441/824/16-ц 2/441/532/2016
25.08.2016 р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - Ференц О.І.,
за участю секретаря судових засідань - Гірняк Х.О.
та представника позивача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Городоцької районної державної адміністрації Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Добрянська сільська рада Городоцького району Львівської області, про визнання права власності на спадкове майно, -
29.06.2016р. позивач звернувся до суду із позовом, покликаючись на те, що він разом з сім'єю проживає в с. Добряни Городоцького району Львівської області, де до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 проживала і його бабця - ОСОБА_4. Остання заповіла йому належну їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 земельну ділянку в с. Добряни. Після відкриття спадщини він звернувся до Городоцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте 25.05.2016р. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з невідповідністю по батькові спадкодавця, вказаному у правовстановлюючому документі на землю.
Зазначав, що батько його бабці мав два імені - ОСОБА_13 і ОСОБА_13, а тому в різних документах його бабця була записана по різному - ОСОБА_4 або ОСОБА_4. При видачі Державного акта на право власності на земельну ділянку у 2005р. відповідними установами не було звірено особисті дані його бабці із даними, внесеними в реєстр фізичних осіб-платників податків, що спричинило внесення у документ по батькові бабці ОСОБА_4. Він звернувся для внесення виправлень у правовстановлюючий документ до Добрянської сільської ради Городоцького району Львівської області та Городоцької РДА і останньою було внесено відповідні поправки, що спричинило недійсність Державного акта на право приватної власності на землю. Ця обставина позбавила його можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку.
Вказує, що в заповіті його бабці, свідоцтві про її народження, пенсійному посвідченні, посвідченні на пільги та посвідченні «Мати-героїня» по батькові ОСОБА_4 вказано ОСОБА_4, проте у військовому квитку дідуся, свідоцтвах про народження дітей його бабці по батькові останньої вказано ОСОБА_4.
Просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1.1906 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Добрянської сільської ради Городоцького району Львівської області згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 12.04.2005р. в порядку спадкування за заповітом після смерті бабці - ОСОБА_4.
Вимоги підтримано в судовому засіданні представником позивача. ОСОБА_2 проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.
Представник відповідача - Городоцької районної державної адміністрації, в судове засідання не з'явився, хоча був своєчасно і належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.
Представник третьої особи - Добрянської сільської ради Городоцького району Львівської області, в судове засідання не з'явився, проте подав суду письмову заяву, в якій просить суд справу слухати у його відсутності, з позовом згідний.
Заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 08.06.2015р. (а.с.5). Остання за свого життя склала заповіт, яким на випадок своєї смерті належний їй земельний пай розміром 1.1906 га, що належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, заповіла своєму внуку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).
ОСОБА_3 своєчасно звернувся в Городоцьку державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, проте 25.05.2016р. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з тим, що в правовстановлюючому документі на земельну ділянку є виправлення (а.с.7). Спадкоємець ОСОБА_4, яка мала право на обов'язкову частку у спадковому майні померлої, - ОСОБА_5, 25.11.2015р. подала нотаріусу заяву про те, що не претендує на обов'язкову долю у спадковому майні ОСОБА_4.
Право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1.1906 га на території Добрянської сільської ради Городоцького району Львівської області посвідчувалося державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 12.04.2005р. (а.с.3), де по батькові власника було вказано ОСОБА_4 і в подальшому виправлено на ОСОБА_4. В заповіті, посвідченому від імені ОСОБА_4 (а.с.4), свідоцтві про народження останньої серії НОМЕР_3 від 23.07.1974 р., свідоцтві про одруження ОСОБА_6 та ОСОБА_4 серії НОМЕР_4 свідоцтві про смерть (а.с.5), картці фізичної особи-платника податків Городоцької МДПІ (а.с.10), посвідченні «Мати-героїня» № НОМЕР_6(а.с.13), пенсійному посвідченні № НОМЕР_5 (а.с.13) та посвідченні Управління праці та соціального захисту населення серії НОМЕР_7 (а.с.13) по батькові ОСОБА_4 зазначено ОСОБА_4, в свідоцтвах про народження дітей ОСОБА_4 - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 (а.с.14-17, 21), та військовому квитку чоловіка ОСОБА_4 - ОСОБА_6 (а.с.20), по батькові ОСОБА_4 вказано ОСОБА_4.
Згідно довідки виконкому Добрянської сільської ради Городоцького району Львівської області № 214 від 16.03.2016р. при видачі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 була допущена помилка по батькові власника даного Державного акта, а саме ОСОБА_12 це є та сама особа як ОСОБА_4, котра померла (а.с.9).
Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.
Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За положеннями ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
З огляду на те, що земельна ділянка площею 1.1906 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Добрянської сільської ради Городоцького району Львівської області, право на яку посвідчувалося державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, дійсно належала померлій ОСОБА_4, позивач спадщину після її смерті прийняв, що підтверджується в повній мірі матеріалами справи, проте через проведені виправлення у правовстановлюючому документі, що потягли за собою його недійсність, позбавлений можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права, суд вважає, що за ним слід визнати право власності на таку земельну ділянку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16, 328, 1218, 1223 ЦК України, ст.ст.10, 179, 208, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд Львівської області протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Ференц О.І.