441/1677/16-ц 2/441/931/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2016 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - Ференц О.І.,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Мильчицької сільської ради Городоцького району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимогна предмет спору, - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами і права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

30.11.2016р. позивач звернулася до суду із вказаною заявою, покликаючись на те, 21.01.1993р. померла її мати - ОСОБА_5, а 13 січня 1999р. помер батько - ОСОБА_6, які до дня смерті проживали та були зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказувала, що після смерті батька відкрилась спадщина на майно і, зокрема, на житловий будинок на вул. Весела, 32 в с. Путятичі Городоцького району Львівської області з господарськими та надвірними спорудами. Як вбачається із витягів погосподарських книг, технічного паспорта, а також довідки Мильчицької сільської ради №657 від 19.09.2016р. вказаний будинок збудований в 1959р., його забудовником був її батько. Згідно довідки Мильчицької сільської ради №655 від 19.09.2016р. за вказаним житловим будинком закріплена земельна ділянка площею 0,26 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства. Спірний будинок складається із однієї кімнати, кухні, коридору, комори, загальна площа 55,4 м. кв., житлова 16,3 м. кв. Також вона звернулась до Відділу Держгеокадастру у Городоцькому районі Львівської області із заявою чи належав її батькові на праві власності земельний пай, на що 21.09.2016 року отримала Витяг із Книги реєстрації сертифікатів на середню земельну частку (пай), із якого убачається, що ОСОБА_6 належало право на земельну частку (пай) площею 1,23 га на території Мильчицької сільської ради на підставі Сертифікату ЛВ № 139990, що зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за № 604 від 01.04.1997 року та виданий на підставі рішення Городоцької РДА № 589 від 22.07.1996 року. Оригінал сертифікату у неї відсутній, його дублікат вона не може отримати, оскільки він видавався на імя спадкодавця. Коли вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини по закону після смерті батька, їй було відмовлено з тих підстав, що на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи, так як за життя батько не зареєстрував своє право власності на житловий будинок в с. Путятичі, вул. Весела, 32 Городоцького району Львівської області та відсутній оригінал сертифікату. Таким чином через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів вона не змогла реалізувати свої спадкові права щодо вказаного будинку у нотаріуса, через що змушена звертатись до суду про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Зазначала, що в силу положень ст.549 ЦК України в ред. 1963р. вона фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6, оскільки займалась його похованням, успадкувала речі домашнього вжитку та інше рухоме майно, доглядає за будинком, проводить ремонт, обробляє присадибну ділянку, сплачує комунальні послуги та інші витрати по будинку. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. Той факт, що ОСОБА_6 користувався як фактичний власник житловим будинком в с. Путятичі, вул. Весела, 32 Городоцького району Львівської області, підтверджується, окрім вищевказаного, ще й записами погосподарських книг с. Путятичі Городоцького району Львівської області. Таким чином, оскільки ОСОБА_6 при житті набув та володів будинком з господарськими та надвірними спорудами в с. Путятичі, вул. Весела, 32 Городоцького району Львівської області правомірно, вона є єдиним спадкоємцем за законом після його смерті, фактично прийняла спадщину, а тому вважає, що є підстави до визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на вищевказаний житловий будинок із господарськими та надвірними спорудами, а також право на земельну частку (пай), що належало її батькові на підставі Сертифікату ЛВ № 139990, виданого 01.04.1997р. та зареєстрованого в реєстрі за № 604.

З огляду на наведені обставини просила суд постановити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами на вул. Весела, 32 в с. Путятичі Городоцького району Львівської області та право на земельну частку (пай) площею 1,23 га, що знаходиться на території Мильчицької сільської ради, що належало ОСОБА_6 на підставі сертифікату ЛВ № 139990, що виданий 01.04.1997р. та зареєстрований в Книзі реєстрації Сертифікатів за № 604, в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_6, що помер 13 січня 1999 року.

Позивач в судове засідання не зявилася, проте подала письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Мильчицької сільської ради Городоцького району Львівської області, в судове засідання не з'явився, проте 16.12.2016р. від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Треті особи у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в судове засідання не зявились, подавши суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги ОСОБА_2 підтримують та просять їх задоволити.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Крім того, згідно ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Згідно ст.524 ЦК України в редакції 1963р., яка діяла на момент відкриття спадщини ОСОБА_6, спадкоємство здійснюється за законом та за заповітом.

Згідно ст.549 ЦК України в редакції 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 був батьком ОСОБА_2, позивача у справі (а.с.20-21). 13.01.1999р. ОСОБА_6 помер (а.с.19), не склавши за свого життя заповіту.

Згідно довідки виконавчого комітету Мильчицької сільської ради Городоцького району Львівської області № 657 від 19.09.2016р. забудовником житлового будинку № 32 на вул. Весела в с. Путятичі Городоцького району Львівської області був ОСОБА_6, який помер 13.01.1999р. (а.с.25). За свого життя батько позивачки не оформив правовстановлюючих документів на вказане будинковолодіння. Останнє прийняте в експлуатацію, що підтверджується технічним паспортом на нього, виданим станом на 27.09.2016р. ФОП ОСОБА_7 на замовлення ОСОБА_2 (а.с.13-16).

Згідно довідки Мильчицької сільської ради Городоцького району Львівської області № 655 від 19.09.2016р. по записах в погосподарських книгах за 1983-1999 роки за житловим будинком № 32 на вул. Весела в с. Путятичі Городоцького району Львівської області, в якому до дня смерті 13.01.1999р. проживав ОСОБА_8, рахувалася земельна ділянка площею 0,26 га, також ОСОБА_6 був виділений земельний пай площею 1,24 умовних кадастровий гектарів (а.с.27).

Довідкою виконкому Мильчицької сільської ради Городоцького району Львівської області № 656 від 19.09.2016р. підтверджується, що ОСОБА_6 до дня смерті 13.01.1999р. проживав і був зареєстрований один ІНФОРМАЦІЯ_2 на вул. Весела в с. Путятичі Городоцького району Львівської області (а.с.27). Витягом з книги реєстрації сертифікатів на середню земельну частку (пай) Мильчицької сільської ради Городоцького району Львівської області стверджується, що згідно сертифікату серії ЛВ №139990, зареєстрованого за №604 від 01.04.1997р., ОСОБА_6 належало право на земельну частку (пай) площею 1,23 га на території Мильчицької сільської ради Городоцького району Львівської області (а.с.17).

Окрім позивачки спадкоємцями першої черги спадкування за законом майна ОСОБА_6 є ОСОБА_3 (д.п. ОСОБА_6) ОСОБА_9 та ОСОБА_4 - діти померлого ОСОБА_6 (а.с.22), які подали суду письмові заяви, посвідчені у приватних нотаріусів Львівського нотаріального округу, про те, що вони не зверталися і не будуть звертатися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6. Не заперечують, щоб спадщина була оформлена на їхню сестру ОСОБА_2 (а.с.9, 12).

Позивач звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, проте не в змозі у позасудовому порядку оформити належним чином свої спадкові права з огляду на відсутність документів щодо належності майна спадкодавцеві (а.с.24).

Оскільки головою будинковолодіння № 32 на вул. Весела в с. Путятичі Городоцького району Львівської області був ОСОБА_6, батько позивачки, даних про проживання будь-кого з інших спадкоємців з ОСОБА_8 на момент його смерті у спірному будинковолодінні немає, позивач як спадкоємець першої черги спадкування за законом майна свого батька звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, таким чином реалізувавши своє право на прийняття такої, проте через відсутність правовстановлюючих документів на спірне майно не може належним чином оформити свої спадкові права, суд приходить до переконання про необхідність визнання за нею права власності на спірне будинковолодіння та земельну частку (пай).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16, 328, п.11 ч.1 ст.346, ст.392 ЦК України, ст.ст.524, 549 ЦК України в редакції 1963р., ч.4 ст.3, п.5 ч.1 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст.10, 174, 208, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, 06.01.1947р.н., право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами на вул. Весела, 32 в с. Путятичі Городоцького району Львівської області та право на земельну частку (пай) площею 1,23 га на території Мильчицької сільської ради, що належало ОСОБА_6 на підставі сертифікату серії ЛВ №139990, що виданий 01.04.1997 року та зареєстрований в Книзі реєстрації Сертифікатів за № 604, в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_6, який помер 13.01.1999 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Ференц