АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2199/16 Справа № 183/3286/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Городецький Д. І. Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Назаренко А.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2015 року та додаткове рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В с т а н о в и л а :

У травні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції звернулося з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки(а.с.2-4).

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2014 року до участі у справі в якості третьої особи залучений ОСОБА_4(а.с.108).

Позивач зазначав, що 15 грудня 2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №014/02-40/538 про надання кредиту для придбання нерухомого майна, згідно п.п.2-4 якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 116 000 доларів США строком до 13 грудня 2016 року, а позичальник зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 9,99% річних з 15 грудня 2006 року по 14 березня 2007 року та 13% річних з 15 березня 2007 року по 13 грудня 2016 року, здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно графіку погашення кредиту.

Відповідно до додаткової угоди № К-Д 014/02-40/538/1 від 06 березня 2009 року було врегульовано заборгованість за кредитним договором, строк сплати якої настав.

Відповідно до додаткової угоди № К-Д 014/02-40/538/2 від 30 квітня 2010 року було врегульовано заборгованість за кредитним договором, строк сплати якої настав.

В забезпечення виконання зобов'язань по поверненню кредитних коштів між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та позичальником 15 грудня 2006 року укладено договір іпотеки № 014/02-40/1240 про передачу в іпотеку нерухомого майна, а саме: комплекс будівель та споруд (приміщення магазину, навіс, кіоск, кафе, покриття, огорожа) загальною площею 206,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Відомості щодо обтяження предмета іпотеки були внесені до Державного реєстру іпотек 07.12.2006 року за №10363791 та до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 07.12.2006 року за №14233952.

Зобов'язання за кредитним договором банк виконав належним чином, перерахувавши кошти в сумі 116 000,00 доларів США на поточний рахунок боржника НОМЕР_1, що підтверджується меморіальним валютним ордером №1 від 15.12.2006 року.

В порушення умов кредитного договору позичальник зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 19.12.2012 року заборгованість за договором складає 87108, 81 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.12.2012 року (7,993 грн. за 1 долар США) складає 696260,72 грн., де: 81 777,38 доларів США - непогашена сума кредиту; 5331,43 доларів США - несплачені проценти; 1157,62 доларів США - пеня.

Посилаючись на викладені обставини, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просило звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №014/02-40/1240 від 15.12.2006 року, а саме на нерухоме майно: комплекс будівель та споруд (приміщення магазину, навіс, кіоск, кафе, покриття, огорожа), загальною площею 206,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, для задоволення грошових вимог АТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором № 014/02-40/538 від 15 грудня 2006 року в сумі 696 260,72 грн. шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2015 року позов задоволено(а.с.152-156).

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором №014/02-40/538 від 15.12.2006 року в розмірі 87 108,81 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.12.2012 року (7,993 грн. за 1 долар США) складає 696 260,72 грн.; що складається з: непогашена сума кредиту - 81 777,38 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.12.2012 року (7,993 грн. за 1 долар США) складає 653 646,60 грн.; заборгованість по процентам 5 331,43 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.12.2012 року (7,993 грн. за 1 долар США) складає 42 614,12 грн.; пеня 1157,62 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.12.2012 року (7,993 грн. за 1 долар США) складає 9 252,85 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №014/02-40/1240 від 15 грудня 2006 року - нерухоме майно: комплекс будівель та споруд (приміщення магазину літ.А загальною площею 153,00 кв.м.; навіс літ.Ж; кіоск літ.Е загальною площею 6,00 кв.м.; кафе літ.З площею залу кафе 42,60 кв.м.; покриття І; огорожа - № 1,2) що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати в сумі 3441,00 грн.

Додатковим рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2016 року визначено початкову ціну предмета іпотеки - за договором іпотеки № 014/02-40/1240 від 15 грудня 2006 року - нерухомого майна: комплекс будівель та споруд (приміщення магазину -літ.А загальною площею 153,00 кв.м.; навіс - літ.Ж; кіоск - літ.Е загальною площею 6,00 кв.м.; кафе - літ.З площею залу кафе 42,60 кв.м.; покриття - І; огорожа - № 1,2), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, для його подальшої реалізації у відповідності до частини 6 статті 38 Закону України «Про іпотеку», а саме, ціна продажу предмета іпотеки повинна бути встановленою на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна(а.с.197-198).

В апеляційних скаргах ОСОБА_2 просить судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», посилаючись на відсутність оригіналів кредитного договору та оригіналів додаткових угод, відсутність доказів про наявність заборгованості, неповне з'ясування судом обставин справи та неналежну оцінку доказів, порушення судом норм матеріального та процесуального права(а.с.161-164, 206-208).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ст.ст.3,11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За положеннями ст.ст.526, 527, 530, 610, 611 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У разі порушення зобов'язання настають передбачені законом наслідки.

Відповідно до ст.ст.546, 575 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Одним з видів застави є іпотека - застава нерухомого майна.

За змістом ст.1 Закону України "Про іпотеку" іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду та як майновий спосіб забезпечення виконання зобов'язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов'язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов'язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов'язань або зменшити їх.

Згідно з ч.1,3 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Отже підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки є порушення зобов'язань з боку боржника.

Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється з урахуванням положень ст.39 Закону України "Про іпотеку", згідно якої у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішення суду зазначаються, зокрема: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу за ціною для його подальшої реалізації, яка визначається в порядку, встановленому ст.38 цього Закону.

Із матеріалів справи вбачається, що 15 грудня 2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», назва якого змінена на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №014/02-40/538 про надання кредиту для придбання нерухомого майна, згідно п.п.2-4 якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 116 000 доларів США строком до 13 грудня 2016 року, а позичальник зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 9,99% річних з 15 грудня 2006 року по 14 березня 2007 року та 13% річних з 15 березня 2007 року по 13 грудня 2016 року, здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно графіку погашення кредиту(а.с.5-12,40-42).

Факт отримання позичальником кредитних грошових коштів у сумі 116 000 доларів США, що в національній валюті становило 585 800 грн., підтверджується копією валютного меморіального ордеру № 1 від 15.12.2006 року.(а.с.22)

Додатковою угодою № К-Д 014/02-40/538/1 від 06.03.2009 року до кредитного договору №014/02-40/538 від 15.12.2006 року та додатковою угодою № К-Д 014/02-40/538/2 від 30.04.2010 року до кредитного договору №014/02-40/538 від 15.12.2006 року врегульовано питання заборгованості за кредитним договором, строк сплати якої настав(а.с.15-16).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 15 грудня 2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № 014/02-40/1240, відповідно до умов якого остання в рахунок забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором №014/02-40/538 від 15.12.2006 року передала банку в іпотеку нерухоме майно: комплекс будівель та споруд (приміщення магазину, навіс, кіоск, кафе, покриття, огорожа) загальною площею 206,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який стане власністю іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу від 15 грудня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Маймор С.Ю. Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області за реєстром №5063 після реєстрації його в Державному реєстрі правочинів(а.с.19-21).

Судом встановлено, що в порушення умов кредитного договору ОСОБА_2 припинила сплачувати суми за кредитом і відсотки за користування кредитними коштами, в зв'язку з чим станом на 19.12.2012 року заборгованість становить 87 108,81 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.12.2012 року (7,993 грн. за 1 долар США) складає 696 260, 72 грн., що складається з: непогашена сума кредиту - 81 777,38 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.12.2012 року (7,993 грн. за 1 долар США) складає 653 646,60 грн.; заборгованість по процентам 5 331,43 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.12.2012 року (7,993 грн. за 1 долар США) складає 42 614,12 грн.; пеня 1 157,62 доларів США що за курсом НБУ станом на 19.12.2012 року (7,993 грн. за 1 долар США) складає 9 252,85 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»(а.с.29-34).

У зв'язку з наявною заборгованістю за кредитним договором 9 червня 2012 року та 24 грудня 2012 року банк направив на адресу ОСОБА_2 вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором(а.с.25,27), однак вимога позичальником не виконана.

Як видно із справи, заперечуючи проти позову, ОСОБА_2, зокрема, зазначала, що не пам'ятає, чи укладався нею кредитний договір, договір купівлі-продажу нерухомого майна та договір іпотеки, просила відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не надано доказів укладення договорів, доказів перерахування грошових коштів, доказів наявності заборгованості за кредитним договором(а.с.119-120,129-130,145-146).

Разом з тим, із справи вбачається, що судом встановлена безпідставність вказаних тверджень ОСОБА_2 та зазначено, що останні спростовуються оригіналами договорів, посвідчених та наданих приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Маймор С.Ю., що досліджені судом в ході розгляду справи, копії яких долучені до матеріалів справи, зокрема: кредитний договір № 014/02-40/538, укладений 15 грудня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2; договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого ОСОБА_2 придбала за 585 800 грн. комплекс будівель та споруд (приміщення магазину літ.А загальною площею 153,00 кв.м.; навіс літ.Ж; кіоск літ.Е загальною площею 6,00 кв.м.; кафе літ.З площею залу кафе 42,60 кв.м.; покриття І; огорожа - №1,2) що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; договір іпотеки № 014/02-40/1240, укладений 15 грудня 2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2, відповідно до якого, ОСОБА_2 передала банку в іпотеку нерухоме майно: комплекс будівель та споруд (приміщення магазину, навіс, кіоск, кафе, покриття, огорожа) загальною площею 206,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1(а.с.5-12,19-21,147-148).

Доказів в розумінні положень ст.57,58 ЦПК України, які б свідчили про виконання умов кредитного договору у повному обсязі, відсутність заборгованості перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 у порядку, передбаченому ст.60 ЦПК України, не надала, визначену ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість не спростувала.

Отже, встановивши факт невиконання позичальником ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором №014/02-40/538 від 15 грудня 2006 року, забезпеченого іпотекою за іпотечним договором № 014/02-40/1240 від 15 грудня 2006 року, п.3 якого передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання основного зобов'язання, та наявність заборгованості, суд прийшов до правильного висновку про задоволення вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про звернення стягнення на предмет іпотеки у визначений у судовому рішенні спосіб.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на неповне з'ясування обставин справи, відсутність доказів про отримання кредиту та оригіналів кредитного договору, договору іпотеки, договору купівлі-продажу, неналежну оцінку доказів, необгрунтовані, оскільки суд повно та всебічно з'ясував обставини справи, права та обов'язки сторін, доказам у справі, у тому числі договорам, які досліджені судом та копії яких наявні у справі, дав оцінку відповідно до положень ст.212 ЦПК України.

Питання щодо ціни предмета іпотеки вирішено судом відповідно до положень ст.ст.38,39 Закону України "Про іпотеку" та положень п.1 договору іпотеки, яким сторони визначили фактичну вартість предмету іпотеки у сумі 837 889,00 грн., що відповідає ст.5, ч.6 ст.38 Закону України "Про іпотеку".

Таким чином, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та положенням діючого законодавства, які регулюють встановлені правовідносини, підстав для скасування судових рішень не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2015 року та додаткове рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -