АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівМахлай Л.Д., Левенця Б.Б.
при секретаріГоін В.С.
за участю: представника позивача ОСОБА_5,

відповідача ОСОБА_6,

представника відповідача ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_5 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року

У справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, третя особа Орган опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей, за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8, третя особа Орган опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року позов ОСОБА_8 залишено без задоволення, зустрічний позов задоволено./т. 2 а.с. 124-126/

№ справи 757/5588/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/7959/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Остапчук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_8 - ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не враховано принципу рівності батьків та необґрунтовано надано перевагу у визначенні місця проживання неповнолітніх матері, жодним чином не враховано інтереси дітей. Не враховано судом першої інстанції, що шлюб розірвано внаслідок зради ОСОБА_6, негативний вплив цього фактору на дітей, протягом восьми місяців діти проживали разом з ОСОБА_8, отримували допомогу психологів, мати відвідувала дітей та не виявляла бажання проживати разом з ними, коштів на їх утримання не надавала, їхніми потребами не цікавилась, старша донька ОСОБА_10 вважає, що її виховала бабуся - мати ОСОБА_8 Також зазначила, що мати дітей самовільно змінила їх місце проживання, впливає на думку дочки ОСОБА_11 щодо визначення місця проживання, фактично налаштовуючи її проти батька, у неї знизилась успішність у школі, почались проблеми емоційного характеру, що також підтверджується поясненнями психолога Копишинської Л.О. Крім того вказувала на те, що за висновком комісії з питань захисту дитини Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації визначено місце проживання дітей разом з батьком, яке підтримано також висновком Органу опіки та піклування Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, матеріальний стан ОСОБА_8 дозволяє йому забезпечувати розвиток дітей та їх потреби, має позитивні характеристики з місця навчання та дошкільного виховання дітей, натомість фактичне місце проживання та роботи матері не встановлені, чому судом першої інстанції не надано відповідної оцінки. Також зазначила, що висновок спеціаліста-психолога Козирацької А.О. не може бути врахований судом першої інстанції як належний доказ у справі, оскільки остання ніколи за фахом «психолог» не працювала, не має стажу роботи і досвіду з цієї спеціальності, її дослідження за кількістю використаних методів та методиками є недостатнім, деякі методики не могли бути використані за віковими обмеженнями, вона проживає і працює у м. Харків, однак жодних документів щодо виїзду її до дітей або навпаки не надано, як і квитанцій про оплату психологічного дослідження. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просила рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення позову та відмову у задоволенні зустрічного позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін та позивача, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з 25 жовтня 2004 року перебували в шлюбі, який розірвано в березні 2015р.

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2

Встановлено , що з грудня 2014р. діти мешкали з ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1, з вересня 2015р. діти мешкають з ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 , власниками квартири є діти.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 та визначаючи місце проживання дітей разом з матір'ю - ОСОБА_6, суд першої інстанції вірно керувався ст. 141 СК України про те, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» про те, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини та п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Встановивши факт самочинної зміни місця проживання дітей з боку позивача - батька дитини, відсутність обставин які б давали підстави дійти висновку про можливість розлучення дітей з матір'ю, безпідставність доводів щодо відсутності можливості у матері забезпечувати дітей матеріально, врахувавши бажання неповнолітньої ОСОБА_13 проживати з матір'ю та те, що дівчатка пов'язані між собою, дружні, їх розлучення може негативно вплинути на їх стан здоров'я, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про визначення місця проживання дітей разом з матір'ю.

Доводи апеляційної скарги, щодо того, що судом першої інстанції не враховано принципу рівності батьків та необґрунтовано надано перевагу у визначенні місця проживання неповнолітніх матері, при цьому не враховано інтереси дітей, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи було досліджено всі її обставини, а рішення постановлено з урахуванням принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, яким проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Таких виняткових обстави апелянтом не вказано, крім того, батьки не чинять один одному перешкоди у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, як встановлено з пояснень сторін в суді апеляційної інстанції - з вересня 2016 року діти проживають в м. Прилуки разом з матір'ю та бабусею, а батько дітей - позивач по справі, має можливість безперешкодно з ними спілкуватись, у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_5 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: