Справа № 185/9250/16-ц
Провадження № 2/185/4863/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2016 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Шаповалової І.С.,
за участі секретаря судових засідань Красуцькому Б.В.,
розглянувши у судовому засіданні в залі Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної протиправними діями відповідача - самовільним залишенням військової частини,-
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної протиправними діями відповідача - самовільним залишенням військової частини.
Представник позивача в обґрунтування зазначеного позову вказала, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31 липня 2014 року № 157 матроса ОСОБА_1 , відповідно до мобілізаційного плану зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду розвідника розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти. Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України ОСОБА_1 буд зобов`язаний виконувати свій обов`язок в яких входило і "берегти державне майно". Проте, солдат ОСОБА_1 , діючи на порушення зазначених вимог законодавства вчинив втрату військового майна, переданого йому у використання, яке є державною власністю та закріплено за в/ч НОМЕР_1 .
Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв суду не надавав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, у відповідності до положень ст.224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Необхідність стягнення матеріальної шкоди, заподіяною протиправними діями відповідача зумовлено: самовільним залишенням військової частини військовослужбовцем з 24 серпня 2015 року по 14 вересня 2015 року, у зв`язку з чим їм не здано та вважається втраченим військове майно, яке було видане у користування ОСОБА_1 .
Судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23 жовтня 2015 року №247 солдата ОСОБА_1 , розвідника розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти, звільнено з військової служби у запас наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 08 черевня 2015 року ( по особовом складу), з 23 жовтня 2015 року виключити із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направити для зарахування на військовий облік до Павлоградського ОМВК Дніпропетровської області. утримати з грошового забезпечення за втрату речового та продовольчого майна 4 939, 01 грн. Утримати з грошового забезпечення за втрату майна ракето - артилерійського озброєння 59,62 грн.
Витягом з книги грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 від 11 жовтня 2016 року за ;4416 доводиться про утримання з Солдата ОСОБА_1 суми у розмірі 3 030, 61 грн. за втрату військового майна, у зв`язку з чим, після звільнення з військової служби та станом на 01 листопада 2016 року ОСОБА_1 не здійснено відшкодування матеріальної шкоди військовій частині НОМЕР_1 у розмірі 1 963, 02 грн.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до пунктів 13,14 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.95 за № 243/95-ВР (далі - Положення) військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі: умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; приписки у нарядах та інших документах фактично невиконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.
Військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну розкраданням, марнотратством або втратою зброї та боєприпасів, оптичних приладів, засобів зв`язку, спеціальної техніки, льотно-технічного, спеціального морського і десантного обмундирування, штурманського спорядження, спеціального одягу і взуття, інвентарних речей та деяких інших видів військового майна, несуть матеріальну відповідальність у 2-10-кратному розмірі вартості цього майна. Перелік військового майна, недостача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затверджується Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 31 Положення, у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.
Таким чином, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог.
Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 610,78 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 207, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної протиправними діями відповідача - самовільним залишенням військової частини задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 610,78 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя І. С. Шаповалова