Справа 206/3784/16-ц
Провадження 2/206/963/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

"29" серпня 2016 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухорукова А.О.,

при секретарі Гуртовий В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Управління Реєстраційна служба Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження квартирою шляхом зняття з реєстрації місця проживання та визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

05 липня 2016 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що їй, на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02 грудня 2015 року, цей договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за №4674 та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 02.12.2015р., номер запису про власності: 12332567, державним реєстратором: приватним нотаріусом ОСОБА_3 Дніпропетровський міський нотаріальний округ, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 26692571 від 02.12.2015р. Цю квартиру вона купила у відповідача ОСОБА_4. Зазначена квартира складається з коридору-1 площею 2,4кв.м, кладової-2 площею 0,2кв.м, санвузла-3 площею 2,4кв.м, кухні-4 площею 4,4кв.м, житлової кімнати 5 - площею 11,9кв.м, житловою площею 11,9кв.м, загальною площею 21,3кв.м. В даний час в квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_4, а проживає лише вона. Відповідач ОСОБА_4 був зареєстрований в зазначеній квартирі 15 березня 2013 року. Після укладення між ними договору купівлі-продажу квартири 02 грудня 2015 року відповідач ОСОБА_4 звільнив квартиру від особистих речей, передав їй ключі від квартири та добровільно виселився з неї 14 грудня 2015 року, але з реєстраційного обліку відповідно до умов цього договору (п.п.5.4.1) за зазначеною адресою в строк до 16 грудня 2015 року він добровільно не знявся, тобто до цього часу свого обовязку не виконав. І в даний час жодних дій з боку відповідача ОСОБА_4 з приводу зняття з реєстрації місця проживання в зазначеній квартирі вчинено не було, незважаючи на її неодноразові нагадування і прохання. Більше в зазначеній квартирі відповідач ОСОБА_4 не проживав і взагалі в ній не з'являвся. Членом її сімї відповідач ОСОБА_4 ніколи не був. Вона ніколи не давала згоди на його проживання в зазначеній квартирі.

Факт непроживання відповідача ОСОБА_4 в квартира АДРЕСА_2 з 14 грудня 2015 року по теперішній час підтверджується актом обстеження квартири від 30 травня 2016 року, затвердженого КП "Житлове господарство Самарського району" ДМР. З моменту продажу зазначеної квартири право власності відповідача ОСОБА_4 є припиненим. Крім того, з моменту припинення права власності, припиняється також правомочність користування квартирою, яка нерозривно повязана з власністю. Отже, власник житла має право вимагати визнання колишнього власника таким, що втратив право користування. До цього часу добровільно з реєстрації місця проживання в зазначеній квартирі відповідач ОСОБА_4 не знявся, його реєстрація в квартирі позбавляє її можливості повноправно здійснювати свої права власника, а саме на власний розсуд користуватись та розпоряджатись належним майном, придбаним для вільного використання та проживання. Вона є єдиним власником квартири, в даний час вона не працює, ходів не має. І змушена нести додаткові і невиправдані витрати на утримання придбаного житла, а саме оплачувати за відповідача ОСОБА_4 повністю за житлово-комунальні послуги, а це для неї вкрай матеріально важко. У звязку з реєстрацією відповідача ОСОБА_4 в квартирі вона не може оформити субсидію. Також вона має малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона має намір продати квартиру, а реєстрація відповідача заважає цьому.

На підставі викладеного просить суд визнати усунути їй перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження квартирою №913 в будинку №9 по вул. Синельниківській в м. Дніпропетровську, яка належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02 грудня 2015 року з боку відповідача ОСОБА_4, шляхом його зняття з реєстрації місця проживання за зазначеною адресою та визнати відповідача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №913 в будинку №9 по вул. Синельниківській в м. Дніпропетровську, що є підставою для зняття відповідача ОСОБА_4 з реєстрації місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.2-5).

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання на слухання по справі не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпровя», випуску № 62 (1761) від 18 серпня 2016 року (а.с.30).

Третя особа Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Управління Реєстраційна служба Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином, причина неявки суду невідома.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення.

Вислухавши доводи та пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 02 грудня 2015 року купила у відповідача ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_3, що підтверджується договором купівлі-продажу від 02 грудня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 4674 (а.с.9-10).

Пунктом 5.4.1 даного договору передбачено знятися продавцю з реєстраційного обліку до 16 грудня 2015 року.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.12.2015 року квартира № 913, що знаходиться по вул. Синельниківська, буд.9 м. Дніпропетровськ, належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с.11).

Згідно довідки КП "Житлове господарство Самарського району" ДМР №1692 від 12.05.2016 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_4 проживає позивач ОСОБА_1, зареєстрований ОСОБА_4 (а.с.16).

З акту від 30 травня 2016 року, затвердженого КП "Житлове господарство Самарського району" ДМР, вбачається, що відповідач ОСОБА_4 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_5, але не проживає з 14.12.2015 року і його речей в квартирі немає (а.с.15).

Аналізуючи спірні правовідносини, співставляючи їх із здобутими в судовому засіданні доказами суд доходить наступного:

У відповідності до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, тощо.

Відповідно до ст. 1 Протоколу 1 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод та ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

В силу ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло.

У відповідності до ст. 310 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

Так, згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном.

Тобто в розумінні ст.ст. 316, 321, 391 ЦК України, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4, наділена правом володіння, користування та розпорядження нею.

У відповідності до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4в квартирі АДРЕСА_4 не мешкає з грудня 2015 року, членом сім'ї власника не є, жодних домовленостей про його тимчасову відсутність не встановлено.

Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку, що реєстрація ОСОБА_4в будинку носить формальний характер, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 316, 317, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 64, 156 ЖК Української РСР, ст. ст. 4-8, 10, 11, 18, 57-61, 88, 169, 208, 209, 212 215, 218, 224 225 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, таким, що втратив право на користування квартирою № 913 в будинку № 9 по вул. Синельниківська, в м. Дніпро.

Зняти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_5.

Стягнути із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ін. НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ін. НОМЕР_2, понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.О. Сухоруков