Справа № 438/520/14 Головуючий у 1 інстанції: Посисень Л.М.
Провадження № 22-ц/783/2089/16 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Штефаніци Ю.Г.

при секретарі Куцик І.Б.

з участю відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_3-ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, представника ОСОБА_6 на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 25 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 як законного представника ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до ОСОБА_3, треті особи: Бориславська державна нотаріальна контора, прокуратура м.Борислава, Відділ по Ленінському районі служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, Виконавчий комітет Бориславської міської ради, орган опіки та піклування, Турійська державна нотаріальна контора про право на спадкування,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 25 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 як законного представника ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку через свого представника ОСОБА_5 21 грудня 2015 року оскаржила ОСОБА_6 Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно встановлених обставинах справи. Звертає увагу, що судом не оцінений факт звернення відповідача із заявою до Бориславської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, в частині подачі заяви відповідачем із зазначенням того, що інших спадкоємців у ОСОБА_9 окрім неї - ОСОБА_3 немає.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення Бориславського міського суду Львівської області від 25 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5, представника ОСОБА_6 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. За змістом ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що обрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи 26 вересня 2007 року між позивачем ОСОБА_6 та ОСОБА_10 - сином відповідача ОСОБА_3 укладено шлюб, що підтверджено фотокопією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивач ОСОБА_6 народила доньку ОСОБА_7, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року народила сина ОСОБА_8, що підтверджується фотокопією свідоцтв про народження (свідоцтво про народження серія НОМЕР_4, серія НОМЕР_2)

Сім"я позивача ОСОБА_6 проживала за адресою: АДРЕСА_2, власником якого був батько чоловіка позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_9., який разом із відповідачем ОСОБА_3 - дружиною та матір"ю ОСОБА_10, постійно проживав в АДРЕСА_1 та був зареєстрований за даною адресою до дня смерті, що підтверджено наступними доказами:

відповіддю на адвокатський запит Центральної лікарні м.Бориславаі за №548/01 від 02.06.2014 року;

копією медичної карти №247 стаціонарного хворого ОСОБА_9, госпіталізованого в заклад охорони здоров'я 19.03.2004 року та виписаного 18.04.2004 року;

копією медичної карти №48/5 стаціонарного хворого ОСОБА_9, госпіталізованого у заклад охорони здоров'я 15.01.2009 року та виписаного із цього закладу ІНФОРМАЦІЯ_3 року;

копією довідки за №653 від 02.06.2014 року, виданої ДКП "Житлово-експлуатаційною конторою №2" Виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області, про останнє місце проживання покійного спадкодавця ОСОБА_9;

копією довідки за №29 від 14.01.2008 року, виданою ЦЛ м.Борислава ОСОБА_9; копією висновку МСЕК від 12.12.2007 року;

копією довідки №338307 серії ЛВА-1, виданої Дрогобицькою міжрайонною МСЕК ОСОБА_9 про встановлення довічної інвалідності другої групи за загальним захворюванням та копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_9, батько ОСОБА_10 та чоловік відповідача ОСОБА_3, помер в м.Бориславі Львівської області, що підтверджується фотокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 04 квітня 2013 року.

Після смерті ОСОБА_9 відкрилася спадщина. Заповіту ОСОБА_9 не залишив, тому спадкоємцями за законом першої черги були - відповідач по справі ОСОБА_3 - дружина померлого та син ОСОБА_10, який права на обов"язкову частку у спадщині не мав.

ОСОБА_3 28.09.2009 року у межах шестимісячного строку звернулася в Бориславську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року та до дня смерті проживав у АДРЕСА_1.

09.10.2009 року відповідачу ОСОБА_3 були видані свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно померлого ОСОБА_9, яке складається з: 1/2 ід. частини квартири АДРЕСА_1; земельної ділянки на території Модрицької сільської ради, СОТ "Троянда" Дрогобицького району Львівської області; грошових вкладів у Філії -ВОБ № 6308 м. Борислава; житлового будинку АДРЕСА_3; мотоцикла, марки "Дніпро МТ-10"; автомобіля, маки "М-2140".

На житловий будинок за адресою: с.Городелець, Турійського району Волинської області та земельну ділянку по тій же адресі свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Чоловік позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_10, який проживав у Волинській області, де і був зареєстрований із заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, у нотаріальну контору не звертався, що підтверджується фотокопією спадкової справи Бориславської державної нотаріальної контори Львівської області та фотокопією спадкової справи Турійської державної нотаріальної контори Волинської області.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м.Луцьку чоловік позивача ОСОБА_6, який є сином відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_10 помер, що підтверджено фотокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 04 квітня 2013 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, суд виходив з тих підстав, що ОСОБА_10, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем - ОСОБА_9 та спадщини не прийняв.

З такими висновками колегія суддів погоджується.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ч.1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Частиною 1 ст. 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1264 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оскільки беззаперечно встановлено, що ОСОБА_10 не проживав разом із спадкодавцем - ОСОБА_9 на час відкриття спадщини, його не можна вважати таким, що прийняв спадщину на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Частиною 1 ст.1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Так як, покійний ОСОБА_10, чоловік позивача - ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_9 ні в шестимісячний строк та в подальшому протягом життя не звертався до нотаріальної контори, спадщини він не прийняв. З такою заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 звернулася його дружина - ОСОБА_3 в строк передбачений ч.1 ст. 1270 ЦК України, в зв"язку з чим таку спадщину прийняла.

Статтею 1276 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов"язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Оскільки ОСОБА_10 помер після спливу чотирьохрічного строку з моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_9, підстав для переходу прав до спадкоємців ОСОБА_10 в порядку спадкової трансмісії немає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5, представника ОСОБА_6 жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому у задоволенні апеляційної скарги апелянту слід відмовити, а рішення Бориславського міського суду Львівської області від 25 листопада 2015 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст. 315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, представника ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 25 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Ю.Г. Штефаніца