Номер провадження: 22-ц/785/141/16
Головуючий у першій інстанції Леонов О. С.
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі головуючого Гончаренко В.М.

суддів Короткова В.Д., Артеменка І.А.,

з участю секретаря Ярахмедова Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_7 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання договорів припиненими, зобов»язання вчинення певних дій за апеляційними скаргами ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 травня 2015 року, -

встановила:

01.09.2011 року позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 08.05.2007 року між ОСОБА_4 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником за всіма правами і обов'язками якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено договір про надання кредитних коштів у розмірі 157 863,00 доларів СІЛА на строк до 08.05.2018 року під 14,5% відсотків річних з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом щомісячно згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом щомісячними ануїтетними платежами.

Позивач свої зобов'язання виконав, однак ОСОБА_4 всупереч умовам кредитного договору не здійснив погашення кредиту відповідно графіку, не повернув позивачу кредитні кошти та не сплатив відсотки за користування кредитними коштами.

У якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_4 08.05.2007 року укладено договір іпотеки, відповідно до якого останній в якості забезпечення зобов'язань по кредитному договору передав в іпотеку трикімнатну квартируАДРЕСА_1.

Крім цього, в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_5, та ОСОБА_7 08.05.2007 року укладено договори поруки, відповідно до яких останні взяли на себе відповідальність по зобов'язаннях ОСОБА_4

Про порушення зобов'язання та необхідність повного погашення боргу відповідачі повідомлені належним чином, однак по теперішній час не виконали свої обов'язки щодо погашення боргу.

Станом на 03.08.2011 року заборгованість відповідачів перед позивачем за кредитним договором від 08.05.2007 року складає 322 144,75 доларів США, що еквівалентно 2 567 880,23 грн.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04.03.2013 року, у зв'язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, залучено в якості відповідача правонаступника ОСОБА_6 (том 1 а.с. 203).

15.05.2012 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7, не визнавши первісний позов, звернулися до суду із зустрічною позовною заявою до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання договорів поруки та іпотечного договору припиненими у зв'язку зі смертю боржника, а також про зобов'язання нотаріусів вчинити певні дії.

Представник банку зустрічний позов не визнав.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18 травня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 08.05.2007 року в сумі 173 684,39 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США = 20,69 грн.) на день ухвалення рішення складає 3 593 530,02 грн., але в межах вартості майна, одержаного у спадщину після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В задоволенні решти частини позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5, ОСОБА_7 задоволено частково, визнано договір поруки від 08.05.2007 року, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 припиненим з ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано договір поруки від 08.05.2007 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_7 припиненим з ІНФОРМАЦІЯ_1.

В задоволенні решти частини зустрічного позову відмовлено.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6, надали до суду апеляційну скаргу про скасування рішення суду в частині задоволення позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та про задоволення зустрічного позову у повному обсязі.

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», вважаючи рішення незаконним та таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, надав до суду апеляційну скаргу про скасування рішення.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на них, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та доводів апеляційної скарги, колегія судців вважає за необхідне їх відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого зі всіма правами і обов'язками є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 014/0029/74/74319 від 08.05.2007 року про надання кредиту в сумі 157 863,00 доларів США на строк до 08.05.2018 року під 14,50 % відсотків річних з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом щомісячно згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом щомісячними ануїтетними платежами (том 1 а.с. 19-29).

Крім того, між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 у якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором укладено договір поруки № 014/0029/74/74319 від 08.05.2007 року, відповідно до якого ОСОБА_5 на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання відповідати по зобов'язаннях ОСОБА_4 (том 1 а.с. 30-32).

Також, між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_7 у якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором укладено договір поруки № 014/0029/74/74319 від 08.05.2007 року, відповідно до якого ОСОБА_7 на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання відповідати по зобов'язаннях ОСОБА_4 (том 1 а.с. 33-35).

08.05.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, відповідно до якого в забезпечення зобов'язання по кредитному договору № 014/0029/74/74319 від 08.05.2007 року ОСОБА_4 передав в іпотеку майнові права на трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, на підставі договору інвестування № 58 від 29.12.2005 року договір іпотеки від 08.05.2007 року посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В. за реєстром № 1680.

08.05.2007 року на підставі договору іпотеки приватним нотаріусом Колодяжною А.В. накладено заборону відчуження на зазначену квартиру.

Договір іпотеки укладений з Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (том 1 а.с. 36-39).

Банк свої зобов'язання щодо надання кредиту виконав в повному обсязі.

ОСОБА_4 не виконав належним чином зобов'язання за кредитним договором №014/0029/74/74319 від 08.05.2007 року, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 03.08.2011 року складає 322 144,75 доларів США, з яких заборгованість за кредитом складає 135 224,46 доларів США; заборгованість за відсотками складає 51 460,01 доларів США.; пеня за прострочення тіла кредиту складає 10738,14 доларів США; пеня за прострочення відсотків по кредиту складає 124 722,14 доларів США (том 1 а.с. 47-52).

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 599, 610, 611 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання. У випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок однобічної відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно з п.п. 1.2., 2.1 договорів поруки від 08.05.2007 року, у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору № 014/0029/74/74319 від 08.05.2007 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання вимоги, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.06.2019 року та 26.08.2009 року ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» надіслано ОСОБА_4 вимоги про повне дострокове виконання грошового зобов'язання за кредитним договором №014/0029/74/74319 від 08.05.2007 року (том 1 а.с. 43, 46), які отримано позичальником особисто 03.06.2009 року (том 1 а.с. 42).

Також, 26.08.2009 року ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» надіслано ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вимоги про виконання грошового зобов'язання за кредитним договором №014/0029/74/74319 від 08.05.2007 року (том 1 а.с. 44, 45).

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно п. 4.1. договорів поруки від 08.05.2007 року, цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами (дата договору) і діє до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором. Відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов'язань в повному обсязі.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що банком направлено вимогу 01.06.2009 року на адресу відповідача ОСОБА_4, яка була отримана ним 03.06.2009 року.

При цьому, банком направлено вимоги про виконання грошових зобов'язань за договором поруки і до відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 26.08.2009 року (том 1 а.с.44-45).

Передбачений ч.4 ст. 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум повинен обчислюватись від наступного дня після настання дати дострокового повернення заборгованості.

Пред'явленням вимоги до поручителя є пред'явлення до нього позову.

При цьому, позовну заяву банком пред'явлено лише 01.09.2011 року, що є більше двох років після настання строку виконання основного зобов'язання, а тому, в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припинила свою дію.

Таким чином, встановивши, що договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами договорів поруки встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника ОСОБА_4 за кредитним договором, та що ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, який був змінений ним відповідно до пункту 6.5 кредитного договору, не пред'явив протягом шести місяців вимоги до поручителя про виконання зобов'язання, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що зобов'язання ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за договорами поруки припинилися.

Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення в постанові Верховного Суду України від 29 січня 2014 року у справі № 6-155цс13.

У зв»язку з чим, на думку колегії суддів, судом першої інстанції вірно з цих підстав відмовлено банку в задоволенні позову до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про стягнення боргу за кредитним договором, та задоволено зустрічний позов ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в частині визнання договорів поруки від 08.05.2007 року, укладених між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5, ОСОБА_7 припиненими з ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стосовно позовних вимог банку до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позичальник ОСОБА_4 (том 1 а.с. 93).

ОСОБА_5 - спадкоємець за законом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_4 відмовилась від належної їй частки в спадщині на користь сина померлого ОСОБА_6 (том 1 а.с.112).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04.03.2013 року проведено заміну відповідача ОСОБА_4 померлого, на його правонаступника ОСОБА_6 (том 1 а.с.203).

ОСОБА_6 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, яка складається з земельної ділянки, площею 7,76 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Красноссільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області та майнових прав на трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, на підставі договору інвестування №58 від 29.12.2005 року, передані в іпотеку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за договором іпотеки посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В. від 08.05.2007 року за реєстром № 1680.

Свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 не видавалось (том 1 а.с. 191).

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Невиконання спадкоємцем вимог закону щодо оформлення та реєстрації спадкового майна не може бути підставою для відмови у задоволенні позову в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

У роз'ясненнях, наданих у п. 36. постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 року № 5 зазначено, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (стаття 23 Закону України "Про іпотеку").

Проте, якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, який є відмінним від боржника, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Якщо боржник та іпотекодавець - одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця переходять не лише права та обов'язки іпотекодавця, а й обов'язки за основним зобов'язанням у межах вартості спадкового майна.

Отже, правила статті 1281 ЦК України щодо строку пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців не застосовуються до зобов'язань, забезпечених іпотекою.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно визначився в тій частині, що розрахунок за кредитним договором повинен бути проведений за нарахуваннями, які здійснені за життя позичальника, оскільки після смерті ОСОБА_4 неправомірно продовжено нарахування відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій за порушення умов договору.

Відповідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність строком в один рік.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що, оскільки ОСОБА_5, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_6 заявила клопотання про застосування позовної давності в ході розгляду справи, то з розрахунку щомісячної пені за прострочення тіла кредиту та пені за прострочення відсотків по кредиту підлягають виключенню суми поза межами одного року.

Таким чином, заборгованість по кредитному договору складається з заборгованості за кредитом - 135 224,46 доларів США; заборгованості за відсотками 38 459,93 доларів США, а всього 173 684,39 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США = 20,69 грн.) на день ухвалення рішення складає 3 593 530,02 грн., але в межах вартості майна, одержаного у спадщину після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відмовляючи у задоволені зустрічного позову ОСОБА_7 та ОСОБА_5 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в частині позовних вимог про визнання припиненим договору іпотеки від 08.05.2007 року укладеного між АППБ «Аваль» та ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 не є сторонами оскарженого договору іпотеки, а тому в них не виникли права та обов'язки за цим правочином.

Колегія суддів погоджується з цим, адже, із зустрічної позовної заяви не вбачається, які саме права та інтереси позивачів порушено, не визнано або оспорено відповідачем.

Стосовно вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за зустрічним позовом визнання договорів поруки припиненими, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно зроблено висновки, що дія договорів поруки є припиненою, оскільки банк не пред'явив вимоги до поручителів про виконання зобов'язання протягом шестимісячного строку. Таким чином, доводи ОСОБА_5 та ОСОБА_7,що порука припиняється з часу смерті боржника, не заслуговують на увагу.

Виходячи з викладеного, висновок суду відповідає обставинам справи та узгоджується з нормами матеріального і процесуального права, які ним правильно застосовані.

При цьому, доводи скарг та матеріали справи не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 309 ЦПК України, як підстави для скасування рішення.

Скаржникине надали жодних доказів, які б обґрунтовували та підтверджували ті обставини, на які вони посилаються в апеляційній скарзі.

Таким чином, приведені в апеляційних скаргах доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення скаржниками норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Керуючись п.1 ч.І ст.307, ст.308, п.І.ч.1 ст.314 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до касаційної інстанції протягом дваццяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М.Гончаренко

Судді В.Д.Коротков

І.А.Артеменко