АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/2044/2016 р. Головуючий у 1 інстанції - Кричина А.В.
Доповідач - Мараєва Н.Є
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2016 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 р.

в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-особа :

Головне управління юстиції у м.Києві

про визнання відмови від прийняття спадщини частково недійсною, визнання права на

частку у спадковому майні

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 р. відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визнання відмови від прийняття спадщини частково недійсною, визнання права на частку у спадковому майні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати це рішення і постановити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, позивач являється батьком ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р., що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про смерть (а.с. 5, 44 зворот).

В 11-Київській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу № 1625/09 відносно майна померлого ОСОБА_3 Так, встановлено, що на день його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого увійшла і спірна квартира АДРЕСА_1, що належала померлому в розмірі 1/3 частини на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Фондом комунального майна Мінського району м. Києва 13.10.1994 р., згідно з розпорядженням (наказом) № 4643 від 13.10.1994 р., зареєстрованого в Київському міському БТІ 27.10.1994 р. за № 1010; а 2/3 частини - на підставі договору від 3.04.1999 р. дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Кондратенком М.І. (а.с. 13, 51).

Спадкоємцями померлого ОСОБА_3 за законом є ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_6

Згідно ч.1 ст. 273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийнятя спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Коодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

17.12.2009 р. до 11-Київської державної нотаріальної контори позивачем подано заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 № 4910. (а.с. 53, зворот).

Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого зі спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно Інструкції «про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом МЮ України від 03.03.2004 р., заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі.

Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса.

Приймаючи заяву про відмову від прийняття спадщини, нотаріус роз'яснює спадкоємцю правові наслідки такої відмови.

В заяві від 17.12.2009 р. зазначено, що нотаріусом ОСОБА_1 роз'яснено, що відмова від прийняття спадщини є безумовною та беззастережною, роз'яснено зміст ст.ст. 225,229-231,233, 1216, 1268, 1270, 1273-275 ЦК України.

Крім того, нотаріусом 11-Кївської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 було прочитано текст заяви вголос та підписано заяву особисто заявником.

Тому, суд правильно вважав, що заява про відмову від прийняття спадщини за своїм змістом та формою відповідає вимогам чинного законодавства та нотаріальну дію вчинено у межах та у спосіб передбачений законодавством України.

Крім того, згідно ч.6 ст.273 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. З матеріалів справи вбачається, що позивачем відмова від прийняття спадщини відкликана в межах зазначеного строку не була. Вказану обставину підтвердив і сам позивач в суді.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ч.1 ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення (п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку, щодо відсутності підстав для визнання недійсною відмови відповідача від прийняття спадщини, оскільки, його доводи про введення його в оману ОСОБА_2, відмови від прийняття спадщини на вкрай невигідних умовах не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, позивачем не доведено що при відмові від спадщини він не розумів та йому не було роз"яснено наслідків відмови від спадщини. Позивач своїм правом на відкликання, відповідно до вимог ч.6 ст.273 ЦК України, зазначеної заяви не скористався.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -- відхилити, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 р. - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :