Справа № 308/4156/16-ц
У Х В А Л А

16.08.2016 р. м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та виділення в натурі частки із спільної часткової власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності та виділення в натурі частки із спільної часткової власності.

Ухвалою судді від 22 квітня 2016 року вказана заява залишена без руху, так як не відповідає вимогам п. 4 ч. 2, ч. 5 ст. 119 ЦПК України, оскільки не містить ціну позову щодо вимог майнового характеру, до заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., зі змінами від 01.09.2015 р., судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0.4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно абзацу 2 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 1 січня 2016 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1378 грн.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

З позовних заяв про право власності на майно, про визнання права на частку в майні, про виділення частки із загального майна, судовий збір сплачується виходячи із вартості майна або його частки.

Відповідно до пункту а) ч. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Таким чином, в даному випадку позивачеві слід сплатити судовий збір та додати до позовної заяви оригінал документу, що підтверджує його сплату за вимогу майнового характеру в розмірі ставки, яка передбачена ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, позовна заява не відповідає вимогам пунктів 5, 6 ч. 2, ч. 4 ст. 119 ЦПК України, оскільки не зазначено і не додано доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування, а саме щодо належності 39/100 частини спірного будинковолодіння відповідачці.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У порушення зазначених вимог позивачем до позовної заяви не додано її копію для відповідачки.

Відповідно до розяснень, наданих у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Копію ухвали надіслано позивачеві та надано строк для виправлення недоліків позовної заяви протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

08.06.2016 р. на адресу суду повернулося поштове відправлення (розкрите) з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (штрих кодовий ідентифікатор 661) та довідкою ф. 20 органу звязку з причиною повернення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 9).

Водночас, з офіційного сайту «Укрпошта» за результатами відстеження пересилань поштових відправлень встановлено, що відправлення за номером 661 вручене за довіреністю 07.06.2016 р. обєктом поштового звязку Ужгород 17 з індексом 88017 (а.с. 12).

09.06.2016 р. ухвалу судді про залишення позовної заяви без руху було повторно надіслано позивачеві для відома.

18.07.2016 р. на адресу суду повернулося поштове відправлення (розкрите) з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (штрих кодовий ідентифікатор 616) та довідкою ф. 20 органу звязку з причиною повернення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 11).

При цьому, з офіційного сайту «Укрпошта» за результатами відстеження пересилань поштових відправлень встановлено, що відправлення за номером 616 вручене за довіреністю 16.07.2016 р. обєктом поштового звязку Ужгород 17 з індексом 88017 (а.с. 13).

У період з 18.07. по 15.08.2016 р. суддя перебувала у щорічній основній відпустці.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що до суду повернулося розкрите поштове повідомлення, беручи до уваги дані з офіційного сайту «Укрпошта», вважаю, що викладені в ухвалі вимоги позивач не виконав, у звязку з чим до даної позовної заяви слід застосувати правила ч. 2 ст. 121 ЦПК України та вважати її неподаною і повернути позивачеві.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та виділення в натурі частки із спільної часткової власності вважати неподаною та повернути позивачеві.

Розяснити позивачеві, що відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Сарай А.І.