Справа № 289/1792/15-ц
Номер провадження 2/289/66/16
22.09.2016 м. Радомишль
Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Невмержицького І.М.
з участю секретаря - Шуба В.М.
представника - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радомишлі цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Забілоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) та визнання права на спадщину,-
Як зазначають позивачі в позовній заяві, 08 вересня 1999 року у віці 72 років померла спадкодавиця - ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації актів про смерть 09 вересня 1999 року було зроблено відповідний запис за № 24, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 121372, яке видане «09» вересня 1999 року Забілоцькою сільською радою Радомишльського району Житомирської області.Заповітів ОСОБА_4 не залишила.
Обгрунтовують позовні вимоги позивачі тим, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в 1960 році була прийнята в члени колгоспу „Червона Зоря" с.Забілоччя Радомишльського району Житомирської області, де працювала зоотехніком до 27 травня 1987 року, потім з 1988 року по 1994 рік на різних роботах в колгоспі, безвиїзно проживала за адресою: Україна, Житомирська область, Радомишльський район, с.Забілоччя, вул. Новосільці, 6 (шість).
На підставі Указу Президента України від 8 серпня 1995 року за №720 «Про порядок паювання земель» переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям в КСП „Працівник" с. Забілоччя, Радомишльського району (яке було створено на базі колгоспу „Червона Зоря") розпочався процес паювання землі, який передбачав визначення розміру земельної частку (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).
Зазначеним Указом встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства в тому числі ті що працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства.
На підставі зазначеного Указу в КСП «Працівник» Забілоцької сільської ради відбулося розпаювання земель, цей процес включив у себе складання списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) із земель КСП та його затвердження, отримання Державного Акту на право колективної власності на землю КСП, при цьому ОСОБА_4 не було включено до списків осіб, що додавався до Державного Акту на право колективної власності, тому сертифікат на право на земельну частку (пай) їй видано не було, в звязку з цим позивачі вважають, що згідно діючого законодавства вона мала бути включена до списку осіб, що додається до Державного Акту на право колективної власності, а також мала право на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай), тому просили суд включити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) та визнати за нею право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності ТОВ «Навігатор» (СТОВ «Працівник», колгоспу «Червона Зоря») с. Забілоччя, Забілоцької сільської ради, Радомишльського p-ну Житомирської обл., розміром 5,83 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки у натурі (на місцевості) вартістю 17 260,80 грн. та визнати в рівних частках за позивачами ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_6, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4,яка померла 08 вересня 1999 року у віці 72 років в с. Забілоччя, Забілоцької сільської ради, Радомишльського p-ну Житомирської обл. - право на спадкову земельну частку(пай).
Представник позивача та позивачі в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів та без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено,що спадкодавиця - ОСОБА_4 дійсно померла 08 вересня 1999 року у віці 72 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 09 вересня 1999 року було зроблено відповідний запис за № 24, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 121372, яке видане «09» вересня 1999 року Забілоцькою сільською радою Радомишльського району Житомирської області.
Також встановлено судом, що ОСОБА_4, з 1960 року була прийнята в члени колгоспу «Червона Зоря» села Забілоччя Радомишльського району Житомирської області, де працювала зоотехніком в колгоспі, та проживала за адресою: Україна, Житомирська область, Радомишльський район, село Забілоччя, вулиця Новосільці, 6 (шість).
На підставі Указу Президента України від 8 серпня 1995 року за №720 про порядок розпаювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям в КСП „Працівник" с. Забілоччя, Радомишльського району (яке було створено на базі колгоспу „Червона Зоря") був розпочатий процес розпаювання землі, який передбачав визначення розміру земельної частку (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).Зазначеним Указом встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства в тому числі працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства.
Відповідно до Указу в КСП «Працівник» Забілоцької сільської ради відбулося розпаювання земель, цей процес включив у себе складання списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) із земель КСП, отримання Державного Акту на право колективної власності на землю КСП, при цьому ОСОБА_4 не було включено до списків осіб, що додався до Державного Акту на право колективної власності, тому сертифікат на право на земельну частку (пай) їй видано не було.
Як вбачається з матеріалів справи спадкодавець ОСОБА_4 при житті не зверталась до сільської ради з вимогою про виділення їй земельної частки (паю), в списках пайовиків бувшого СТОВ «Навігатор» ОСОБА_4 не рахується, а відомості про прийняття її на роботу та звільнення з роботи, у Державному архіві Житомирської області відсутні.
Відповідно до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.
Оскільки в померлої при житті не виникло право на частку землі, то позивачі спадкоємці після смерті ОСОБА_4 могли успадковувати лише те, що належало покійній на день смерті.
Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу Української PCP( в редакції 1963 року), який був чинний на момент відкриття зазначеної спадщини - «...для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини..»
У відповідності до ст.549 ЦК УРСР; «...визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:
- якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;
- якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Зазначену в цій статті дію по прийняттю спадщини позивачі не вчиняли,зокрема:
-фактично не вступили в управління або володіння спадковим майном (п. 1 ст. 549);
-не подали державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ч. 1 п. 2 ст. 549);
Згідно зі ст. 550 ЦК УРСР: «...строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними..».
Як встановлено судом,позивачі до суду з заявами про продовження строку для прийняття спадщини не зверталися,фактично будь-який дій для прийняття спадщини не вчиняли.
У відповідності до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно,якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.
Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку,що позовні вимоги не підлягають до задоволення,а тому суд відмовляє в їх задоволенні.
На підставі викладеного,керуючисьст.ст.10,11,60,80,81,
208,209,212-215 ЦПК України,ст.328,1218,1225 ЦК України,ст.ст.548,549 ЦК УРСР,суд-
Відмовити ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Забілоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) та визнання права на спадщину - за безпідставністю.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів починаючи з дня його проголошення.Особи,які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголо-шення судового рішення,можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя І. М. Невмержицький