АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №648/4396/15-ц Головуючий в І інстанції Сімчук С.Б. Провадження №22-ц/791/1565/16 Доповідач: Прокопчук Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоПрокопчук Л.П.,
суддів:Базіль Л.В.,
Полікарпової О.М.,
секретарПрушинська О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від «12» квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто», третя особа - інспекція з питань захисту прав споживачів у Херсонській області, про розірвання угоди на отримання автомобіля,

В С Т А Н О В И Л А:

02 грудня 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 04.11.2010 року між ним і ТОВ «Авто Просто» була укладена угода №0326426 з додатками на отримання автомобіля «ЗАЗ Славута» вартістю 38880 грн. в системі придбання в групах.

У 2011 році відповідач повідомив, що зазначений автомобіль знятий з виробництва і запропоновано придбати автомобіль «Chery» за 50720 грн., який позивач отримав по акту передачі-прийняття від 27.05.2011 року.

В 2014 році його було повідомлено про заміну автомобіля «Chery» на автомобіль «ЗАЗ Сенс», що в подальшому призвело до збільшення щомісячних платежів з 749,75 грн. до 1804,32 грн., що не відповідає умовам укладеного договору, свідчить про односторонню зміну умов договору відповідачем і є підставою для розірвання договору відповідно до ст. 651 ЦК України та ст. 652 ЦК України.

Крім того, з травня 2014 року йому встановлена третя група інвалідності, розмір щомісячного платежу вдвічі перевищує розмір його пенсії, що є істотною зміною обставин.

Позивач просив розірвати угоду №0326426, укладену 04 листопада 2010 року між ним та відповідачем, а також стягнути з останнього судові витрати.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 12 квітня 2016 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Розірвано угоду №0326426 від 04.11.2010 року, укладену між ОСОБА_5 і товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про надання послуг з придбання автомобіля.

Стягнуто з ТОВ «Авто Просто» на користь ОСОБА_5 витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просило його скасувати і ухвалити нове, яким позов ОСОБА_5 залишити без задоволення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_5 та його представник не визнали доводів апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 04 листопада 2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» і ОСОБА_5 була укладена угода №0326426, предметом якої є надання учаснику послуг системи Авто Так, спрямованих на придбання автомобіля через систему придбання в групах Авто Так.

Товариство гарантує надання учаснику права на отримання автомобіля за умови виконання учасником всіх зобов'язань, передбачених угодою.

Додатком №1 до вказаної угоди встановлено, що учасник системи сплачує плату за послуги, пов'язані зі вступом до системи, щомісячний цілий чистий внесок (частина щомісячного повного внеску, який використовується для сплати автомобіля) у розмірі 0,8333%, щомісячний внесок в оплату послуг в розмірі 0,38%.

Відповідно до додатку №2 до угоди повний внесок - це щомісячний платіж, який складається з суми чистого внеску, щомісячного внеску в оплату послуг та щомісячного внеску в оплату страхового платежу, підлягає сплаті учасником в порядку та у строки, визначені угодою.

Пунктом 2.1 ст.2 додатку №2 до угоди визначено, що поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених угодою, протягом всього строку існування групи, та повідомляється «Авто Просто» виробником та/або імпортером та/або дистриб'ютором.

Додатком №1 до угоди передбачалося отримання відповідачем автомобіля «ЗАЗ Славута».

В рамках угоди його було замінено на автомобіль «Chery» та отримано ОСОБА_5 по акту передачі-прийняття від 23 грудня 2010 року.

Оскільки з 31.01.2014 року припинено виробництво автомобіля «Chery» його було замінено на автомобіль «ЗАЗ Сенс».

Пунктом 9.2 ст.9 додатку №2 до угоди передбачено, якщо поточна ціна нової марки та/або моделі автомобіля більш ніж на 10% перевищує останню відому поточну ціну автомобіля, зазначеного в додатку №1 до угоди розмір у відсотках кожного наступного повного внеску учасника, який вже отримав автомобіль, не змінюватиметься, а поточна ціна для його розрахунку буде пропорційно змінюватися відповідно до зміни поточної ціни нової марки та/або моделі автомобіля.

Звертаючись до суду з позовом про розірвання договору з підстав, передбачених ст. 651 ЦК України, ОСОБА_5 посилався на те, що розмір відсотку чистого внеску змінено відповідачем в односторонньому порядку, що є істотним порушенням угоди, яке вплинуло на розрахунок інших щомісячних платежів та загальної суми щомісячного внеску.

Крім того, з моменту підписання угоди істотно змінилися обставини, які неможливо було передбачити, а саме в травні 2014 року йому була встановлена третя група інвалідності. Розмір щомісячної пенсії становить 949 грн., а щомісячний платіж, який він має сплачувати за угодою - 1804 грн., що вдвічі перевищує розмір його місячного доходу, тому згідно з приписами ч.2 ст. 652 ЦК України така угода підлягає розірванню.

Що стосується підстави для розірвання договору, передбаченої ст. 651 ЦК України, то виходячи зі змісту судового рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що відповідач не допустив непередбаченої договором зміни умов договору з чим позивач погодився т.я. не оскаржив судове рішення.

Задовольняючи позов ОСОБА_5 та розриваючи договір з підстав, передбачених ст. 652 ЦК України, суд першої інстанції виходив з того, що на момент укладення угоди сторони не передбачали настання інвалідності після отримання автомобіля та набуття ним статусу безробітного і ці обставини є істотними і такими, які позивач не може усунути після їх виникнення, а також з того, що подальше виконання договору порушить співвідношення майнових інтересів сторін і позбавить позивача того, на що він розраховував при підписанні угоди.

З таким висновком суду колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 652 ЦК України зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінилися, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, закон пов'язує можливість розірвання договору не наявністю лише істотної зміни обставини, а з наявності одночасно чотирьох умов, що вищезазначені, при істотній зміні обставин.

При цьому, вимагаючи розірвання договору на підставі ст. 652 ЦК України на позивача покладається, відповідно до ст. 60 ЦПК України, обов'язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

На думку колегії зазначені позивачем обставини не доведені, а встановлення йому третьої групи інвалідності, а також набуття ним статусу безробітного, не є істотними змінами обставин, з якими закон пов'язує можливість зміни чи розірвання договору, оскільки такі обставини, виходячи зі змісту угоди та додатку №2 до неї, передбачалися сторонами.

Так, статтею 13 додатку №2 до угоди №0326426 врегульовані питання розірвання угоди в т.ч. і за обставин, на які посилається позивач.

Пунктом 13.1 цієї статті передбачено, що учасник, який ще не отримав автомобіль, має право розірвати угоду за власним бажанням, про що має повідомити «Авто Просто» у письмовій формі.

А пунктами 13.4 і 13.4.1 визначено, що із фонду для повернення коштів «Авто Просто» повертає чисті внески, дотримуючись наступних пріоритетів: у першу чергу повертаються кошти учаснику, який розірвав угоду з причини отримання ним інвалідності або смерті свого подружжя, або набуття учасником статусу безробітного, належним чином засвідченого державним центром зайнятості, який надав «Авто Просто» необхідні підтверджуючі документи та на момент виникнення однієї із вищезазначених обставин належним чином виконував зобов'язання за угодою.

Отже, виходячи з приписів ст. 213 ЦК України та змісту угоди з додатками до неї слід дійти висновку, що сторони обумовили можливість врахування настання інвалідності або набуття статусу безробітного лише у випадку, коли позивач автомобіль ще не отримав, в інших випадках вказані обставини враховуватися не можуть.

Тому колегія суддів вважає, що зазначені обставини не є істотними в розумінні ст. 652 ЦК України, а тому не можуть бути підставою для розірвання договору.

Крім того, позивач отримав за угодою те, на що розраховував, а саме автомобіль, яким користується з грудня 2010 року, тому зобов'язаний виконати свої зобов'язання за угодою та сплати всі передбачені платежі.

Невиконання позивачем своїх зобов'язань призведе до того, що інші учасники системи придбання автомобіля у групах, які фактично приймали участь своїми грошовими коштами у придбанні автомобіля ОСОБА_5, не отримають автомобілі, на які мають потенційне право і які можна викупити лише за дійсною вартістю на момент викупу, яка в силу ринкових тенденцій може відрізнятися від вартості автомобіля, виданого раніше позивачу.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів приходить до висновку, що постановлене судом першої інстанції рішення як незаконне, підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, в силу ст. 652 ЦК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» задовольнити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 12 квітня 2016 року скасувати і ухвалити нове.

Відмовити ОСОБА_5 у задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: підпис Л.П.Прокопчук

Судді: підпис Л.В.Базіль

підпис О.М.Полікарпова

З оригіналом згідно:

Суддя: Л.П.Прокопчук