Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Коротких О.Г.
Справа № 431/4224/15-ц
Провадження № 22ц/782/465/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого Коротких О.Г.

суддів Карайван Т.Д., Стахової Н.В.

за участю секретаря Коротенка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 11.05.2016року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Титарівська сільська рада Старобільського району Луганської області про відновлення меж земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою;

зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Титарівська сільська рада Старобільського району Луганської області про визнання неправомірною відмову у підписанні акту узгодження меж земельної ділянки; про визнання права на приватизацію земельної ділянки без узгодження меж земельної ділянки з суміжним землекористувачем;

встановила:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Титарівська сільська рада Старобільського району Луганської області про відновлення меж земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, який уточнила у квітні 2016 року і просила зобовязати відповідача ОСОБА_3 відновити межу земельних ділянок №28 і №30 по вул. Гагаріна с. Новоселівка, Старобільського району, Луганської області згідно з п.п.3.25 ДБН 360-92, затверджених Держкоммістобудування 17.04.1992 р. №44 і рішення Титарівської сільської ради №41 від 16.11.1994 р, встановивши межу між земельними ділянками на відстані1,2м найбільш виступаючої конструкції стіни; встановити межу земельної ділянки ОСОБА_2 між земельними ділянками №28 і №30 по вул. Гагаріна с. Новосьоловка на початку земельної ділянки ОСОБА_2 шириною 24,47м, в кінці городу-24,39м; не чинити перешкод у користуванні належною їй земельною ділянкою згідно з Державним актом про право приватної власності на земельну ділянку серії ЛГ №417400002. Позивач посилається на те, що вона є власницею будинку №30 по вул. Гагаріна с. Новоселівка, Старобільського району, Луганської області за договором дарування. Виходячи з запису у господарській книзі, площа земельної ділянки становить 0,20га. Вона межує з земельною ділянкою ОСОБА_3 В результаті обміру земельної ділянки 30.09.1994р. її площа становила 0,178га. Рішенням Титарівської сільської ради №37 від 19.09.1995 р. земельну ділянку було передано ОСОБА_2 у приватну власність та видано на її імя Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,171га. Відповідач ОСОБА_3 самовільно переніс межу, тому позивач просить її відновити.

ОСОБА_3 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_2 третя особа: Титарівська сільська рада Старобільського району Луганської області про визнання неправомірною відмову у підписанні акту узгодження меж земельної ділянки; про визнання права на приватизацію земельної ділянки без узгодження меж земельної ділянки з суміжним землекористувачем, посилаючись на те, що ОСОБА_2 перешкоджає йому у приватизації земельної ділянки, не підписуючи акт узгодження меж, необхідний для виготовлення технічної документації на земельну ділянку.

Рішенням суду відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 Суд також визнав неправомірною відмову ОСОБА_2 у підписанні акту погодження меж земельної ділянки;

визнав за ОСОБА_3 право на приватизацію земельної ділянки, площею 0,1644 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель (присадибної ділянки), розташованого за адресою: вул.Гагаріна,28, с. Новоселівка, Старобільського району, Луганської області, без підпису в акті приймання-передачі межових знаків та узгодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача ОСОБА_2

Відповідно до вимог ст..213, ст.214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд у числі інших вирішує також питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ч.1,ч.3 ст.303 ЦПК України,- під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Згідно з ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є власницею будинку №30 по вул. Гагаріна с. Новоселівка, Старобільського району, Луганської області за договором дарування /а.с.16/. Рішенням Титарівської сільської ради №37 від 19.09.1995р. земельну ділянку було передано ОСОБА_2 у приватну власність та видано на її імя Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку серії ЛГ №, площею 0,171га.

30.09.1994року представники земельної комісії Титарівської сільської ради встановили межові знаки між ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_3І./а.с.44/. Згідно акту від 30.09.2015року площа земельної ділянки ОСОБА_3 з моменту встановлення межових знаків не змінилася/а.с.48/.

Рішенням Титарівської сільської ради №41 «Про внесення змін в державний акт на право власності на землю ОСОБА_2М.» внесені зміни площі земельної ділянки з 0,171га на 0,188га. Крім цього, вирішили просити районний відділ земельних ресурсів доручити проектній організації виготовлення нового державного акту на право приватної власності на землю.

28.04.2016року Старобільський районний суд провів виїздне судове засідання, в результаті якого встановлено, що межі земельної ділянки, розташованої по вул. Гагаріна,буд.№28 с. Новоселвка, та межі земельної ділянки, розташованої по вул. Гагаріна,буд.№30 с. Новоселівка з моменту обміру 1997року не порушені/а.с.155-156/. На а.с.155 знаходиться графічний результат замірів виїздного судового засідання, де зазначено, що обробивши та звіривши геодезичні заміри 1997р. і 2016р., встановлено, майже, стовідсоткове співпадання конфігурації та площі земельної ділянки ОСОБА_3 за адресою: с.Новоселівка, вул. Гагаріна,28.

Доводи ОСОБА_2 стосовно того, що вона не може повною мірою користуватися своєю земельною ділянкою, оскільки частина її будинку знаходиться на земельній ділянці відповідача, нічим не підтверджені і спростовуються зібраними доказами по справі щодо непорушності меж земельних ділянок сторін.

Посилання позивачки на те, що відповідач ОСОБА_3 самочинно переніс межові знаки, чим зменшив її земельну ділянку спростовуються письмовими доказами по справі, а саме: актом від 30.09.1994р., актом від 30.09.2015р., висновком, зробленим 28.04.2016р. в результаті виїздного судового засідання про незмінність площі і конфігурації земельної ділянки відповідача.

Доводи ОСОБА_2 про необхідність встановлення межових знаків і відновлення меж земельної ділянки відповідно до вимог Інструкції про встановлення /відновлення/ меж земельної ділянки в натурі / на місцевості/ та їх закріплення межовими знаками від 16.06.2010р. судова колегія вважає необгрунтованими, оскільки такі межові знаки встановлені. Це підтверджується актом від 30.09.2015року /а.с.48/, який складено в результаті перевірки межових знаків по межі земельних ділянок ОСОБА_2 і ОСОБА_3, де зафіксована наявність межових знаків, що встановлені по довжині всієї межі. Комісія прийшла до висновку, що змін в ширіні і довжині земельної ділянки

ОСОБА_3 з моменту встановлення межових знаків, тобто з 30.04.1994р.. не було, площа земельної ділянки не змінилася.

Доводи представника ОСОБА_2 про неправильне залучення судом першої інстанції у якості спеціаліста ОСОБА_4 як особу зацікавлену, оскільки у нього знаходяться документи на виготовлення технічної документації на земельну ділянку ОСОБА_3, судова колегія не приймає до уваги, тому що відповідно до протоколу виїздного судового засідання відводів йому не було заявлено /а.с.150-153/.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку про те, що суд першої інстанції зробив правильні висновки стосовно відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 Доводи її апеляційної скарги їх не спростовують.

Разом з тим, судова колегія вважає, що посилання ОСОБА_2 на необгуноване задоволення позовних вимог ОСОБА_3 заслуговує на увагу, виходячи з наступного.

Непідписання ОСОБА_2 акту прийому-передачі межових знаків та узгодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача не свідчить про оспорювання права ОСОБА_3 на приватизацію земельної ділянки. Це перешкоджає реалізації цього права, тому відсутність спору про право перешкоджає ОСОБА_3 у вибраний ним спосіб звернутися до суду.

Відповідно до п.4.1 Інструкції про встановлення /відновлення/ меж земельної ділянки в натурі /на місцевості/ та їх закріплення межовими знаками від 16.06.2010р. відновлення меж земельної ділянки в натурі здійснюється при повній /частковій/ втраті в натурі /на місцевості/ межових знаків, їх пошкодження, а також при розгляді земельних спорів між власниками /користувачами/ суміжних земельних ділянок.

ОСОБА_3 не отримав від відповідного органу відмову у виготовленні технічної документації із землеустрою, яка може бути оскаржена в судовому порядку.

Вище зазначене свідчить про те, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні відповідно до вимог ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст..ст.209, 303, 304, 307, 309,316 ЦПК України, судова колегія

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 11.05.2016року змінити.

Скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3. Ухвалти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог про визнання неправомірною відмову у підписанні акту узгодження меж земельної ділянки; про визнання права на приватизацію земельної ділянки без узгодження меж земельної ділянки з суміжним землекористувачем.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: