АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів: Мазурик О.Ф., Слободянюк С.В.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18 листопада 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року позивач звернувся із позовом до відповідачів, уточнивши який зазначив, що 09 липня 2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк», яке 19 серпня 2009 року змінило назву на ПАТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 490042547, і за яким останній отримав кредит у розмірі 31 130,10 доларів США строком до 09 липня 2013 року, зі сплатою 12% річних для купівлі легкового автомобіля.

06 серпня 2009 року між Банком та ОСОБА_1 був укладений Договір про внесення змін і доповнень № 1 до вищевказаного кредитного договору № 490042547 від 09 липня 2007 року за яким Банк надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 257 071.77 грн. для виконання кредитних зобов'язань за Договором від 09 липня 2007 року, строком до 09 липня 2013 року зі сплатою 14.50% річних у період з 06 серпня 2009 року по 05 серпня 2011 року, та за ставкою 20.69 % річних з 06 серпня 2011 року за умови відсутності прострочення повернення Кредиту. При виникненні прострочення повернення Кредиту, 20.69% річних за користування неповерненою частиною Кредиту.

09 липня 2007 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 490042547-П та 06 серпня 2009 року договір поруки № 490042547-П1 на забезпечення виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_1 не виконує зобов'язань за кредитним договором, тому, позивач просив стягнути на свою користь із відповідачів солідарно заборгованість, яка станом на 22 серпня 2014 року склала 741 730.51 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 202 033 грн.; заборгованість по пені - 539 697.51 грн. на підставі п.п. 3.6, 8.8 кредитного Договору.

Крім того, просив стягнути 3 654 грн. судового збору та справу розглянути за відсутності представника. (а.с. 1-4, 29-30, 55-56, 87, 111-112)

Відповідач ОСОБА_1 проти позову заперечував, зазначив, що розрахунок заборгованості виконаний невірно, заборгованість за кредитом та пеня нараховані за період більше ніж 3 роки та 1 рік відповідно, Банк не врахував наявність заставного майна на яке може бути звернено стягнення, а порука є припиненою з підстав ч. 4 ст. 559 ЦК України. Визначений розмір пені вважав непропорційно завищеним та таким, що суперечить положенням п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» просив застосувати наслідки пропуску позивачем строків позовної давності і відмовити в задоволенні позову.(а.с. 64-67, 113-121)

20 лютого 2015 року ОСОБА_2 звернулась із зустрічним позовом на обґрунтування якого зазначила, що строк виконання зобов'язань за першою частиною кредиту сплив 06 серпня 2009 року, а за другою частиною кредиту - 09 липня 2013 року, а Банк звернувся із вимогою до поручителя 02 жовтня 2014 року. Посилаючись на положення ч. 4 ст. 559 ЦК України просила визнати припиненою поруку за укладеними нею договорами від 09 липня 2007 року № 490042547-П та від 06 серпня 2009 року договір поруки № 490042547-П1.(а.с. 80-84)

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 18 листопада 2015 року позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитом в розмірі 202 033,00 грн., заборгованість по відсотках в розмірі 202 033,00 грн. та судовий збір в розмірі 3654,00 грн., в задоволенні решти вимог, а також в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «Альфа-Банк», третя особа ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою відмовлено. (а.с.143-149)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилався на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні вимог Банку та задовольнити зустрічні вимоги про визнання поруки припиненою. На обґрунтування скарги зазначив, що суд першої інстанції не врахував обставин та доказів якими обґрунтовані заперечення проти первісного позову, заявлені зустрічні позовні вимоги та дійшов помилкового висновку по справі.(а.с.177-183)

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_3 підтримав скаргу і просив її задовольнити.

Інші особи не прибули про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином про що у справі є докази. ОСОБА_1, ОСОБА_2 були сповіщені шляхом вручення повістки їх представнику ОСОБА_4 Представник Банку СвятецькийВ.І. просив відкласти розгляд справи, посилаючись на завантаженість працівників юридичного відділу Банку, проте доказів поважності причин неявки до суду не надав.(а.с. 198-208)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ст. 77, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року по справі № 6-154цс15, яка з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України.

Судом встановлено, що 09 липня 2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк», яке 19 серпня 2009 року змінило назву на ПАТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 490042547, і за яким останній отримав кредит у розмірі 31 130,10 доларів США строком до 09 липня 2013 року, зі сплатою 12% річних для купівлі легкового автомобіля.(а.с. 5, 18-19)

06 серпня 2009 року між Банком та ОСОБА_1 був укладений Договір про внесення змін і доповнень № 1 до вищевказаного кредитного договору № 490042547 від 09 липня 2007 року за яким Банк надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 257 071.77 грн. строком до 09 липня 2013 року зі сплатою 14.50% річних у період з 06 серпня 2009 року по 05 серпня 2011 року, та за ставкою 20.69 % річних за умови відсутності прострочення повернення Кредиту. При виникненні прострочення повернення Кредиту, Період вважається достроково завершеним і процентна ставка за користування неповерненою частиною Кредиту встановлюється з дня наступного за днем виникнення прострочення повернення Кредиту у розмірі 20.69 % річних.(а.с. 6-14)

За пунктом 4 Договору від 06 серпня 2009 року, кредитні кошти (257 071.77 грн.) надані Позичальнику для сплати платежів з виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором, а саме повернення строкової та простроченої заборгованості відповідно до умов кредитного договору, сплати строкових та прострочених процентів відповідно до умов Кредитного договору (в разі їх наявності).

За пунктом 7 цього Договору від 06 серпня 2009 року, сторони визначили дату остаточного повернення Кредиту № 1 (31130.10 доларів США) - 06 серпня 2009 року.

09 липня 2007 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 490042547-П та 06 серпня 2009 року договір поруки № 490042547-П1 на забезпечення виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_1(а.с. 15-17, 20)

Відповідач ОСОБА_1 не виконує зобов'язань за кредитним договором.

Оскільки умовами Договору від 06 серпня 2009 року (графіком погашення кредиту, який оформлений Додатком № 1 до вищевказаного Договору) встановлено окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. (а.с.8-9)

Банк заявив про стягнення заборгованості, розрахованої за період з 06 липня 2010 року, із зазначеним позовом звернувся 15 жовтня 2014 року про що свідчить штемпель поштового відправлення позовної заяви, відповідач ОСОБА_1 заявив про застосування строків позовної давності, як підставу відмови у позові та посилався на ч. 3 ст. 551 ЦК України як підставу зменшення пені, про що до районного суду подав письмову заяву. (а.с.1-3, 29-30, 47, 113-121)

Частиною 3 ст. 551 зазначеного Кодексу, зокрема, передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Відповідна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду України від 3 вересня 2014 р. у справі N 6-100цс14.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про підставність заяви ОСОБА_1 і часткове задоволення позову, а саме: визначення розміру заборгованості в межах строків позовної давності та зменшення пені, нарахованої в межах річного строку, до розміру суми основного боргу. Висновок районного суду про стягнення заборгованості поза межами строку позовної давності колегія суддів визнала помилковим.

Обов'язок ОСОБА_1 сплатити заборгованість, яка станом на 22 серпня 2014 року склала 314 484.84 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 157 242.42 (202 033 грн. - 44790.58 грн. за період з 15 жовтня 2011 року до 22 серпня 2014 року; заборгованість по пені - 157 242.42 грн. за період з 06 листопада 2013 року до 22 серпня 2014 року.

Власних розрахунків такої заборгованості або інших доказів її погашення боржником не надано.

Наведені розрахунки обґрунтовані наявними у справі доказами, в межах заявлених позовних вимог, враховано період порушення боржником умов договору, і сплату ним коштів на виконання договору і часткове погашення заборгованості.

ОСОБА_2 заявила про припинення поруки з підстав ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Відповідна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року по справі № 6-53цс14, яка з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України.

За п.п. 3.4, 5.3, 6.3 укладеного між Банком та ОСОБА_2 договору поруки визначено, що порука залишається чинною до повного виконання Боржником Кредитного договору.(а.с. 15-17)

Зі змісту договору поруки вбачається, що строк її припинення не встановлено, тому, згідно з вимогами вищезазначених норм матеріального права, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково не пред'явить вимоги до поручителя.

Оскільки строк виконання зобов'язання за кредитом № 1 (31 130.10 доларів США) настав 06 серпня 2009 року, а строк виконання зобов'язання за кредитом № 2 (257 071.77 грн.) настав 09 липня 2013 року, тому право заявити вимогу до поручителя ОСОБА_2 Банк набув 10 липня 2013 року і шестимісячний строк сплив 10 січня 2014 року. Із зазначеним позовом Банк звернувся до поручителя лише 15 жовтня 2014 року

За таких обставин та зважаючи на вищевикладені вимоги законодавства, колегія суддів дійшла висновку про задоволення зустрічного позову і припинення поруки ОСОБА_2 з підстав ч. 4 ст. 559 ЦК України, та відсутності підстав солідарної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_2

На підставі ст. 88 ЦПК України із відповідача ОСОБА_1 на користь Банку підлягають стягненню сплачені останнім 3 144.85 грн. судового збору, відповідно до розміру задоволених позовних вимог.(а.с. 56)

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18 листопада 2015 року скасувати, ухвалити нове.

Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (4) задовольнити частково і стягнути на його користь із ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) заборгованість за кредитним договором від 09 липня 2007 року № 490042547, зміненим Договором про внесення змін і доповнень № 1 від 06 серпня 2009 року, 314 484 (триста чотирнадцять тисяч чотириста вісімдесят чотири) грн. 84 коп., з яких:

- 157242 (сто п'ятдесят сім тисяч двісті сорок дві) грн. 42 коп. заборгованості за кредитом за період з 15 жовтня 2011 року до 22 серпня 2014 року;

- 157 242 (сто п'ятдесят сім тисяч двісті сорок дві) грн. 42 коп. заборгованість по пені за період з 06 листопада 2013 року до 22 серпня 2014 року.

В іншій частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» - відмовити.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (4) із ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 3 144 (три тисячі сто сорок чотири) грн. 85 коп. судового збору за розгляд справи районним судом.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою задовольнити, визнати припиненою поруку за укладеним ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) договором поруки від 09 липня 2007 року № 490042547-П та договором поруки від 06 серпня 2009 року № 490042547-П1.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.Ф.Мазурик

С.В.Слободянюк

Справа № 22-ц/796/545/2016

Унікальний номер 756/14333/14-ц

Головуючий у першій інстанції - Луценко О.М.

Доповідач Левенець Б.Б.