06.10.2016 Справа № 363/3630/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 жовтня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області у складі : головуючого - судді Войнаренко Л.Ф., за участю секретаря - Клименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишгородської міської ради про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у вересні 2016 року звернулась до суду із позовом про визнання за нею в порядку спадкування права на завершення приватизації та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 27 березня 2014 року рішенням першої сесії V1 скликання за №31/10 її батьку, ОСОБА_2, надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки у власність площею 0,1153 га для ведення особистого селянського господарства, ділянка АДРЕСА_1. Це рішення було прийняте відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок». ОСОБА_2 замовив виготовлення технічної документації із землеустрою на зазначену земельну ділянку. Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок був виготовлений 1 липня 2014 року. Процедура приватизації спірної земельної ділянки не завершена в зв'язку зі смертю її батька. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер. Вона є єдиною спадкоємицею, в передбачений законом строк звернулась до державного нотаріусу Вишгородської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, було заведено спадкову справу №228/2015. В даний час вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади.

Просить визнати за нею, ОСОБА_1, в порядку спадкування після смерті батька, ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право на завершення приватизації та одержання на її ім'я свідоцтва на право власності на земельну ділянку площею 0,1153 га для ведення особистого селянського господарства, ділянка АДРЕСА_1

У судове засідання позивачка не з'явилась, подала до суду заяву, в якій, підтримуючи позовні вимоги, просить розглянути справу без її участі (а.с.37).

Представник відповідача - Вишгородської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, своєю заявою,не заперечуючи проти позову, просив розглянути справу без участі представника сільської ради.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

27 березня 2014 року рішенням першої сесії V1 скликання за №31/10 ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки у власність площею 0,1153 га для ведення особистого селянського господарства, ділянка АДРЕСА_1 (а.с.10) Це рішення було прийняте відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок».

ОСОБА_2 замовив виготовлення технічної документації із землеустрою на зазначену земельну ділянку. Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок був виготовлений 1 липня 2014 року (а.с.5-29). Процедура приватизації спірної земельної ділянки не завершена в зв'язку з його смертю .

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер (а.с.30).

ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею, в передбачений законом строк звернулась до державного нотаріусу Вишгородської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, було заведено спадкову справу №228/2015. В даний час вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади(а.с.31-32).

Згідно ст.1216 Цивільного Кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 Цивільного Кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.118 Земельного Кодексу України початком процедури приватизації земельної ділянки є звернення громадянина з заявою (клопотанням) до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ч.1 ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 Земельного Кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім'я спадкоємця.

Згідно з абз. 2 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Аналіз наведеної норми свідчить, що у разі, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку, а якщо приватизація земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України не завершена й право на її завершення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 за життя належала земельна ділянка площею 0,1153 га для ведення особистого селянського господарства, ділянка АДРЕСА_1 за таких обставин ОСОБА_1 має право на завершення процедури приватизації земельної ділянки та отримання на своє ім»я свідоцтва на право власності на земельну ділянку площею 0,1153 га для ведення особистого селянського господарства, ділянка АДРЕСА_1

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 3, 15, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право на завершення приватизації та одержання на ім'я ОСОБА_1 свідоцтва на право власності на земельну ділянку площею 0,1153 га для ведення особистого селянського господарства, ділянка АДРЕСА_1

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Л.Ф.Войнаренко