Справа № 274/3052/16-ц
Провадження № 2/0274/1267/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2016 року Бердичівський міськрайонний суд в складі: головуючого судді Хавронюк О.Л., з участю секретаря - Лободи В.Л., представника позивача-Хрустицької Н.В., відповідача,його представника - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бердичеві цивільну справу за позовом міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 7 до ОСОБА_2 про покладення обов"язку звільнити самовільно зайняте допоміжне приміщення

В С Т А Н О В И В :

Позивач згідно позову та уточнень до нього просить постановити рішення,яким зобов"язати відповідача звільнити самовільно зайняте допомміжне приміщення сміттєприймальної камери в під"їзді № 2 будинку № 64 по вул.Котовського в м.Бердичеві шляхом звільнення приміщення від особистих речей та надання безперешкодного доступу в будь-який час до приміщення представникам позивача. В позові вказано, що будинок № 64 по вул.Котовського в м.Бердичеві перебуває на балансі позивача ,комісією було встановлено та 11.04.2016 року складено акт про те,що відповідач приміщення сміттєкамери займає незаконно , без будь-яких правових підстав.Наявні у останнього документи про право на зайняття приміщення не мають юридичної сили, на неодноразові звернення звільнити сміттєкамеру від особистих речей відповідач не реагує. Позивач посилається на вимоги ст.382,ст.203 ЦПК України щодо права спільної власності на приміщення загального користування ,та недійсності правочинів,що суперечать нормам законодавства.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала повністю.Ствердила, що чинним законодавством всім власникам забезпечено рівність прав.Відповідач користується сміттєкамерою,до якої немає доступу .Його діями шкоду МКВЖРЕП № 7не заподіяно, проте мешканці під"їзду № 2 по телефону неодноразово скаржились на те,що він використовує сміттєкамеру, а тому подано позов до суду. Будинок дійсно має 8 приміщень сміттєкамер,які використовують мешканці будинку для власних потреб,необхідність звільнення самого цього приміщення зумовлена скаргами певних громадян. Яким чином в подальшому буде використовуватись приміщення сміттєкамери буде визначатись керівництвом .

Відповідач та його представник щодо задоволення позову заперечили. Відповідач зазначив, що в квартиру вселився в грудні 1983 року ,зі згоди начальника КЕЧ,йому як працівнику цієї установи у вигляді заохочення було дозволено користуватись приміщенням сміттєкамери .Будинок обладнаний 8 такими приміщеннями,але вони не використовувались за призначенням жодного дня,ці приміщення займають мешканці будинку,двірники чи інші працівники ЖЕКу такими приміщеннями не користуються .Ніяких претензій до нього напротязі всіх років ніхто не заявляв, періодично з погрозами та претензіями до нього звертався один мешканець під"їзду " 2 ,потім вибачався. Квартиру він приватизував в 2007 році , об"єднання співвласників будинку не утворене до цього часу.

Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника.

Суд, вислухавши пояснення сторін,свідка, дослідивши надані сторонами письмові докази, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач є одним із співвласників квартири АДРЕСА_1 (а.с.40-44),право власності на частину квартири набуто відповідачем при приватизації .

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» допоміжні приміщення стають об'єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном, одночасно з приватизацією громадянами квартир, що засвідчується єдиним документом - свідоцтвом про право власності на квартиру. Для підтвердження набутого в такий спосіб права не потребується вчинення будь-яких інших додаткових юридичних дій.

Позивач з 1.08.2013 року за рішенням 3 особи в справі -Бердичівського міськвиконкому ,визначений виконавцем житлово-комунальних послуг та балансоутримувачем багатоквартирного будинку № 64 по вул.Котовського в м.Бердичеві (а.с.11-19).

В силу положень Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 25.04.2005 року за № 60 «Про затвердження порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг» визначення балансоутримувача будинку у разі відсутності об'єднання співвласників багатоквартирного будинку є правом органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

11.04.2016 року комісією позивача було складено акт про наступне. Приміщення сміттєкамери в під"їзді № 2 будинку № 64 по вул.Котовського в м.Бердичеві(далі по тексту -сміттєкамери) зачинене на металеву штабу, ним користуються мешканці квартири АДРЕСА_2 в м.Бердичеві.При неодноразовому попередженні мешканців з проханням звільнити сміттєкамеру останні не реагують. Працівники позивача вимушені були відкривати приміщення сміттєкамери шляхом демонтажу замка, але їм завадили в цьому ОСОБА_3,ОСОБА_2,ОСОБА_4Р.(а.с.7).При обстеженні 11.08.2016 року комісія позивача (а.с.74) склала акт про те, що сміттєкамера не має інженерних комунікацій, із стелі виходить труба для викиду сміття.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі Закон) суть приватизації державного житлового фонду полягає у відчуженні на користь громадян України, тобто у їх власність, як квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, так і належних до них господарських споруд і допоміжних приміщень (підвалів, сараїв тощо) цього фонду. Допоміжні приміщення відповідно до ч.2 ст. 10 Закону стають обєктами права спільної власності співвласників будинку одночасно з приватизацією квартир, що засвідчується свідоцтвом про право власності на квартиру.У рішенні Конституційного Суду №4-рп/2004 від 2 березня 2004 року (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) зазначено, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні тощо) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення обєднання співвласників багатоповерхового будинку, вступу до нього (п.1.1).Положеннями ст. 1 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29 листопада 2001 року визначено, що допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку є приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, поза квартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення).Отже, функціональне призначення допоміжних приміщень полягає в тому, що вони призначені для забезпечення експлуатації та обслуговування житлового будинку.

На підтвердження доводів про правомірність користування сміттєкамерою відповідач представив заяву від 24.01.1984 року про надання дозволу використовувати сміттєкамеру для збереження домашнього інвентарю (а.с.9) та довідку про надання йому дозволу утримувати сміттєкамеру під господарські потреби (а.с.10).Вказані документи не є правоустановлюючими , свідчать про тривалість використання відповідачем приміщення сміттєкамери за згодою з попереднім балансоутримувачем будинку.Поясненнями свідка ОСОБА_3 щодо використання їх сім"єю приміщення сміттєкамери на протязі 32 років підтверджено тривалість використання сміттєкамери .Суд знаходить частково підставними доводи відповідача щодо права використовувати сміттєкамеру, але з тих мотивів ,що допоміжне приміщення- смітєкамери передано у власність квартиронаймачів безоплатно в момент приватизації, використання сміттєкамери не є самовільним, як про це вказано в позові.

Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 цієї статті визначені певні способи захисту цивільних прав та інтересів, а частина третя передбачає, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач обрав спосіб захисту свого права шляхом покладення обов"язку на відповідача звільнити самовільно зайняте приміщення допоміжне приміщення -сміттєкамери від особистих речей та надати безперешкодний доступ працівникам позивача.В той же час позивач жодним доказом не довів,які саме права позивача,як балансоутримувача та надавача комунальних послуг порушені відповідачем.Так, в судовому засіденні не здобуто доказів того, що сміттєкамера,якою користується відповідач , має інженерні комунікації та технічні пристрої, які необхідні для забезпечення санітарно-гігієнічних умов та безпечної експлуатації квартир , без доступу до якого експлуатація житлового будинку є неможливою,що вказане приміщення використовувалась позивачем відповідно до наданих повноважень, а відповідач чинив йому перешкоди,тощо . Доводи позову про те,що звернення до суду зумовлено скаргами інших власників квартир суд до уваги не приймає, оскільки позивач не довів своє право діяти в інтересах інших осіб,звертатись до суду за захистом їх прав.Представлений протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку по вул.Котовського ,64 в м.Бердичеві (під"їзд № 2) від 18.05.2016 року 8 осіб (із загальної кількості співласників -10),яким належать квартири,та те, що ці особи проголосували проти того, щоб відповідач користувався сміттєкамерою для власних потреб (а.с.8) заявлених позивачем вимог про порушення саме його права , або про повноваження діяти в інтересах інших осіб, не стверджують. Крім того,особи,які вважають,що їх законні права чи інтереси порушені діями відповідача, не позбавлені права звернутись до суду з позовом щодо захисту свого права користуватись сміттєкамерою.

У зв"язку з відмовою в позові судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають на підставі ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 88,212-215,209,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 7 до ОСОБА_2 про покладення обов"язку звільнити самовільно зайняте допоміжне приміщення відмовити повністю за безпідставністю вимог.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя :