Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

права №300/554/16-ц

20.07.2016 смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді: Конепуда В.І., при секретарі с/з ОСОБА_1, з участю позивача - ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3І, представника відповідача ОСОБА_4 селищної ради - ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 селищної ради, ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_4 державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 селищної ради, ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_4 державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1.

Свою заяву мотивувала тим, що її батьку ОСОБА_7 належала квартира АДРЕСА_2. 29.10.2001 року ОСОБА_7 помер і після його смерті відкрилася спадщина, заповіту на випадок смерті спадкодавець не залишив. Позивач ОСОБА_2 є дочкою спадкадавця та має право на спадщину за законом як спадкоємець першої черги, інші спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відмовилися від своєї частки в спадщині, тому просить суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на квартиру АДРЕСА_3.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в суді щодо задоволення позову не заперечила та підтвердила, що відмовляється від своєї частки в спадщині, яка відкрилася за померлим чоловіком ОСОБА_7 на користь своєї дочки ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_6 на розгляд справи не з?явився, подав до суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, щодо задоволення позовних вимог заперечень немає, від своєї частки в спадщині, яка відкрилася за батьком ОСОБА_7 відмовляється.

Представник відповідача ОСОБА_4 селищної ради ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, щодо їх задоволення заперечив та пояснив, що відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_6 пропущено строк для відмови від спадщини, яка відкрилася за померлим ОСОБА_7

Представник третьої особи - державний нотаріус ОСОБА_4 державної нотаріальної контори ОСОБА_8 в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила розгляну справу на розсуд суду.

Заслухавши та обміркувавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, зазначений Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Таким чином, спірні правовідносини, щодо набуття права власності на квартиру АДРЕСА_3 регулюються нормами ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин.

В судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належала ОСОБА_7, що підтверджується договором купівлі -продажу від 15.11.1995 року (а.с.11).

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ФМ №114882 від 01.11.2001 року (а.с.18) ОСОБА_7 помер 29.10.2001 року, не залишивши по собі письмове розпорядження на випадок своєї смерті.

Позивач ОСОБА_2 є дочкою померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ №391008 від 21.11.1987 року (а.с.15), при укладенні шлюбу вона змінила прізвище на ОСОБА_2, та відноситься до першої черги спадкування відповідно до вимог ст. 529 ЦК Української РСР в редакції 1963 року. Інші спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відмовилися від своєї частки в спадщині, яка відкрилася за померлим ОСОБА_7

Відповідно до вимог ст.9 ЦК Української РСР в редакції 1963 року правоздатність громадянина виникає в момент народження і припиняється з смертю.

Після смерті ОСОБА_7, позивач в порядку передбаченому діючим на той час ЦК УРСР (1963 рік), як спадкоємець за законом, а також у відповідності до ст.549 зазначеного Кодексу спадщину прийняла, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини, а саме позивач фактично постійно проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою виконкому ОСОБА_4 селищної ради №1983 від 04.08.2015 року ( а.с.17), однак оформити спадщину на себе не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього.

ВССУ в своєму узагальненні судової практики розгляду цивільних справ про спадкування № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року відзначив, що судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини)…. Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

В п.3.1 даного узагальнення відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно, а згідно статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст.10, 11, 60, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 9, 529, 548, 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, ст. 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод, Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий:

Суддя: Конепуд В.І.