Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №331/220/16 Головуючий у 1 інстанції: Смолка І.О.
Провадження № 22-ц/778/2076/16 Суддя-доповідач: Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Бондаря М.С.,

Полякова О.З.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до комунального підприємства «Водоканал», третя особа ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який уточнив в ході судового розгляду, до КП «Водоканал» про зобов'язання вчинити певні дії.

В позові зазначав, що він з ОСОБА_4 є співвласниками будинку АДРЕСА_1. Будинок і земля не поділені і знаходяться у спільному користуванні. Без його відома і дозволу КП «Водоканал» видав дозвіл на підключення до міського водопроводу будинку АДРЕСА_1 за № 259 від 24.10.2014 р., потім було розроблено проект цього підключення з порушенням відомчих положень і інструкцій. 15.11.2015 р. він виявив яму посередині в'їзних воріт для оглядового колодязя. В той же день він звернувся до генерального директора КП «Водоканал» з заявою, в якій просив анулювати дозвіл на підключення будинку АДРЕСА_1 до мереж міського водопроводу і проект цього підключення як незаконні. Вказана заява була проігнорована. Оглядовий колодязь посередині в'їзних воріт заважає проїзду транспорту і дає можливість співвласнику незаконно проводити водопровід по землі спільного користування. Посилаючись на викладене, просив суд заборонити КП «Водоканал» підключення до міської мережі водопроводу водопостачання для будинку АДРЕСА_1. Стягнути з КП «Водоканал» на його користь витрати понесені на сплату судового збору.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2016 року залучено до участі у справі у якості третьої особи ОСОБА_4

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

КП «Водоканал» подані заперечення на спростування доводів апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_3, представника КП «Водоканал» Панікар Н.В., третю особу ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_6, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлені такі обставини.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.05.1994 р., ОСОБА_3 є власником 1/4 частини жилого будинку АДРЕСА_1.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.06.2013 р. власником 3/4 часток житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_4

До КП «Водоканал» звернулася співвласниця будинку ОСОБА_4 для вирішення питання забезпечення водопостачання її частини будинку.

ОСОБА_4 надала довідку від голови квартального комітету №151 м. Запоріжжя про те, що власник 1/4 частини будинку ОСОБА_3 за вказаною адресою не проживає.

24.10.14р. КП «Водоканал» видало ОСОБА_4 дозвіл №259, який є підставою для проектування.

ОСОБА_4 було замовлено розробку проекту за даним дозволом у проектної організації (ФОП «ОСОБА_5»). Робочий проект водопостачання житлового будинку по АДРЕСА_1 є власністю замовника - ОСОБА_4 Розробка робочого проекту не належить до повноважень КП «Водоканал». Відповідальність за узгодження прокладання мереж на дільниці, яка належить фізичним особам, покладається на замовника проекту.

Під час розгляду робочого проекту водопостачання житлового будинку АДРЕСА_1, 11.06.2015р. КП «Водоканал» зазначило, що «в разі появи власника 1/4 частини будинку, проект узгодити з ним».

Між співвласниками будинковолодіння наявний спір щодо порядку користування земельною ділянкою, вирішення якого знаходиться поза межами компетенції КП «Водоканал».

Під час апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 212 - 215 ЦПК України належно оцінив надані сторонами докази, виконав вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно з законом, вирішивши питання наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, суті правовідносин, що випливають із встановлених обставин, правильно застосував правові норми до цих правовідносин і дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

При вирішенні справи суд першої інстанції, перевіряючи в межах позовних вимог, законність дій КП «Водоканал» правильно послався в рішення на норми матеріального права.

Зокрема, суд вірно вказав, що за Законом України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи у забезпеченні холодною водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; а споживач - це фізична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до ст.46 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачена відповідальність за самовільне підключення споживачів до об'єктів та систем питного водопостачання і водовідведення. Згідно ст.23 цього Закону підприємства питного водопостачання мають право видавати дозволи і технічні умови на підключення споживачів до систем централізованого питного водопостачання. Тобто, діяльність підприємства з видачі дозволів особам, які мають намір приєднатися до діючих систем централізованого водопостачання, здійснюється відповідно до норм діючого законодавства.

Суд першої інстанції правильно зазначив у рішенні, що відповідно до ст.ст. 3, 15 ЦПК України позивач має право на захист свого цивільного права чи інтересу у разі його порушення або оспорювання або невизнання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання незаконними дій КП «Водоканал» та заборону підключення вказаного будинку до мережі водопостачання, позивач в силу ст. 10 ЦПК України зобов'язаний довести в чому незаконність дій відповідача та чи дійсно вони порушують його права.

Суд першої інстанції встановив відсутність підстав для задоволення позову та ухвалив відповідне рішення.

Доводи апеляційної скарги, що третя особа ОСОБА_4 надала КП «Водоканал» неправдиві відомості задля отримання дозволу на підключення водопроводу, не спростовують висновки рішення суду, оскільки позивач мав довести у суді, що саме відповідач порушив його права, а позивач фактично посилається на дії третьої особи.

Дії третьої особи не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог, пред'явлених до КП «Водоканал».

Порушень в наданні дозволу на підключення будинку до мереж водопостачання з боку КП «Водоканал» не встановлено.

Ті доводи, в яких позивач зазначає, що не потребує послуг з водопостачання, не можуть братися до уваги, оскільки будинок належить позивачу і третій особі, яка має право на отримання послуг з водопостачання.

В засіданні апеляційного суду позивач пояснив, що не проживає у вищевказаному будинку. Будинок не підключений до мережі водопостачання. Будинок і земельна ділянка між співвласниками не поділені.

Решта доводів апеляційної скарги полягає у висловленні припущень на майбутнє, що при ймовірному вирішенні майбутнього спору щодо поділу будинку можливо наявність контрольного колодязю на вулиці біля воріт вплине на вирішення спору.

Вказані доводи неспроможні спростувати висновки рішення суду та не доводять наявності незаконних дій з боку відповідача в цій справі.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та для постановляння нового рішення у справі.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: