АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1909/1769/2012 Головуючий у 1-й інстанції Варневич Л.Б.
Провадження № 22-ц/789/1438/16 Доповідач - Загорський О.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Загорського О.О.

суддів - Фащевська Н. Є., Хома М. В.,

секретар судового засідання - Сович Н.А.

за участі - ОСОБА_1 і його представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 і її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 серпня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИЛА:

12.07.2012 року ОСОБА_5 звернулася до суду із вказаним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що в шлюбі з ОСОБА_1 в них народилася дочка ОСОБА_6, але після розірвання шлюбу відповідач не надає належної допомоги на утримання неповнолітньої дитини.

Заочним рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 23.08.2012 року позов задоволено і стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 12.07.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Суд виходив з того, що відповідач не надає належної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, а тому, є правові підстави для стягнення аліментів з відповідача в судовому порядку.

Ухвалою Кременецького районного суду від 28.10.2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Кременецького районного суду від 23.08.2012 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким позов ОСОБА_5 задовольнити частково і стягувати, щомісячно з нього аліменти на утримання дочки - 500 грн.

Вказує, що судом першої інстанції не досліджено належним чином подані та здобуті в ході судового засідання докази, оскільки судом не взято до уваги докази про відсутність у нього доходів.

Зазначає, що суд помилково стягнув аліменти в частці від заробітку, оскільки у нього відсутні доходи і до стягнення підлягають аліменти в твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 і його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали і навели доводи аналогічні викладеним в скарзі.

ОСОБА_3 і її представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу заперечили і просять рішення суду першої інстанції залишити без змін. ОСОБА_3 вказала, що змінила прізвище з Фаник на ОСОБА_3 у звязку з укладенням шлюбу і надала копію свідоцтва про шлюб.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надає належної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, а тому, є правові підстави для стягнення аліментів з відповідача в судовому порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Кременецького районного суду від 30.05.2011 року (а.с. 4).

Від шлюбу у подружжя народилася дочка ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Дитина перебуває на утриманні матері, відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає.

14.06.2011 року ОСОБА_1 звільнено з роботи у звязку з ліквідацією підприємства. З 15.07.2011 року по 19.04.2012 року ОСОБА_1 перебував на обліку в Кременецькому районному центрі зайнятості трудова книжка (а.с. 39-40)

Станом на 11.10.2016 року ОСОБА_1 на обліку в Кременецькому РЦЗ не перебуває (а.с. 41).

За період з 01.01.2012 року по 30.06.2016 року ОСОБА_1 отримав доходи тільки від Кременецького районного центру зайнятості в першому і другому кварталі 2012 року 2601,74 грн і 797,34 грн.. Інформація про доходи з третього кварталу 2012 року по другий квартал 2016 року відсутня (а.с. 46).

Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

З врахуванням вимог ч.2 ст. 182 СК України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що в даному випадку становить 459,3 грн.

ОСОБА_1 просить призначити аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн, що не суперечить вимогам ч.2 ст. 182 СК України.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд першої інстанції залишив поза увагою факт того, що відсутні докази про працевлаштування відповідача і докази про його доходи, і що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід.

Суд визначив аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача хоча про відсутність відомостей про працевлаштування відповідача вказувала і сама позивач в позовній заяві.

В супереч даним адресної довідки (а.с. 39) про реєстрацію ОСОБА_1 в с. Новий Кокорів, Кременецького району, матеріали справи і судові виклики надсилалися в с. Соснів Теребовлянського району.

Конверт з заочним рішенням суду надісланий ОСОБА_1 в с.Соснів Теребовлянського району повернувся з відміткою про те, що адресат в с.Соснів не прописаний і не проживає.

Враховуючи вказане, наявні матеріали справи, положення Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року колегія суддів вважає за необхідне розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в даному конкретному випадку, визначити у твердій грошовій сумі в 600 гривень, щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в користь держави 107,3 грн. судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи вище вказане, колегія суддів приходить до переконання про скасування рішення суду і ухвалення нового.

Згідно вимоги ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 серпня 2012 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 Миколаєвни, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 600 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12.07.2012 року з індексацією відповідно до Закону.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 107,30 грн. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць в розмірі 600 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді