20 квітня 2016 року м. Слов'янськ Єд. унік. № 243/2492/16-ц
Провадження № 2/243/1485/2016
Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий суддя Мінаєв І.М.
при секретарі судового засідання Копійко Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Слов'янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи - органу опіки та піклування Слов'янської міської ради, про надання дозволу на виїзд дитини без згоди батька, -
28.03.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2, за участю третьої особи - органу опіки та піклування Слов'янської міської ради, про надання дозволу на виїзд дитини без згоди батька, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, однак спільне життя не склалося, та 24.10.2001 року їх шлюб було розірвано. Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом з матір'ю. Після подій на сході України ОСОБА_1 разом з дитиною вимушені систематично виїжджати та в'їжджати у зону проведення антитерористичної операції (далі - АТО), але без дозволу батька сина позивач не може вивозити хлопця, оскільки на межі з територією проведення АТО на усіх блокпостах вимагають такий самий дозвіл від батька як і для виїзду за кордон. Також ОСОБА_1 планує щорічно відпочивати на морі та оздоровлювати дитину, однак відповідач, ігноруючи інтереси сина, не дає своєї згоди на його виїзд за кордон.
Посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на ст. 7 Сімейного кодексу України, ст. 316 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 28, 29 Конвенції про права дитини, Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Правила оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14, позивач просить суд: 1) надати їй без нотаріально оформленої згоди та без супроводу батька ОСОБА_2 дозвіл на тимчасовий багаторазовий в'їзд на неконтрольовану територію України (територію проведення антитерористичної операції), тимчасово окуповану територію України (АР Крим) та на виїзд з неконтрольованої та тимчасово окупованої території України, а також на виїзд за межі України з метою оздоровлення, навчання та відпочинку, зумовлених потребою нормального фізичного, духовного і морального розвиту дитини, з неповнолітнім сином ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Горлівка Донецької області, строком до 30 березня 2019 року; 2) надати дозвіл на виготовлення неповнолітньому сину ОСОБА_3 проїзного документу для виїзду за кордон без згоди батька ОСОБА_2
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, наполягали на задоволенні позовних вимог, не заперечували проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2в судове засідання не з'явився, про причини неприбуття суду не повідомив, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, клопотання про розгляд справи у його відсутність не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник третьої особи органу опіки та піклування Слов'янської міської ради в судове засідання не з'явився, про причини неприбуття суду повідомлено не було, хоча третя особа належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про народження неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданого Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області 22.08.2000 року, батьками дитини є ОСОБА_2 та ОСОБА_1. (а. с. 7)
Як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_2, виданого Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції 24.10.2001 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1. було розірвано (актовий запис № 967 від 24.10.2001 року). Прізвище ОСОБА_1. після розірвання шлюбу змінено на «ОСОБА_1». (а. с. 7)
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. (ч. 2 ст. 150 СК України)
Відповідно до п. 5.1.1 та 5.1.2 Тимчасового порядку здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів і вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, в'їзд на неконтрольовану територію та виїзд з неї громадян України та іноземців (осіб без громадянства), в'їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою КМ України від 27.01.1995 року № 57. Виїзд з неконтрольованої території громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за умови пред'явлення свідоцтва про народження дитини, будь-якого документа, визначеного ст. 5 Закону України «Про громадянство України» або ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16-річного віку, виїжджають з неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи.
Відповідно до абзацу третього ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновителів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
У відповідності до п. 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 (57-95-п) (у ред. постанови КМУ від 25.08.2010 року № 724) (далі - Правила), виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачі) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.
Підпунктом 2 пункту 4 Правил встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Відповідно до абзацу другого п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Частиною першою статті 3 Конвенції Про права дитини від 20.11.1989 року. ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27.02.1991 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Судом з достовірністю встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 Шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано 24.10.2001 року. Дитина мешкає разом з матір'ю окремо від відповідача та знаходиться на її утриманні, ОСОБА_2 участі у вихованні сина не приймає.
Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані частково, інтереси позивача ОСОБА_1 повністю відповідають інтересам її неповнолітнього сина ОСОБА_3, оскільки дитина має бути забезпечена належними умовами виховання, розвитку, відпочинку та медичного обслуговування. Оскільки добровільно батько дитини не дає ОСОБА_1 згоду на в'їзд сина в район проведення антитерористичної операції та його виїзд звідти, суд вважає за необхідне частково задовольнити заявлені вимоги та надати позивачу ОСОБА_1 дозвіл на тимчасовий багаторазовий в'їзд на неконтрольовану територію України (територію проведення антитерористичної операції), тимчасово окуповану територію України (АР Крим) та на виїзд з неконтрольованої та тимчасово окупованої території України, а також на виїзд за межі України з метою оздоровлення, навчання та відпочинку, зумовлених потребою нормального фізичного, духовного і морального розвиту дитини, з неповнолітнім сином ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Горлівка Донецької області, строком до 12 серпня 2016 року, тобто до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку, у відповідності до вимог абзацу третього ч. 3 ст. 313 ЦК України, без згоди та без супроводу батька дитини ОСОБА_2, а також надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення неповнолітньому сину ОСОБА_3 проїзного документу для виїзду за кордон без згоди батька ОСОБА_2
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 82, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи - органу опіки та піклування Слов'янської міської ради, про надання дозволу на виїзд дитини без згоди батька, - задовольнити частково.
Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дозвіл на тимчасовий багаторазовий в'їзд на неконтрольовану територію України (територію проведення антитерористичної операції), тимчасово окуповану територію України (АР Крим) та на виїзд з неконтрольованої та тимчасово окупованої території України, а також на виїзд за межі України з метою оздоровлення, навчання та відпочинку, зумовлених потребою нормального фізичного, духовного і морального розвиту дитини, з неповнолітнім сином ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Горлівка Донецької області, строком до 12 серпня 2016 року, тобто до досягнення неповнолітнім ОСОБА_3 шістнадцятирічного віку, без згоди та без супроводу батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дозвіл на виготовлення неповнолітньому сину ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Горлівка Донецької області, проїзного документу для виїзду за кордон, без згоди батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.
В задоволенні решти заявлених позовних вимог - відмовити.
Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт НОМЕР_3, виданий Калінінським РВ Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області 11.02.1998 року, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна грн. 20 коп.)
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя

Слов'янського міськрайонного суду І.М. Мінаєв