Номер провадження 2/754/833/16
РІШЕННЯ

Іменем України

09 лютого 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.

при секретарі - Буцко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач його старший брат. В 2013 році відповідач познайомився з якоюсь жінкою і став тривалий час проводити у неї, а згодом і мешкати. В середині 2014 року відповідач забрав усі свої речі, без сварок та конфліктів залишив місце проживання, пояснив, що буде проживати у своєї жінки. З цього часу відповідач квартирою не цікавиться, не сплачує квартплату та комунальні послуги, ніяких його речей в квартирі немає. Протягом всього часу не проживання відповідача у спірній квартирі він змушений за свій рахунок сплачувати комунальні послуги та нести витрати по утриманню квартири, що нараховуються на відповідача. На підставі викладеного він вимушений звернутися до суду з даним позовом, просив визнати відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову в повному обсязі, просив суд про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи за відомою суду адресою його реєстрації.

Суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності за наявності зібраних по справі матеріалів. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував також представник позивача в судовому засіданні.

Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що спірним житловим приміщенням є квартира АДРЕСА_1, що складається з однієї кімнати площею 13,23 кв.м. та яка була надана батькові сторін по справі ОСОБА_3 від підприємства «Будмеханізація» СМУ-2 у 1985 році на сім»ю із 4-х осіб: він, дружина та двоє дітей.

На даний час в квартирі зареєстровано 2 особи - позивач та відповідач по справі, відповідно до довідки КП форми 3 від 16.09.2015 року (а.с. 6). Батьки сторін по справі померли, батько у 1996 році, а матір у 2002 році.

Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім′ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім′ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно із ст. 72 ЖК України, провадиться в судовому порядку.

Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім′ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з′ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім′ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

В судовому засіданні, судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 в спірному житловому приміщенні не проживає з 2014 року та не сплачує комунальні послуги, ніяких його речей в ній немає, що підтверджується актами ЖЕК 308 від 20.03.2015 року, 26.06.2015 року, 30.09.2015 року (а.с. 7-9). Судові виклики відповідачу також вручені не були по причині його не проживання за місцем реєстрації.

На запит суду начальник Деснянського УП ГУН у м. Києві повідомив про те, що відповідач з заявами про неможливість сумісного користування разом з позивачем квартирою АДРЕСА_1 не звертався. (а.с. 30).

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що являється хрещеним батьком позивача, буває в квартирі АДРЕСА_1, проте на протязі останніх двох років відповідача там не бачив, йому відомо, що він проживає у якоїсь жінки.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 487.20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 110, 212-215, 224-233 ЦПК України, ст.ст. 71.72 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 487 грн. 20 коп. в рахунок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: