Справа №490/5556/15-ц 18.07.2016 18.07.2016 18.07.2016
Провадження №22-ц/784/1289/16
Справа 490/5556/15-ц
Провадження 22ц-/784/1289/16 Головуючий по 1 інстанції Мамаєва О.В.
Категорія 05 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

18 липня 2016р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

з участю: секретаря судового засідання Гавор В.Б., представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2016р.

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5, про визначення порядку користування квартирою,

встановила:

У червні 2015р. ОСОБА_4 предявила позов до ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою №34 по вул. Комсомольській, 7 в м. Миколаєві.

Позивач зазначала, що є співвласником 4/5 часток, а відповідач 1/5 частки у вказаній пятикімнатній квартирі загальною площею 82,7 м2.

Посилаючись на те, що між співвласниками виникають спори з приводу користування квартирою, позивач просила виділити в користування відповідачу житлову кімнату площею 10,3 м2, а їй - чотири житлові кімнати площами: 17 м2, 17 м2, 7,5 м2, 9,3 м2. Кухню, коридор, ванну кімнату, туалет відповідно площами: 7,2 м2, 5,4 м2, 2,4 м2, 1,3 м2 залишити в загальному користуванні сторін.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2016р. у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на незаконність рішення суду, просив його скасувати і ухвали нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем не доведено можливість встановлення порядку користування спірною квартирою за варіантом запропонованим у позові.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до ст.358 ЦК право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання (ч.1 ст.382 ЦК).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1, яким у цьому майні належить відповідно 5/6 і 1/6 часток.

У спірній квартирі проживає лише ОСОБА_3 З ОСОБА_5 договір найму розірвано.

Спірна квартира загальною площею 82,7 м2 складається з пяти житлових кімнат №2, №3, №4, №5, №6 площами 17м2, 17м2, 7,5м2, 9,3м2, 10,3м2 . При цьому кімната №2 і №4 є прохідними, а решта - ізольовані.

Кімнати №2, №5, №3 мають виходи відповідно на лоджії і балкон площами: 4,3/2,1м2, 4,9/2,4м2, 2,8/0,8м2.

Також в квартирі є: кухня №7, коридор №1, ванна кімната №9, туалет №8 відповідно площами: 7,2м2, 5,4м2, 2,4м2, 1,3м2.

Таким чином, ідеальні частки ОСОБА_4 і ОСОБА_3 у праві власності на вказану квартиру виходячи з її житлової площі 61,1м2 складають відповідно 50,92м2 (17+17+7,5+9,3+10,3:6х5) та 10,18м2 (17+17+7,5+9,3+10,3:6).

За таких обставин, а саме враховувавши наявність спору між співвласниками з приводу користування вказаною квартирою та можливості виділення ізольованих кімнат кожній із сторін, то наявні підстави, передбачені ч.3 ст.358 ЦК для задоволення позову.

При цьому у користування відповідача підлягає виділенню житлова кімната №6 площею 10,3м2, а позивачу чотири житлові кімнати №2, №3, №4, №5 площами 17м2, 17м2, 7,5м2, 9,3 м2 та балкон з лоджіями площами 2,8/0,8м2, 4,3/2,1м2, 4,9/2,4м2.

Такий порядок користування квартирою найбільше відповідає ідеальним часткам сторін. При виділенні відповідачу кімнати №5 будуть суттєво порушуватись права позивача, оскільки прохід до цієї кімнати буде здійснюватись через кімнати №2 і №4, що унеможливлює їх індивідуальне використання. До того ж в суді апеляційної інстанції відповідач позов визнала, тобто не заперечувала проти виділення їй кімнати площею10,3м2 .

З огляду на вищенаведені мотиви рішення суду в силу п.4 ч.1 ст.309 ЦПК підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2016р. скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Встановити порядок користування квартирою №34 по вул. Комсомольській, 7 в м. Миколаєві виділивши ОСОБА_4 чотири житлові кімнати №2, №3, №4, №5 площами 17м2, 17м2, 7,5м2, 9,3м2, а також балкон з лоджіями площами 2,8/0,8м2, 4,3/2,1м2, 4,9/2,4м2, а ОСОБА_3 житлову кімнату №6 площею 10,3м2 .

У спільному користуванні ОСОБА_4, ОСОБА_3 залишити: кухню №7, коридор №1, ванну кімнату №9, туалет №8 відповідно площами: 7,2м2, 5,4м2, 2,4м2, 1,3м2.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку на протязі двадцяти днів.

Головуючий: Судді: