).

Як вбачається з обставин справи, пояснень представника відповідача Краснолиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області в суді першої інстанції, копії процесуальних та інших документів по вказаним виконавчим провадженням згідно із вимогами ст. 31 «Закону України «Про виконавче провадження» було направлено сторонам виконавчого провадження за адресами, зазначеними у виконавчих документах, тобто ОСОБА_2 за адресою; АДРЕСА_1.

Виконавчі документи про стягнення зі ОСОБА_2 за виконавчими провадженнями №22982273 та №47537103 виконавчого збору у сумі 303,29 грн., витрат на проведення виконавчих дій у сумі 35 грн., виконавчого збору у сумі 1011,26 грн. та витрат на проведення виконавчих дій у сумі 35 грн. державним виконавцем Краснолиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області були направлені до управління Пенсійного фонду України в м.Красний Лиман Донецької області для звернення стягнення на пенсію боржника (а.с.34,35, 58,60).

З довідок управління Пенсійного фонду України в м.Красний Лиман Донецької області вбачається, що виконавчий збір у сумі 303,29 грн., витрати на проведення виконавчих дій у сумі 35 грн., виконавчий збір у сумі 1011,26 грн. та витрати на проведення виконавчих дій у сумі 35 грн. утримано з пенсії ОСОБА_2 (а.с.41-44,66).

Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 17 листопада 2015 року судовий наказ № 2-250-10 від 18 жовтня 2010 року про стягнення зі ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги в сумі 2951,95 грн. та судових витрат у сумі 81 грн. на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» скасовано (а.с.39).

Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 23 листопада 2015 року судовий наказ №236/990/15-ц від 09 квітня 2015 року про стягнення солідарно зі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» заборгованості за теплопостачання та гаряче водопостачання в сумі 9990,79 грн. та судового збору в сумі 121,80 грн. змінено, суму боргу стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.38).

На звернення 24 лютого 2016 року позивачки щодо повернення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій у зв'язку із скасуванням наказів (а.с.6) відділом ДВС Краснолиманського міського управління юстиції було відмовлено з посиланням на те, що правові підстави для повернення відсутні, оскільки виконавче провадження з виконання судового наказу № 2н-250-10 від 18 жовтня 2010 року було завершено згідно із п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення, виконавче провадження з виконання судового наказу № 236/990/15-ц від 09 квітня 2015 року було закінчено 04 вересня 2015 року згідно із п.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» за письмовою заявою стягувача (а.с.56).

Відповідно до ч. 5 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір повертається боржникові.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Згідно Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97ВР, який набрав законної сили 11 вересня 1997 року, зазначена Конвенція та відповідні протоколи до неї були ратифіковані, тобто з часу набрання законної сили норми Конвенції повинні застосовуватися також при вирішенні спорів судами України.

Статтею 13 Європейської Конвенції з прав людини від 04 листопада 1950 року передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснили свої офіційні повноваження.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У контексті Європейської конвенції до майна належать, крім рухомих і нерухомих речей, також право на пенсію (Справа Мюллер проти Австрії).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення на користь позивачки стягнутого виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, оскільки з січня 2009 року вона не є власником квартири за адресою АДРЕСА_1, крім того, за вказаною адресою ніколи не була зареєстрована та не проживала, в той час як судовими наказами від 18 жовтня 2010 року та від 09 квітня 2015 року з неї було стягнуто заборгованість за послуги з теплопостачання, при цьому в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 були отримані копії зазначених наказів.

Відповідачем за вказаними судовими наказами відкриті виконавчі провадження №22982273 та №47537103, які закінчені 22 червня 2012 року у зв'язку з фактичним повним виконанням рішення та 04 вересня 2015 року у зв'язку з поверненням виконавчого документа стягувачу без виконання згідно його заяви, при цьому в матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_2 як постанов про відкриття виконавчих проваджень так і закінчення.

Ухвалами суду від 17 листопада 2015 року судовий наказ від 18 жовтня 2010 року та від 23 листопада 2015 року судовий наказ від 09 квітня 2015 року щодо стягнення з позивачки заборгованості скасовані.

Тобто судові накази скасовані в жовтні та листопаді 2015 року після закінчення виконавчих проваджень в червні 2012 року та в вересні 2015 року.

З пенсії позивачки було утримано за виконавчими документами відповідача виконавчий збір у сумі 303,29 грн., витрати на проведення виконавчих дій у сумі 35 грн., виконавчий збір у сумі 1011,26 грн. та витрати на проведення виконавчих дій у сумі 35 грн.

Таким чином, огляду на викладене, ОСОБА_2, яка не мала нести відповідальність за спожиту теплову енергію, що доведено судом ухвалами про скасування судових наказів, а отже відповідно не мала сплачувати виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій, стягнутий відповідачем виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій за вказаними виконавчими провадженнями фактично має бути повернутий.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи, доказам, що надані сторонами, дана належна оцінка. Спір вирішено на підставі наданих сторонами доказів у відповідності із нормами матеріального та процесуального законодавства.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими і не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Краснолиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області відхилити.

Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 03 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді