Номер провадження 22-ц/788/1123/16 Суддя-доповідач - Лузан Л. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Криворотенка В. І. , Сибільової Л. О.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4, подану через представника ОСОБА_5,

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 травня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Ленд", Сумської міської ради,

треті особи: Сумське міське управління земельних ресурсів (на даний час Управління Держгеокадастру у Сумському районі Сумської області), ОСОБА_7, Приватний нотаріус Ровенська Альбіна Олексіївна, Товариство з обмеженою відповідальністю "Три кита",

про скасування рішення Сумської міської ради, визнання державних актів на право власності на земельну ділянку недійсними, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, у якому просила суд :

- скасувати рішення Сумської міської ради №245-МР від 29.11.2006 р. в частині передачі у власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,0869 га за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 10.01.2007 р., виданий ОСОБА_6 стосовно земельної ділянки по АДРЕСА_1 , зареєстрований у книзі записів реєстрації державний актів на право власності на землю, на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №09 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 14 квітня 2008 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, посвідченний приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О., зареєстрований в реєстрі за №1802.

- визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 серія НОМЕР_2 від 17.07.2008 р., виданий ОСОБА_3 та зареєстрований у книзі записів реєстрації державний актів на право власності на землю, на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №97 / т.3, а.с.117-119 /.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 травня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Державний акт серія НОМЕР_2 від 17 липня 2008 року, виданий ОСОБА_3 на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,0869 га з цільовим її значенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 97 - визнано частково недійсним в частині невідповідності геодезичного встановлення меж земельної ділянки з її фактичними межами.

Відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні іншої частини позову .

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування рішення суду в частині задоволення позову ОСОБА_4 і постановлення нового рішення про відмову у задоволенні позову з тих підстав, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, що у справі не були доведені обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, що висновки суду не відповідають обставинам справи та що судом були порушені норми матеріального і процесуального права .

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, подану через представника, ставиться питання про скасування рішення суду в частині відмови їй у задоволенні позову і постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог з тих підстав, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, що у справі не були доведені обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, що висновки суду не відповідають обставинам справи та що судом були порушені норми матеріального і процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено наступне.

ОСОБА_4 є власником садиби по АДРЕСА_2, (т.1 а.с.5).

Згідно рішення Сумської міської ради від 25 травня 2005 року ОСОБА_4 на праві власності належить земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2 площею 0,0935 га, кадастровий номер НОМЕР_3 (т.1 а.с.15).

Рішенням Сумської міської ради від 01 листопада 2006 року за № 219-МР, відповідачу ОСОБА_6 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 (а.с.6-10).

Рішенням Сумської міської ради від 29 листопада 2006 року за № 245-МР, ОСОБА_6 передано у власність земельну ділянку площею 0,0869 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, розташовану по АДРЕСА_1 та видано Державний акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 10 січня 2007 року (т.1 а.с.11-14, 17).

На підставі договорів купівлі-продажу від 14 квітня 2008 року ОСОБА_6 продала ОСОБА_3 земельну ділянку загальною площею 0,0869 га та незавершений будівництвом житловий будинок (16% готовності), розташовані по АДРЕСА_1

На підставі технічної документації з землеустрою, виготовленої ТОВ "Сумський земельний кадастр", ОСОБА_3 виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 від 17 липня 2008 року серія НОМЕР_4 (т.1 а.с.19, т.2 а.с.135-161).

Встановлено, що належна ОСОБА_4 земельна ділянка по АДРЕСА_2 має одну межу із земельною ділянкою, належною ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 .

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що правильним місцезнаходженням межі між земельними ділянками по АДРЕСА_1 є фактична межа між цими земельними ділянками, а її місцезнаходження відображене, зокрема, на схемах - додатках № 1 і № 2 до висновку № 2 додаткової судової земельної-технічної експертизи ( т. 4 ас. 41-68).

Крім того, суд дійшов до висновку, що винесена по координатах межа земельної ділянки по АДРЕСА_3 (власник ОСОБА_4.) по фактичному використанню накладається на земельну ділянку по АДРЕСА_4 (власник ОСОБА_3.), тобто відбулося паралельне зміщення меж і причиною накладки є відхилення від координат під час розробленої технічної документації, а тому має місце невідповідність геодезичного встановлення меж з їх фактичними межами.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки суд не дав належної правової оцінки спірним правовідносинам та не в повній мірі врахував вимоги закону стосовно того, що спосіб захисту порушеного права має відповідати характеру цього порушення. Постановлене у справі рішення підлягає скасуванню. При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Під способом захисту суб'єктивного права розуміється визначений законом порядок забезпечення відновлення (визнання) порушених прав і од¬ночасного правового впливу на порушника з метою відновлення по¬рушеної майнової і немайнової сфери.

Виданий ОСОБА_3 державний акт серія НОМЕР_2 від 17 липня 2008 року на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 був виготовлений відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затв. наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 р. N 43, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 4 червня 1999 р. за N 354/3647 ( далі -Інструкції).

Положеннями названої Інструкції, зокрема, передбачено наступне :

п. 1.12. Складання державного акта на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та об'єднанням громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки ;

п. 1.13. Складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і об'єднанням громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні правоустановних документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою в установленому порядку відповідною технічною документацією ;

п. 1.14. Довгострокові межові знаки передаються на зберігання власнику або користувачу земельної ділянки, про що складається відповідний акт. Акт складається у трьох примірниках, підписується власником або користувачем земельної ділянки, виконавцем робіт і представником районного (міського) відділу (управління) земельних ресурсів Держкомзему України. Один примірник додається до технічної документації зі складання відповідного державного акта, другий - передається виконавцю робіт, третій - видається разом з державним актом на землю власнику або користувачу земельної ділянки. Власник або користувач земельної ділянки попереджається про відповідальність за порушення чи знищення вказаних знаків ;

п. 1.15. Розробку технічної документації зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою здійснюють суб'єкти господарювання, які отримали ліцензії на провадження господарської діяльності щодо проведення землевпорядних робіт, або територіальні органи земельних ресурсів.

1.16. Технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою включає:

- виписку з рішення відповідної ради або державної адміністрації про надання у постійне користування, передачу у власність або продаж земельної ділянки, договір відчуження земельної ділянки (договір купівлі-продажу, дарування, міни, інші цивільно-правові угоди), рішення суду;

- технічне завдання на розробку технічної документації зі складання державного акта;

- журнал польових вимірювань (крім випадків відчуження земельної ділянки із земель приватної власності);

- кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки;

- збірний кадастровий план суміжних землевласників і землекористувачів;

- відомість обчислення площі земельної ділянки;

- відомість обробки теодолітного ходу та вирахування координат поворотних точок меж земельної ділянки;

- експлікація земельних угідь згідно з формою 6-зем.

1.17. До технічної документації зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою обов'язково додається копія справи щодо підготовки рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність, чи надання у постійне користування або копія справи щодо підготовки рішення про продаж земельної ділянки.

1.18. При наданні земельної ділянки у постійне користування до технічної документації зі складання державного акта обов'язково додається копія матеріалів щодо перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки з проекту відведення цієї земельної ділянки, затвердженого в установленому порядку.

Колегія суддів вважає, що зазначений у рішенні спосіб захисту порушеного права вибраний судом без урахування положень вищеназваної Інструкції. Крім того, є незрозумілим і питання про те, яким чином це рішення суду може бути виконане.

Зокрема. Визнаючи частково недійсним виданий ОСОБА_3 державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 від 17 липня 2008 року, а саме, в частині невідповідності геодезичного встановлення меж земельної ділянки з її фактичними межами, суд першої інстанції не врахував, що складання державного акта на право власності на земельну ділянку проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки.

Приймаючи до уваги зазначений порядок складання державного акту на право власності на земельну ділянку, суд першої інстанції не обговорив питання про майбутню долю виданого ОСОБА_3 державного акту, який рішенням суду визнаний частково недійсним, а також не обговорив питання про те, чи матиме ОСОБА_3 у майбутньому можливість використати своє право на оформлення правоустановчих документів на належну їй земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

При цьому колегія суддів вважає, що визнаючи частково недійсним спірний державний акт, суд першої інстанції не врахував, що державний акт на право приватної власності на землю - це правовстановлюючий документ, який посвідчує право приватної власності на конкретну земельну ділянку з чітко визначеними межами. Цей документ вказує на точне місцезнаходження та розмір ділянки. В такому разі, якщо державний акт визнається недійсним в частині невідповідності геодезичного встановлення меж земельної ділянки з її фактичними межами, то є незрозумілим питання про те, а в якій частині державний акт залишається дійсним.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення підлягає скасуванню.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_5 заявила клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України передбачається, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Колегія суддів вважає, що назване клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись п.5 ч.1 ст. 207, ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, пп. 4 ч.1 ст.309, ст. 310 ст.ст.313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, подану через представника ОСОБА_5, задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 травня 2016 року скасувати.

Задовольнити заяву ОСОБА_4, подану її представником ОСОБА_5.

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Ленд", Сумської міської ради, треті особи: Сумське міське управління земельних ресурсів (на даний час Управління Держгеокадастру у Сумському районі Сумської області), ОСОБА_7, Приватний нотаріус Ровенська Альбіна Олексіївна, Товариство з обмеженою відповідальністю "Три кита" про скасування рішення Сумської міської ради, визнання державних актів на право власності на земельну ділянку недійсними, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -