Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючої судді Семенцової Л.М.,

за участі секретарів Андрушко І.С., Слончак А.С., Зубрицької Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 31/200 частину житлового будинку № 1, що знаходиться по пров. V Щорса в м. Житомирі, посилаючись на те, що під час перебування у шлюбі з відповідачем за їхні спільні кошти ними придбано 31/100 частину житлового будинку № 1 по пров. V Щорса в м. Житомирі згідно нотаріально посвідченого 05.07.2005 року договору купівлі-продажу частини житлового будинку, але оформлено на дружину. Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 19.07.2011 року шлюб між ними розірвано.

ОСОБА_2 подала до суду зустрічний позов, зазначивши про те, що хоча право власності на частину спірного будинку зареєстровано за нею, ОСОБА_1 проживає там один, позбавивши її можливості володіти та користуватися помешканням. Тому просить поділити спільне майно подружжя, виділити їй у власність в рахунок її частки у спільному майні подружжя (31/200 ідеальну частину домоволодіння по пров. V Щорса у м. Житомирі) в натурі кімнату 1-1 площею 12,2 кв.м, кухню 1-2 площею 7,1 кв.м, ванну 1-3 площею 4,8 кв.м та виділити ОСОБА_1 у рахунок його частки у даному домоволодінні житлову кімнату 1-5 площею 9,1 кв.м, коридор 1-4 площею 5,3 кв.м.

Позивач та його представник за первісним позовом у судовому засіданні вимоги позову підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, заперечуючи проти задоволення зустрічного позову.

Відповідач та її представник у судовому засіданні не визнали вимоги первісного позову та підтримали вимоги зустрічного позову. Відповідач пояснила, що 31/100 частина житлового будинку № 1 по пров. V Щорса в м. Житомирі була придбана ними за спільні кошти під час шлюбу. Разом в помешканні вони проживати не можуть, тому вона змушена винаймати житло, де проживає разом із дітьми.

Суд, заслухавши сторони та їхніх представників, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а задоволенні зустрічного позову варто відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.11.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського міськвиконкому між сторонами було зареєстровано шлюб, який рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 19.07.2011 року розірвано (том 1 а.с. 7).

Під час перебування у шлюбі згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 05.07.2005 року відповідачем ОСОБА_2 було придбано 31/100 частину житлового будинку № 1 по пров. V Щорса в м. Житомирі та за нею 19.08.2005 року Житомирським обласним державним комунальним підприємством по технічній інвентаризації зареєстровано право власності на вказану частину нерухомого майна (том 1 а.с. 8, 10), а тому набута у власність частина будинку є обєктом спільної сумісної власності сторін як колишнього подружжя.

Як убачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.11.2014 року (том 1 а.с. 27), за відповідачем зареєстровано право власності на зазначену частину будинку.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи рівність часток подружжя у праві спільної сумісної власності на спірну частину житлового будинку, що визначено ч. 1 ст. 70 СК України, і відсутність домовленості між ними та шлюбного договору щодо визначення іншого розміру їхніх часток у праві власності на неї у разі поділу майна, придбання сторонами цієї частини будинку за спільні кошти, що підтвердила у судовому засіданні відповідач, суд визнає за позивачем право власності на 31/200 частину житлового будинку № 1 по вул. Євгена Рихліка (пров. V Щорса) в м. Житомирі.

Частиною 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У пунктах 6 та 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» розяснено, що виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 589/05.15 від 13.04.2015 року, проведеної за ухвалою суду, враховуючи технічні, санітарні, житлові та інші діючі в галузі будівництва, виділити в натурі 31/200 ідеальних частин житлового будинку, господарських будівель і споруд по пров. V Щорса, 1 в м. Житомирі не вбачається за можливе (том 1 а.с. 47-71). Окрім того, експертом запропоновано три варіанти виділу в натурі 31/200 ідеальних частин даного житлового будинку із здійсненням прибудови, при умові відступу від вимог нормативних документів щодо площі житлових кімнат, приведення основних конструктивних елементів до технічного стану, який забезпечує безпечну експлуатацію приміщеннями житлового будинку, а також незначного відступу від рівності ідеальних часток.

Рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 03.8.2016 року № 696 (том 2 а.с. 5) відмовлено в погодженні запропонованих варіантів № № 1, 2, 3 виділу в натурі 31/200 ідеальних частин житлового будинку по вул. Євгена Рихліка (пров. V Щорса), 1 в м. Житомирі, що визначені у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 589/05.15 від 13.04.2015 року у звязку з тим, що в частині домоволодіння, яке виділяється одному із співвласників, площа житлової кімнати 1-1 не відповідає нормативним документам (вимогам п. 2.24 ДБН В.2.2015-2005 «Житлові будинки. Основні положення»).

За наведених обставин, оскільки є неможливим виділення в натурі 31/200 ідеальних частин житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Євгена Рихліка (пров. V Щорса), 1 в м. Житомирі без відступу від вимог нормативних документів щодо площі житлових кімнат та від рівності ідеальних часток, а також Виконавчим комітетом Житомирської міської ради не погоджено запропоновані експертом варіанти № № 1, 2, 3 виділу в натурі 31/200 ідеальних частин цього житлового будинку, через що суд не знаходить підстав для задоволення зустрічного позову.

Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені та документально підтверджені понесені ним витрати зі сплати судового збору в сумі 1163,00 грн., що відповідає 1 % вартості 31/200 частину житлового будинку № 1 по вул. Євгена Рихліка (пров. V Щорса) в м. Житомирі, що визначено згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 589/05.15 від 13.04.2015 року.

Керуючись ст. ст. 60, 61, 69-71 СК України, ст. 356, 364 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок», ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 31/200 частину житлового будинку № 1 вул. Євгена Рихліка (пров. V Щорса) в м. Житомирі.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 31/200 частину житлового будинку № 1 вул. Євгена Рихліка (пров. V Щорса) в м. Житомирі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1163,00 грн. (одна тисяча сто шістдесят три гривні) судового збору.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М.Семенцова