Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонyий суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Леміш О.М.,

при секретарі: Химинець О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді справу за позовом ПАТ „УніверсалБанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

встановив:

ПАТ «УніверсалБанк» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою, мотивуючи її тим, що 18.03.2008 року між фізичною особою ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (08.07.2009 р. змінено найменування на ПАТ «Універсал Банк»), було укладено Кредитний договір №CL23959 згідно якого Кредитор видав Позичальнику кредит у сумі 7 800,00 дол. США під 24% річних.

20.05.2009 року між Позичальником та Кредитором, було укладено додаткову угоду до Кредитного договору, згідно якої передбачені процентні ставки згідно періодів, а також із внесенням відповідних доповнень до Кредитного договору.

18.04.2012 року між Кредитором та ОСОБА_1 підписано «Угоду про припинення зобовязань за Кредитним договором (прощення боргу з відстрочкою сплати платежів за графіком) .

30.07.2014 року між Кредитором та ОСОБА_1 повторно підписано «Угоду про припинення зобов'язань за Кредитним договором (прощення боргу з відстрочкою сплати платежів за графіком) .

Згідно п.2 угоди передбачено, що «Підписанням цієї Угоди Сторони погодили можливість припинення зобовязань Позичальника за Основним договором, за умови повного виконання всіх зобовязань.

Позивачем було дотримано всіх умов договору, однак відповідачем протягом тривалого часу зобов'язання взяті відповідно до умов договору не виконуються, а тому позивач просив суд стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати.

У судове засідання представник позивача не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений, однак від нього надійшла заява в якій просить розглянути справу без його участі, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений. Так як, суд не має відомостей про причину неявки відповідача, то розглядає справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, що передбачено ч. 4ст. 169 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, приходить до висновку, що позов із наведених у ньому мотивів обґрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 18.03.2008 року між фізичною особою ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (08.07.2009 р. змінено найменування на ПАТ «Універсал Банк»), було укладено Кредитний договір №CL23959 згідно якого Кредитор видав Позичальнику кредит у сумі 7 800,00 дол. США під 24% річних.

20.05.2009 року між Позичальником та Кредитором, було укладено додаткову угоду до Кредитного договору, згідно якої передбачені процентні ставки згідно періодів, а також із внесенням відповідних доповнень до Кредитного договору.

18.04.2012 року між Кредитором та ОСОБА_1 підписано «Угоду про припинення зобовязань за Кредитним договором (прощення боргу з відстрочкою сплати платежів за графіком) .

30.07.2014 року між Кредитором та ОСОБА_1 повторно підписано «Угоду про припинення зобов'язань за Кредитним договором (прощення боргу з відстрочкою сплати платежів за графіком) .

Згідно п.2 угоди передбачено, що «Підписанням цієї Угоди Сторони погодили можливість припинення зобовязань Позичальника за Основним договором, за умови повного виконання всіх зобовязань.

Згідно п.5 Угоди «Угода набирає чинності 30.07.2014 року лише за умови фактичного внесення Позичальником на свій поточний рахунок, відкритий у Кредитора, суми першого платежу, передбаченого пунктом 2.1 Угоди, та за умови фактичного зарахування Кредитором такого платежу в рахунок погашення зобовязань Позичальника за Основним договором.».

Таким чином, позивачем всі зобов'язання по договору виконано, а саме надано відповідачу суму коштів. Відповідач взяті відповідно до договору кредиту та додаткових угод зобов'язання порушив.

В результаті систематичного порушення умов Кредитного договору, станом на 30.05.2016 року загальна сума заборгованості становить 8 015,10 дол. США.

Статтею 526 Цивільного кодексу України, встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності дост. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності ізст. 14 Цивільного кодексу України, виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актами цивільного законодавства.

Статтею 611 Цивільного Кодексу Українивстановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, серед іншого - сплата неустойки.

Ч. 2ст. 625 Цивільного Кодексу України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу Україниякщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Стаття 625 Цивільного Кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч.12 Постанови № 5 від 30 березня 2012 року Пленум Вищою спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникаюсь із кредитних правовідносин» - «У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредигодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦПК».

Верховним Судом України 24.09.2014 року прийнято Постанову №6-145цс14 в якій зроблено висновок, що вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Так, як у відповідності до вимог ч. 1ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судових витрат.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.164,209,212,214,215,218,224-226,228,294 ЦПК України, ст.ст.526,530,554,611,625 ЦК України, суд, -

РІШИВ:

Позов- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Кредитним договором №CL23959 від 18.03.2008 року в розмірі 8 015,10 (вісім тисяч п'ятнадцять дол. США 10 центів) дол. США;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 004,03 (три тисячі чотири грн. 03 коп.) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2М