АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року м. Київ

колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей Суворовської районної у м. Херсоні державної ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, відібрання дитини, визначення часу зустрічей з матір'ю,

за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04 листопада 2015 року,

встановила:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення аліментів на її утримання.

Посилалась на те, що між нею та колишнім чоловіком не досягнуто згоди щодо місця проживання їх спільної дитини, а відтак просила суд визначити її місце проживання з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення донькою повноліття.

ОСОБА_2 подав зустрічний позов, в якому просив суд визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 разом з ним, відібрати дитину від ОСОБА_1 та повернути її в місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 та визначити час зустрічей з матір'ю.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04 листопада 2015 року первісний та зустрічний позови задоволено частково.

Визначеномісце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1періодично разом з мамою - ОСОБА_1 за її місцем проживання або перебування зареєстрованим у встановленому законом порядкута з батьком - ОСОБА_2 за його місцем проживання або перебування зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Встановленоперіодичність місця проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично разом з мамою - ОСОБА_1за її місцем проживання або перебування: з першого до останнього календарного дня, наступні місяці : січень, березень, травень, липень, вересень, листопад, до досягнення дитиною десяти років. Якщо в ці місяці припадають відпустка, то малолітня ОСОБА_3проводить її з матір'ю ОСОБА_1.

Встановленоперіодичність місця проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично разом з батьком - ОСОБА_2за його місцем проживання або перебування: з першого до останнього календарного дня, наступні місяці:лютий, квітень, червень, серпень, жовтень, грудень, до досягнення дитиною десяти років. Якщо в ці місяці припадають відпустка, то малолітня ОСОБА_3 проводить її з батьком - ОСОБА_2.

У разі пропуску періодичності проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з вини одного з батьків, періодичність не поновлюється. Відповідальність щодо дитини за час знаходження у одного з батьків несуть той з батьків з ким проживає дитини. Витрати на утримання дитини несе особисто той з батьків з ким проживає дитина. Витрати щодо зміни місця проживання дитини згідно встановленого графіку несе той з батьків, хто забирає ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до свого місця проживання або перебування.

Сторони у справі зобов'язаніповідомляти один одного про місце знаходження дитини та осіб, які допомагають у догляді за дитиною, щоденно, в той час коли дитина згідно періодичності проживання з одним із них не проживає, письмово або засобами смс -провідомлень. Сторони у справі мають право брати участь у вихованні та піклуванні малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в той час коли дитина перебуває з одним із батьків згідно графіку періодичності за місцезнаходженням дитини в з 14.00 до 18.00 щоденно.

У задоволенні решти позовних вимог за первісним та зустрічним позовом відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги за первісним позовом задовольнити у повному обсязі, у зустрічних позовних вимогах відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи і порушення норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги за зустрічним позовом задовольнити, а у задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, та порушення норм матеріального й процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник вимоги поданої апеляційної скарги підтримали, проти апеляційної скарги ОСОБА_2 заперечили.

ОСОБА_2 та його представник вимоги поданої апеляційної скарги підтримали, проти апеляційної скарги представника ОСОБА_1 заперечили.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, заслухавши пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід відхилити, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи частково первісний та зустрічний позови, суд першої інстанції виходив із того, що періодичне місце проживання дитини разом з матір'ю та батьком, буде відповідати інтересам дитини.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що з 30 серпня 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 19 червня 2015 року між ними розірвано.

25.11.2011 рокуу сторін народилася донька ОСОБА_3

Між сторонами виник спір з приводу місця проживання їх спільної дитини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 дистанційно працює у ТОВ «ФВП ГРУП ЛТД» на посаді менеджера з продажу, характеризується позитивно, розмір її заробітку складає 3000 грн. на місяць.

ОСОБА_4 обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 для малолітньої дитини ОСОБА_3 створені усі належні та необхідні умови, обладнано місце для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно протоколу засідання № 7 комісії з питань захисту прав дитини Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 23.03.2015 року рекомендовано визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з батьком гр. ОСОБА_2

На підставі ст. 19 СК України суд здійснює перевірку висновку органу опіки та піклування на предмет обґрунтованості й повноти та може з ним не погодитись, якщо він недостатньо обґрунтований, суперечить інтересам дитини.

Наявний в матеріалах справи висновок органу опіки та піклування не містить будь-яких обґрунтувань доцільності визначення місця проживання дитини разом з батьком. У висновку не наведено переконливих, безспірних та належних доводів на його підтвердження. Крім того, висновок взагалі не визначає хоча б однієї виняткової обставини для розлучення малолітньої доньки з матір'ю.

ОСОБА_4 з принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

При вирішенні спору, будь-яких виняткових обставин, які б давали підстави для висновку, що малолітня дитина можу бути розлучена з матір'ю не встановлено.

З наявних у справі доказів вбачається, що позивач має постійну роботу, піклується про стан здоров'я дитини, її фізичний та духовний розвиток, забезпечує її харчуванням, одягом тощо. Жодних фактів, що залишення дитини з матір'ю буде суперечити її інтересам не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів знаходить можливим визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з матір'ю ОСОБА_1

При цьому, колегія суддів враховує вік малолітньої дитини, та можливість матері забезпечити усі необхідні умови побуту, виховання та розвитку дитини як дівчинки.

Проте, задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, колегія суддів виходить з того, що діючим законодавством передбачено визначення судом місця проживання дитини з одним із батьків, а не визначення місця проживання дитини із зазначенням конкретного місця проживання (адреси) батьків.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України).

З урахуванням вищенаведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з урахуванням матеріального стану сім'ї, в якій виховується дитина.

З урахуванням задоволення частково позову ОСОБА_1, позовні вимоги за зустрічним позовом слід залишити без задоволення.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 з приводу визначення місця проживання дитини, колегія суддів виходить з того, що визначення місця проживання дитини разом з матір'ю буде відповідати її інтересам.

Доводи апеляційної скарги щодо відібрання дитини у ОСОБА_1, колегія суддів оцінює критично, оскільки обставин, передбачених ст. 162 СК України, в ході судового розгляду не встановлено.

Інші доводи також не дають підстав для висновку про допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду від 04 листопада 2015 року постановлено з порушенням норм матеріального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення первісних позовних вимог, та відмову в задоволенні зустрічного позову.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04 листопада 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей Суворовської районної у м. Херсоні державної ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця міста Черкаси, на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з урахуванням матеріального стану сім ї, в якій виховується дитина.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

В решті позовних вимог відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, відібрання дитини, визначення часу зустрічей з матір'ю відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нимзаконної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук