Справа № 453/941/16-ц
№ провадження 2/453/415/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.08.2016 року Сколівський районний суд Львівської області в складі: головуючого-судді Ясінського Ю.Є.

при секретарі Гринюк Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе Львівської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок під літерою «А-1», загальною площею 65,8 м?, житловою площею 24,2 м? з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька ОСОБА_3, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Головецько, Сколівського району Львівської області помер її батько - ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її матір ОСОБА_4. Після смерті батька відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 та який належав спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Сколівської районної Ради народних депутатів 05.10.1990 року на підставі рішення виконкому Сколівської районної Ради народних депутатів №274 від 28.09.1990 року. За життя спадкодавець склав заповіт за яким все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що за законом він матиме право заповідав своїй дочці ОСОБА_1 Даний заповіт був складений та посвідчений секретарем Головецької сільської ради Сколівського району Львівської області 30.05.2002 року, зареєстрований у реєстрі за №7, не змінений та не скасований. Однак при зверненні позивачкою до нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та пропуском у зв'язку з цим строку для прийняття спадщини, а тому змушена була звернутись до суду.

В судовому засіданні уповноважений представник позивачки - ОСОБА_5 дала пояснення аналогічні наведеним у позові, просить суд позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Факт родинних відносин між позивачкою та її батьками підтверджується наступними доказами.

Згідно витягу з актового запису про народження №36 батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається із копії заповіту, складеного 30.05.2002 року в с. Головецько, Сколівського району Львівської області, ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що по закону матиме право заповідає своїй дочці ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 12.07.2002 року Головецькою сільською радою Сколівського району Львівської області, вбачається що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис №8.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 13.06.2007 року Головецькою сільською радою Сколівського району Львівської області, вбачається що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис №11.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1.

Як вбачається із довідки виданої Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, що право власності на об'єкт нерухомого майна зареєстровано за гр. ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконкомом Сколівської районної Ради народних депутатів 05.10.1990 року на підставі рішення виконкому Сколівської районної Ради народних депутатів №274 від 28.09.1990 року та зареєстровано в реєстровій книзі №1, реєстр №111.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення Кодексу застосовується до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Правила книги шостої Цивільного кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно ст. 534 ЦК України (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Отже, померлий ОСОБА_3, маючи право на заповіт, здійснюючи таке право особисто, призначив спадкоємців за заповітом та визначив обсяг спадщини, що має спадкуватись за заповітом.

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Головецької сільської ради Сколівського району Львівської області №448 від 01.08.2016 року, вбачається, що після смерті ОСОБА_3, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_5, коло спадкоємців першої черги за заповітом є ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

В судовому засіданні встановлено, що після смерті батька позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, однак прийняття спадщини не представляється можливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, що і є перешкодою в оформленні свідоцтва про право на спадщину.

Відповідач по справі ОСОБА_2, який являється рідним братом позивачки та сином померлого ОСОБА_3, що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 06.04.1960 року, видане Сколівським райбюро ЗАГС Львівської області, є непрацездатним, а відтак має право на обов'язкову частку незалежно від змісту заповіту. Однак, як вбачається із заяви від 13.06.2016 року, яку подав нотаріусу, зазначив що у встановлений законом шестимісячний строк спадщину після смерті своїх батьків не прийняв, за продовженням цього строку звертатися до суду не буде, на обов'язкову частку на спадкове майно не претендує, тобто відмова від спадщини є безумовною та беззастережною.

Згідно з Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, спадкоємець може відмовитись від права на обов'язкову частку у спадщині шляхом подачі нотаріусу заяви про те, що зі змістом заповіту він ознайомлений, зміст статті 1241 Цивільного кодексу України йому роз'яснено і він не претендує на одержання обов'язкової частки у спадщині.

В судовому засіданні відповідач вказав, що на оформлення спадкових прав не претендує, не заперечує щодо визнання за позивачкою ОСОБА_1 право власності на житловий будинок під літерою «А-1», загальною площею 65,8 м?, житловою площею 24,2 м? з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

У відповідності до правової позиції, викладеної у роз'ясненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, відповідач ОСОБА_2 не заперечує щодо визнання за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок під літерою «А-1», загальною площею 65,8 м?, житловою площею 24,2 м? з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_2, заповіт не визнано недійсним, відтак за ОСОБА_1 слід визнати право власності на житловий будинок під літерою «А-1», загальною площею 65,8 м?, житловою площею 24,2 м? з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_2

Керуючись ст. ст. 10-12, 60, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок під літерою «А-1», загальною площею 65,8 м. кв, житловою площею 24,2 м. кв. з господарськими будівелями і спорудами, що в АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті її батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до апеляційного суду Львівської області через Сколівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя Сколівського районного

суду Львівської області Ю.Є. Ясінський