Справа № 752/1337/15-ц
Провадження № 2/752/762/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2016 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді Новак А.В.,

при секретарі - Закаблуківській О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, третя особа яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору - ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 25 вересня 2007 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк»(на момент укладення договору ВАТ «Універсал Банк») було укладено кредитний договір (на споживчі потреби) № 001-2915/756-0194 та кредитний договір (на споживчі потреби) № 001-2915/756-0201.

Відповідно до умов кредитного договору (на споживчі потреби) № 001-2915/756-0194 від 25.09.2007 року ОСОБА_2 було надано грошові кошти у розмірі 136200 швейцарських франків, а остання зобов'язалась сплатити банку проценти за користування кредитом у розмірі 4.5 % річних, в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором.

Відповідно до умов кредитного договору (на споживчі потреби) № 001-2915/756-0201 від 25.09.2007 року ОСОБА_2 було надано грошові кошти у розмірі 58000 швейцарських франків, а остання зобов'язалась сплатити банку проценти за користування кредитом у розмірі 4.5 % річних, в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором.

З метою виконання зобов'язань за кредитними договорами 28 вересня 2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, згідно умов якого відповідач забезпечив предметом іпотеки - квартирою АДРЕСА_1 зобов'язання за вказаними кредитними договорами.

Станом на 06.01.2015 року у ОСОБА_2 за кредитним договором № 001-2915/756-0194 від 25 вересня 2007 року існує несплачена заборгованість у розмірі 98189.96 швейцарських франків, у тому числі прострочена заборгованість по кредиту 6810 швейцарських франків, сума дострокового стягнення кредиту 86827.50 швейцарських франків, відсотки 4096.61 швейцарських франків, підвищені відсотки 455.85 швейцарських франків.

Станом на 06.01.2015 року у ОСОБА_2 за кредитним договором № 001-2915/756-0201 від 25 вересня 2007 року існує несплачена заборгованість у розмірі 48828.08 швейцарських франків, у тому числі прострочена заборгованість по кредиту 2255.54 швейцарських франків, сума дострокового стягнення кредиту 43983.43 швейцарських франків, відсотки 2416.21 швейцарських франків, підвищені відсотки 172.90 швейцарських франка.

ОСОБА_2 не виконала своїх обов'язків перед позивачем за вказаними договорами кредиту, а тому позивач просить суд задовольнити позовні вимоги повністю, а саме звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 28 вересня 2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Універсал Банк» - квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності відповідачу шляхом продажу предмета іпотеки ПАТ «Універсал Банк» на публічних торгах в межах процедури примусового виконання рішення суду і за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, задовольнити вимоги позивача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 001-2915/756-0194 укладеного 25.09.2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Універсал Банк» та за кредитним договором № 001-2915/756-0201 укладеного 25 вересня 2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Універсал Банк» у розмірі 98189.96 швейцарських франків та відповідно у розмірі 48828.08 швейцарських франків.

Представник позивача надіслав до суду клопотання слухати справу у його відсутність. Просив суд ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з посиланням на письмові заперечення долучені до матеріалів справи. Крім того зазначив, що його довірителем не визнається сума боргу, а так само зауважив, що договори кредиту між сторонами спору є неукладеними і ОСОБА_2 у визначеному договорами кредиту порядку кошти не перераховувалися.

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи судом повідомлялася.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

25 вересня 2007 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк»(на момент укладення договору ВАТ «Універсал Банк») було укладено кредитний договір (на споживчі потреби) № 001-2915/756-0194 та кредитний договір (на споживчі потреби) № 001-2915/756-0201.

Відповідно до умов кредитного договору (на споживчі потреби) № 001-2915/756-0194 від 25.09.2007 року ОСОБА_2 було надано грошові кошти у розмірі 136200 швейцарських франків, а остання зобов'язалась сплатити банку проценти за користування кредитом у розмірі 4.5 % річних, в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором. Термін повернення кредиту та усіх платежів пов'язаних з таким визначено - 10.09.2027 року.

Відповідно до умов кредитного договору (на споживчі потреби) № 001-2915/756-0201 від 25.09.2007 року ОСОБА_2 було надано грошові кошти у розмірі 58000 швейцарських франків, а остання зобов'язалась сплатити банку проценти за користування кредитом у розмірі 4.5 % річних, в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором. Термін повернення кредиту та усіх платежів пов'язаних з таким визначено - 10.09.2037 року.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконанням або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи вбачається, що станом на 06.01.2015 року у ОСОБА_2 за кредитним договором № 001-2915/756-0194 від 25 вересня 2007 року існує несплачена заборгованість у розмірі 98189.96 швейцарських франків, у тому числі прострочена заборгованість по кредиту 6810 швейцарських франків, сума дострокового стягнення кредиту 86827.50 швейцарських франків, відсотки 4096.61 швейцарських франків, підвищені відсотки 455.85 швейцарських франків.

Також матеріалами справи доведено, що станом на 06.01.2015 року у ОСОБА_2 за кредитним договором № 001-2915/756-0201 від 25 вересня 2007 року існує несплачена заборгованість у розмірі 48828.08 швейцарських франків, у тому числі прострочена заборгованість по кредиту 2255.54 швейцарських франків, сума дострокового стягнення кредиту 43983.43 швейцарських франків, відсотки 2416.21 швейцарських франків, підвищені відсотки 172.90 швейцарських франка.

З метою виконання зобов'язань за кредитними договорами 28 вересня 2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, згідно умов якого відповідач забезпечив предметом іпотеки - квартирою АДРЕСА_1 зобов'язання за вказаними кредитними договорами.

З матеріалів договору іпотеки від 28.09.2007 року укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1, а саме п. 2.1.1 у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язань за будь-яким кредитним договором № 001-2915/756-0201 від 25 вересня 2007 та № 001-2915/756-0194 від 25 вересня 2007 року, іпотеко держатель (ПАТ «Універсал банк») має право задовольнити вимоги за рахунок предмета іпотеки у повному обсязі переважно перед іншими кредиторами.

Суд не бере до уваги посилання представника відповідача, що задоволенням позову буде порушено право неповнолітнього, оскільки відповідач укладаючи вказаний договір іпотеки особисто у п. 1.4, як іпотекодавець засвідчив, що укладенням такого не порушені права, у тому числі дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотеко держателем за невиконання боржником основного зобов'язання в межах вартості предмета іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Законом України «Про іпотеку» встановлено, що майновий поручитель відповідає своїм майном, яке ним заставлене та на яке може бути звернене стягнення кредитора.

Умовами договору іпотеки від 28.09.2007 року укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 визначено, що іпотекодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати Предмет іпотеки, у тому числі, якщо у момент настання строку виконання Основного зобов'язання за Кредитним договором воно не буде виконано належним чином, а зокрема при повному або частковому неповерненні кредиту та/або при повній чи частковій несплаті процентів.

Вимоги про усунення порушення зобов'язання направлялося відповідачу та боржнику ОСОБА_2 15.07.2015 року, 15.08.2014 року, про що свідчать копії досудових вимог, які наявні в матеріалах справи та повідомлення про відправлення рекомендованих листів з рекомендованим повідомленням, проте не були ними задоволені(а. с. 128-131).

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором(дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасно пред'явлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця(майновий поручитель), одночасне пред'явлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки, тощо) належить виключно позивачеві(частина перша статті 20 ЦК України, статті 3 і 4 ЦПК України).

Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення на предмет застави.

При наявності заборгованості за кредитним договорами № 001-2915/756-0201 від 25 вересня 2007 та № 001-2915/756-0194 від 25 вересня 2007 року та виконанні кредитором ПАТ «Універсал Банк» умов договору іпотеки від 28.09.2007 року укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 про направлення іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушення, суд дійшов категоричного висновку про можливість задоволення вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки і таке задоволення не суперечитиме ст. 589 ЦК України, ч. 1 ст. 33, ст. 38-39 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на ту обставину, що сума боргу не відповідає дійному, оскільки в матеріалах справи наявні відповідні розрахунки заборгованості із вказівкою на конкретні суми та вид заборгованості.

Доказів (розрахунків) існування іншої суми боргу, аніж зазначено позивачем, суду надано не було, а так само і доказів відсутності існування боргу.

Крім того, суд не може взяти до уваги пояснення представника ОСОБА_1 про те, що договори кредиту є неукладеними, оскільки ОСОБА_2 не надавала представнику відповідача ОСОБА_3 повноважень на представництво її інтересів в суді у даній цивільній справі.

З таких же міркувань, суд не бере до уваги інші пояснення представника ОСОБА_3, щодо неотримання ОСОБА_2 кредитних коштів у визначений договорами кредиту спосіб.

Суд вважає, що наявність Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року не є перешкодою для задоволення вимог позивача, про що в судовому засіданні зазначив представник ОСОБА_3, оскільки на погляд суду норми вказаного закону розповсюджуються і застосовуються до відносин, які виникають в процесі здійснення саме примусового стягнення, тобто на етапі виконання рішення суду і є одним із елементів, який регулює питання пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах.

За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову повністю.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.

Керуючись ст. ст. 212-215, 223, 294-296 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, третя особа яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору - ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 28 вересня 2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»: квартира АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1, виданим 22 грудня 2004 року Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення № 2348-с/КІ від 14 грудня 2004 року, зареєстрованим 27 грудня 2004 року в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна і записаним у реєстрову книгу № д.252-16 за реєстровим № 44258 - шляхом продажу предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» на публічних торгах в межах процедури примусового виконання рішення суду.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 001-2915/756-0194 укладеного 25 вересня 2007 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та за кредитним договором № 001-2915/756-0201 укладеного 25 вересня 2007 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» у розмірі:

-за кредитним договором № 001-2915/756-0194 від 25 вересня 2007 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк»(станом на 06.01.2015 року) - 98189.96(дев'яносто вісім тисяч сто вісімдесят дев'ять) швейцарських франків, у тому числі прострочена заборгованість по кредиту 6810(шість тисяч вісімсот десять) швейцарських франків, сума дострокового стягнення кредиту 86827.50(вісімдесят шість тисяч вісімсот двадцять сім) швейцарських франків, відсотки 4096.61(чотири тисячі дев'яносто шість) швейцарських франків, підвищені відсотки 455.85(чотириста п'ятдесят п'ять) швейцарських франків.

-за кредитним договором № 001-2915/756-0201 від 25 вересня 2007 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк»(станом на 08.01.2015 року) - 48828.08(сорок вісім тисяч вісімсот двадцять вісім) швейцарських франків, у тому числі прострочена заборгованість по кредиту 2255.54(дві тисячі двісті п'ятдесят п'ять) швейцарських франків, сума дострокового стягнення кредиту 43983.43(сорок три тисячі дев'ятсот вісімдесят три) швейцарських франків, відсотки 2416.21(дві тисячі чотириста шістнадцять) швейцарських франків, підвищені відсотки 172.90(сто сімдесят два) швейцарських франка.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір у розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривень.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя А.Новак