Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2016 Справа №607/2415/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, Державного професійно-технічного навчального закладу «Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі», третя особа Департамент освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Міністерства освіти і науки України, Державного професійно-технічного навчального закладу «Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі», третя особа Департамент освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації, у якому просить скасувати наказ міністра Міністерства освіти і науки України №46-к від 08.02.2016 р. про розірвання контракту та звільнення ОСОБА_1, згідно п.8 ст.36 КЗпП України та у звязку з порушенням підпункту 11 пункту 10 контракту в частині дотримання законодавства; зобовязати Міністерство освіти і науки України поновити позивача на роботі на посаді директора Державного професійно-технічного навчального закладу «Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі»; стягнути з Державного професійно-технічного навчального закладу «Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі» на користь ОСОБА_6 середній заробіток за час вимушеного прогулу із 10 лютого 2016 року до дня поновлення на роботі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 22 серпня 2011 року між ним та Міністерством освіти і науки, молоді та спорту України, в особі заступника міністра ОСОБА_7 укладено контракт, згідно якого позивача призначено на посаду директора Державного професійно-технічного навчального закладу «Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі» на строк 5 (пять) років з 1 вересня 2011 року по 1 вересня 2016 року та відповідно до наказу Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 29.08.2011 року № 402-К, його було призначений директором ДПТНЗ «Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі». Наказом Міністерства освіти і науки України № 46-к від 08 лютого 2016 року позивача було звільнено з посади директора ДПТНЗ «Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі» згідно п.8 ст. 36 КЗпП України. Вважає, що наказ Міністерства освіти і науки України № 46-к від 08 лютого 2016 року є незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Так, у спірному наказі від 8 лютого 2016 року відсутні посилання на норми трудового законодавства, які б слугували підставою для звільнення позивача. Крім цього, відповідачем належним чином не доведено недотримання позивачем вимог ст.ст. 54, 56 Закону України «Про освіту», ст.ст. 24, 45 Закону України «Про професійно-технічну освіту» та невжиття заходів щодо вдосконалення управління навчального закладу чи зміцнення фінансово -господарської, трудової дисципліни.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник Міністерства освіти і науки України в судове засідання не з»явився, подавши письмові заперечення відповідно до яких, позовних вимог не визнав, зазначивши, що підставою звільнення позивача з посади директора Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі стало рішення експертно-кадрової комісії МОН та подання Департаменту освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації (далі - Департамент). В поданні Департаменту зазначалось, що позивач виконуючи виховні функції, як директор, здійснив аморальний проступок, що підтверджувалось відеозаписом розміщеному на Інтернет порталі «рroves.te.ua». Детально вивчивши надіслану Департаментом інформацію, Міністерство дійшло до висновку, що обставини на які посилається зазначений департамент, знайшли своє підтвердження. Питання дисциплінарного проступку ОСОБА_1 було винесено та розглянуто на засіданні експертної кадрової комісії з розгляду питань діяльності керівників навчальних закладів, установ професійно-технічної та позашкільної освіти, що підпорядковані Міністерству освіти і науки України (далі - Комісія), яка є постійно діючим дорадчим органом МОН. Рішенням № 2 Комісії від 08 лютого 2016 року рекомендовано Міністру освіти і науки України достроково розірвати контракт з директором Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі ОСОБА_1. Зазначив, що дії позивача порушують вимоги ст.ст. 54, 56 Закону України «Про освіту», ст.ст. 24, 45 Закону України «Про професійно-технічну освіту», Загальної декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. №475/97-ВР. Також такі дії являються порушенням підпунктів 9, 11 пункту 10, підпункту 3 пункту 26 Контракту від 22.08.2011 та Статуту Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі. Наказом Міністерства освіти і науки України від 08.02.2016 р. № 46-к «Про розірвання контракту та звільнення ОСОБА_1 В.» достроково розірвано контракт з ОСОБА_1 згідно пункту 8 статті 36 КЗпП України. У позові просять відмовити.

Представники Державного професійно-технічного навчального закладу «Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі» в судовому засіданні вважає, що позовні вимоги позивача є підставними та підлягають до задоволення.

Представник Департаменту освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації в судовому засіданні вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає до задоволення. Так, Міністерством освіти та науки України встановило, що своїми діями, які мали місце у жовтні 2015 року на загальній лінійці ДПТНЗ «Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі» та було підтверджено за допомогою засобів відеофіксації, ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 54 ст.56 Закону України «Про освіту» ст.24 ч.2 ст.45 Закону України «Про професійно-технічну освіту», пунктів 9,11 пункту 10 контракту, Конвенції про права дитини ратифікованою постановою Верховної Ради України.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

22 серпня 2011 року між Міністерством освіти і науки, молоді та спорту України та ОСОБА_1 укладено контракт відповідно до яякого позивача призначено на посаду директора Державного професійно-технічного навчального закладу «Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі» на строк 5 (пять) років з 01 вересня 2011 року по 1 вересня 2016 року. Зазначеним контрактом визначено трудові відносини між керівником зазначеного навчального закладу та Міністерством освіти і науки, молоді та спорту України. Пунктом 10 зазначеного контракту передбачено, що керівник навчального закладу зобов»язаний забезпечити дотримання законодавства, у тому числі додержання статуту навчального закладу та законодавства України. Пунктом 26, 27 спірного контракту передбачено, що він припиняється у зв»язку із закінченням строку його дії, за угодою сторін, достроково за вимогою керівника чи за вимогою Міністерства, з ініціативи керівника. Керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Міністерства, у тому числі за пропозицією управління освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації, до закінчення терміну його дії.

28 серпня 2011 року, відповідно до наказу Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 29.08.2011 року № 402-К, ОСОБА_1 був призначений на посаду директора Державного професійно-технічного навчального закладу «Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі».

Посада директора професійно-технічного навчального закладу відноситься до переліку педагогічних посад, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963 «Про затвердження переліку посад педагогічних».

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про професійно-технічну освіту» директора державного професійно-технічного навчального закладу призначає центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері освіти (МОН України).

Як вбачається із інформації Департамент освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації від 28.01.2016 року №05/325-06 до Міністерства освіти і науки України, останній звернувся із клопотанням у якому просив притягнути до дисциплінарної відповідальності директора ДПТНЗ «Тернопільське вище професійно-технічного училища ресторанного сервісу і торгівлі» ОСОБА_1.

Причиною для відповідного подання стали відеоматеріали, які розміщенні 28.01.2016 року на сайті «рroves.te.ua» «Директор коледжу ресторанного сервісу і торгівлі поставив учнів на коліна за куріння (відео)».

Рішенням експертної кадрової комісії з розгляду питань діяльності керівників навчальних закладів, установ професійно-технічної та позашкільної освіти, що підпорядковані Міністерству освіти і науки України від 08.02.2016 р. №2 вирішено достроково розірвати контракт від 22.08.2011 р. та звільнити 10 лютого 2016 року ОСОБА_1 з посади директора Державного професійно-технічного навчального закладу «Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі» згідно з п. 8 ст.36 КЗпП України, у звязку з порушенням підпункту 11 пункту 10 контракту в частині дотримання законодавства ( ч.1 ст.54 та 56 Закону України «Про освіту», ст.24 та ч.2 ст.45 Закону України «Про професійно-технічну освіту»).

Відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України № 46-к від 08 лютого 2016 року ОСОБА_1 було звільнено з посади директора ДПТНЗ «Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі» згідно п.8 ст. 36 КЗпП України.

Як вбачається із копії письмового пояснення ОСОБА_1 від 08.02.2016 року, наданого ним перед розірванням контракту, «…в кінці жовтня 2015 року проводилась загально училищна лінійка, на якій обговорювались робочі питання навчально-виховного процесу … мною (ОСОБА_1В.) дано аналіз порушення правил поведінки двома учнями училища, які в темну пору доби, без відповідного дозволу, залишили гуртожиток, в якому вони проживають, заходили на територію накурені і від них чути було запах алкоголю. Вони від мене намагались втікати і обманути. Після, написали пояснення, яке я на загально-училищній лінійці зачитав і сказав учням публічно вибачитись. Вони вийшли, нічого не говорили, але спочатку третьокурсник та першокурсник присіли на одне коліно кожен. Я сказав ставайте до своїх груп, що вони і зробили…».

Як вбачається із оглянутих у судовому засіданні відеофіксації місця події у жовтні 2015 року, яка стала підтвердженням вчинення ОСОБА_1 аморального проступку та розірвання контракту із ним за п.8 ст.36 КзПП України, у ній зафіксовано факт проведення позивачем загальної лінійки ДПТНЗ «Тернопільське вище професійно-технічного училища ресторанного сервісу і торгівлі», на якій в присутності учнів та педагогічних працівників стоять двоє учнів зазначеного училища на колінах.

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області від 24 травня 2016 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000328 від 29.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127 КК України, за фактом катування, тобто умисного заподіяння сильного фізичного болю або фізичного чи морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення або інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого чи іншу особу вчинити дії, що суперечить їх волі, у тому числі отримати від нього або іншої особи відомості чи визнання, або з метою покарати його чи іншу особу за дії, скоєні ним або іншою особою чи у скоєнні яких він або інша особа підозрюється, а також з метою залякування чи дискримінації його або інших осіб закрито, у зв»язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

При проведенні досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні встановлено, що «…в ході досудового розслідування 26.10.2015 року, директор ТВПУ ресторанного сервісу та торгівлі ОСОБА_1, з метою привселюдного приниження неповнолітніх учнів ОСОБА_8, ОСОБА_9 примусив їх стати на коліна та попросити вибачення, за те, що вони курили сигарети… Також при допиті ряду учнів ТВПУ «Ресторанного сервісу та торгівлі» встановлено, що ОСОБА_1 сказав ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стати на коліна, будь-яким іншим чином не принижуючи їх так вони виконали дану вказівку, будь-якого морального чи фізичного тиску, спричинення страждання, мучення чи інших насильницьких дій ОСОБА_1 не вчиняв…».

Таким чином, суд вважає, що зазначеними доказами підтверджено факт вчинення позивачем 26 жовтня 2015 року примушування учнів ТВПУ ресторанного сервісу та торгівлі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стати на коліна за вчинення останніми порушень правил поведінки.

В силу вимог ч.3 ст.21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов»язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов»язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами Кодексу законів про працю України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору.

Відповідно до частини першої статті 54 Закону України «Про освіту» педагогічною діяльністю можуть займатися особи з високими моральними якостями, які мають відповідну освіту, професійно-практичну підготовку, фізичний стан яких дозволяє виконувати службові обов»язки.

Як зазначив у пункті 13 своєї постанови Пленум Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», вирішуючи позови про поновленні на роботі, осіб, звільнених за п.8 ст.36 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання.

За змістом статті 56 Закону України «Про освіту» педагогічні та науково-педагогічні працівники зобов»язані постійно підвищувати професійний рівень, педагогічну майстерність, загальну культуру; настановленням та особистим прикладом утверджувати повагу до принципів загальнолюдської моралі (правди, справедливості, відданості, патріотизму, гуманізму, доброти, стриманості, працелюбства, поміркованості, інших доброчинностей); виховувати в дітей і молоді повагу до батьків, жінки, старших за віком, захищати дітей, молодь від будь-яких форм фізичного або психічного насильства.

Аналіз вищезазначених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що працівники, які виконують виховну функцію, - вчитель, педагог, вихователь зобов»язані бути людиною високих моральних переконань та бездоганної поведінки. Особистий приклад викладача та його авторитет і високоморальна поведінка мають виключно важливе значення у формуванні свідомості молоді.

Згідно ст.45 Закону України «Про професійно-технічну освіту», педагогічною діяльністю у професійно-технічних навчальних закладах та установах професійно-технічної освіти можуть займатися особи, які мають відповідну професійну освіту та професійно-педагогічну підготовку, моральні якості і фізичний стан яких дає змогу виконувати обовязки педагогічного працівника.

Таким чином, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідач правомірно розірвав трудовий договір - контракт від 22.08.2011 року укладений із ОСОБА_1 та припинив його дію достроково - за вимогою керівника на підставі пункту 26, оскільки позивачем не було дотримано вимог передбачених ч.1 ст.54 та 56 Закону України «Про освіту», ст.24 та ч.2 ст.45 Закону України «Про професійно-технічну освіту» в частині своєї високоморальної поведінки, як педагогічного працівника, а саме вчинення ним аморального проступку який дискредитував його.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, Кодексом законів про працю України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, Державного професійно-технічного навчального закладу «Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі», третя особа Департамент освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.В.РОМАЗАН