Справа № 548/375/16-ц
Провадження № 2/548/280/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.2016 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Старокожко В.П.,

за участю секретаря - Листопад В.Л.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката Легкої Л.М.,

представника третьої особи органу опіки та піклування Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області - Якимчук Л.О.,

представника третьої особи служби у справах дітей Хорольської РДА - Вернигора Н.М.,

прокурора - Дяченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача: Легка Людмила Миколаївна, до ОСОБА_5, треті особи: орган опіки та піклування Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області, служба у справах дітей Хорольської РДА про позбавлення батьківських прав, визначення місця проживання дитини та стягнення заборгованості по аліментах,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_5, про позбавлення батьківських прав останньої. В позовній заяві вказував, що ОСОБА_5 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, не спілкується з дітьми, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, не створює умов для отримання дітьми освіти, не сплачує аліменти на утримання дітей. Позивач зазначає, що виховний вплив матері на дітей після їх спілкування є негативним, що призвело до відчуження дітей, підтвердженням чому є заяви дітей про позбавлення їх матері батьківських прав, зазначає, що молодший син ОСОБА_6 взагалі не пам'ятає матір. Виходячи з цього, ОСОБА_1 просить позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, неповнолітньої ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, та визначити місце проживання дітей з батьком ОСОБА_1

Крім цього, позивач зазначає, що рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 21.06.2013 року з ОСОБА_5 було стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, проте відповідачка не виконує обов'язки, покладені на неї судом, по сплаті аліментів на утримання дітей, в зв'язку з чим станом на 01.02.2016 року розмір заборгованості по аліментах становить 47 158,50 грн. Вказану суму позивач просить стягнути з відповідачки.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та просили позбавити ОСОБА_5 батьківських прав стосовно її дітей, визначити місце проживання дітей з батьком за адресою: с. Ялосовецьке Хорольськорго району Полтавської області, та стягнути із відповідачки на користь позивача заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей в розмірі 47 158,50 грн. Зазначили, що відповідачка з моменту залишення дітей, тобто з грудня 2013 року, не піклується про них, не цікавиться їх станом здоров'я, умовами їх життя, навчанням, свідомо не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 сприятиме інтересам дітей.

Відповідачка ОСОБА_5 позов не визнала, зазначила, що дійсно вона проживає окремо від дітей, оскільки у 2013 році переїхала на постійне місце проживання в с. Величківка Лубенського району Полтавської області. Вказує, що спілкування з дітьми неможливе через неприязні стосунки відповідачки з родиною позивача, зокрема з його батьками, останні забороняють дітям бачитися з матір'ю. Відповідачка вказує, що аліменти вона не сплачує свідомо, оскільки їй не дозволяють бачитися з дітьми. Просить не позбавляти її батьківських прав. Подала суду заяву, в якій просить розглянути питання про позбавлення її батьківських прав за її відсутності.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області Якимчук Л.О. в судовому засіданні зазначила, що відповідачка дійсно неналежним чином виконує батьківські обов'язки відносно своїх дітей, близько трьох років не бере участі у вихованні своїх дітей, не цікавиться їх життям, не надає матеріальної допомоги. Просила позбавити батьківських прав матір ОСОБА_5, оскільки у ОСОБА_5 важка життєва ситуація, вона не може доглядати за дітьми.

Представник третьої особи служби у справах дітей Хорольської РДА - Вернигора Н.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зазначила, що відповідачка належним чином не виконує свої батьківські обов'язки, тому її необхідно позбавити батьківських прав щодо її малолітніх дітей та неповнолітньої дочки.

Прокурор Дяченко Ю.С. в судовому засіданні вважала позов обґрунтованим, та просила його задовольнити частково. Вказала, що ОСОБА_5 не виконувала своїх батьківських обов'язків, участі у створенні умов для проживання та виховання дітей не бере, інтересу до дітей не проявляє, її поведінка шкодить нормальному фізичному та духовному розвитку дітей, а тому відповідачку необхідно позбавити батьківських прав. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_5 суми заборгованості по сплаті аліментів просила відмовити, оскільки виконавчий лист по рішенню суду про стягнення аліментів з відповідачки перебуває на виконанні у відділі ДВС.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідачки, третіх осіб, думку прокурора, дослідивши матеріали справи та допитавши в судовому засіданні неповнолітню ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, та малолітню ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, належно оцінивши надані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 25 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, материнство і дитинство дають право на особливе піклування і допомогу. Всі діти, народжені у шлюбі або поза шлюбом, повинні користуватися однаковим соціальним захистом.

Статтею 150 СК України передбачено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьком та матір'ю малолітніх ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, неповнолітньої ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копіями свідоцтв про народження НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4.

Також судом встановлено, що шлюб між сторонами, від якого народжені діти, зареєстрований 20.11.1999 року виконкомом Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області, розірвано, що доводиться копією рішення Хорольського районного суду від 09.04.2013 року.

Із наявних в матеріалах справи документів, пояснень позивача та представників третіх осіб, а також самої відповідачки судом встановлено, що відповідачка у 2013 році залишила місце проживання за адресою, де мешкають її діти: с. Ялосовецьке Хорольського району Полтавської області, та на даний час є зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1. Вказане також підтверджується довідкою Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області № 0225/1716 від 07.12.2015 року про місце проживання ОСОБА_5, довідкою Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області № 0225/1681 від 07.12.2015 року про склад сім'ї ОСОБА_1, довідкою Новооріхівської сільської ради Лубенського району Полтавської області № 02-29/557 від 20.05.2016 року про зареєстроване місце проживання ОСОБА_5, копією постанови про закриття кримінального провадження від 21.03.2013 року за ч. 1 ст. 115 КК України.

З наявного в матеріалах справи акту обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання відповідачки, яке проводилося в 19.05.2016 року комісією Новооріхівської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1, слідує, що відповідачка за місцем своєї реєстрації не створила умов для проживання дітей, в будинку антисанітарія, діти взагалі ніколи не мешкали за вказаною адресою.

Згідно висновку опікунської ради при виконкомі Ялосовецької сільської ради Хрольського району Полтавської області від 16.12.2013 року відповідачка ОСОБА_5, підлягає позбавленню батьківських прав, так як остання участі у вихованні дітей не бере, не цікавиться життям та навчанням дітей, не надає їм матеріальної допомоги.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно п. 16 вказаної постанови Пленуму ВСУ ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Підставою для позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, на думку суду, є факт ухилення відповідачки від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей та їх утримання, підтвердженням чому є, зокрема:

-висновок опікунської ради при виконкомі Ялосовецької сільської ради Хрольського району Полтавської області від 16.12.2013 року відповідачка ОСОБА_5, в якому зазначено, що батько, баба та дід ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 займаються вихованням дітей, турбуються про їх здоров'я та моральний розвиток, натомість мати дітей ОСОБА_5 близько трьох років участі у вихованні дітей не бере, не цікавиться життям та навчанням дітей, не надає їм матеріальної допомоги;

-довідка-розрахунок заборгованості по аліментах ВДВС Лубенського МРЮУ ГТУ юстиції в Полтавській області № 344/2661 від 28.01.2016 року та копіями довідок про неотримання ОСОБА_1 аліментів від 22.07.2013 року, 18.12.2013 року, 02.07.2014 року, 13.01.2015 року, 30.06.2015 року, з якого вбачається, що відповідачка уникає виконання аліментних зобов'язань на користь позивача, присуджені рішенням суду від 21.06.2013 року, внаслідок чого станом на 28.01.2016 року має заборгованість по аліментних виплатах в розмірі 47 158,50 грн., таким чином не надає матеріальної допомоги на утримання своїх дітей;

-висновок служби у справах дітей Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області від 25.05.2016 року, в якого слідує, що ОСОБА_5 проживає разом з батьком ОСОБА_12 в АДРЕСА_1, ніде не працює, господарством не займається. Умови проживання сім'ї за місцем реєстрації відповідачки незадовільні, в будинку антисанітарія. Діти ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10 з матір'ю за місце реєстрації останньої ніколи не проживали. ОСОБА_5 самоусунулася від виконання батьківських обов'язків відносно дітей, не надає їм матеріальної допомоги;

-довідка Ялосовецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, з якої слідує, що троє дітей сторін навчаються у вказаному закладі: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10 Діти повністю перебувають на утриманні батька, ОСОБА_5 самоусунулася від виконання батьківських обов'язків, не спілкується з дітьми в необхідному обсязі, не виявляє інтересу до їх життя та здоров'я, не цікавиться їх навчанням, про що зазначається в службових записках вчителів школи. Під час бесід дітей з практичним психологом згадки про маті майже відсутні: ОСОБА_8 вважає, що матері в нього немає, ОСОБА_7 уникає розмов про матір, вражена тим, що остання їх покинула, ОСОБА_10 контактує з матір'ю, яка декілька разів телефонувала доньці, а один раз на день народження передала 400 грн. У листопаді 2015 року ОСОБА_5 була у навчальному закладі, спілкувалася лише зі старшою донькою, до інших не підходила, навчанням, поведінкою та здоров'ям дітей не поцікавилася;

-характеристика на громадянку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, виданою виконкомом Новооріхівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, в якій зазначається, що відповідачка проживає в АДРЕСА_1, ніде не працює, господарством не займається, участі в громадському житті села не приймає, характеризується посередньо;

-пояснення позивача, який зазначив, що на даний час відповідачка не бере участі у вихованні дітей, не надає ніякої допомоги для їх нормального розвитку. Вказав, що ОСОБА_5 покинула його та дітей 2013 році, з тих пір остання зрідка приїжджала до села, проте не виявляла бажання бачитися з дітьми. Дій, які б забороняли відповідачці зустрічатися з дітьми та брати участь у їх вихованні, ні позивач, ні його батьки не вчиняли. З меншими дітьми ОСОБА_5 не спілкується, періодично телефонує тільки старшій дочці ОСОБА_13. Вказав, що навіть в приміщенні суду відповідачка не виявила бажання поговорити зі старшою донькою. Діти не згадують про ОСОБА_5, як про матір, натомість називають матір'ю співмешканку позивача;

-пояснення представника третьої особи органу опіки та піклування Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області Якимчук Л.О. в судовому засіданні, яка зазначила, що відповідачка дійсно близько трьох років не бере участі у вихованні своїх дітей, оскільки залишила сім'ю. Діти знаходяться на повному утриманні ОСОБА_1 та його батьків, останні забезпечують їм належний догляд та піклування, беруть участь у навчанні та вихованні дітей, побут сім'ї організований в інтересах дітей. ОСОБА_5 не вживає заходів для спілкування з дітьми, зокрема, до Ялосовецької сільської ради та органу опіки та піклування не зверталася з заявами про обмеження сім'єю ОСОБА_1 можливості зустрічей з дітьми та про усунення перешкод у спілкування з дітьми.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідачки, ґрунтоване на тому, що невиконання нею батьківських обов'язків відносно малолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та неповнолітньої ОСОБА_10 сталося внаслідок неприязних стосунків між відповідачкою та батьками позивача - ОСОБА_14 та ОСОБА_15, які втручалися в сімейне життя подружжя, а на даний час забороняють бачитися з дітьми, налаштовують їх проти матері та не дозволяють їй брати участь у вихованні своїх дітей.

Дійсно, судом встановлено, і це підтверджується поясненнями сторін, ОСОБА_5 змінила місце проживання у 2013 році, наслідком чого стало тривала розлука матері з дітьми, оскільки останні залишилися проживати з батьком ОСОБА_1 В зв'язку з цим виконання обов'язків ОСОБА_5 по вихованню дітей ускладнилося. Проте відповідачкою не надано доказів, які б свідчили про її спроби налагодити зв'язок з дітьми чи намагання вирішити питання про участь у їх вихованні, обставини, на які посилається ОСОБА_5 як на причину невиконання нею батьківських обов'язків, не позбавляють відповідачку можливості піклуватися про духовний та фізичний розвиток дітей, зокрема шляхом листування, зустрічей з дітьми не за місцем їх проживання, надання їм матеріальної допомоги.

Натомість, за період часу з червня 2013 року по січень 2016 року відповідачка жодного разу не сплатила аліменти на користь позивача, присуджені рішенням суду від 21.06.2013 року на утримання її дітей, внаслідок чого станом на 28.01.2016 року має заборгованість по аліментних виплатах в розмірі 47 158,50 грн., що стверджується довідкою-розрахунком ВДВС Лубенського МРЮУ ГТУ юстиції в Полтавській області № 344/2661 від 28.01.2016 року та копіями довідок про неотримання ОСОБА_1 аліментів від 22.07.2013 року, 18.12.2013 року, 02.07.2014 року, 13.01.2015 року, 30.06.2015 року.

На думку суду, той факт, що відповідачка свідомо ухиляється від сплати аліментів, про що вона заявила в судовому засіданні, мотивуючи це тим, що позивач та його батьки не допускають ОСОБА_5 до дітей, свідчить про захист власних інтересів та про небажання відповідачки піклуватись про дітей і забезпечувати необхідні життєві умови для їх розвитку.

Відповідачка обґрунтовує своє заперечення до позову неможливістю брати участь у вихованні дітей через відстань, складнощі у стосунках з родиною ОСОБА_1, проте судом встановлено, що відповідачка не здійснює заходів щодо створення можливостей для зустрічей та спілкування з дітьми, крім поодиноких телефонних дзвінків старшій дочці, не організовує належні побутові умови для життя дітей у своєму будинку, що свідчить про те, що факт проживання дітей з позивачем та його батьками, а також перебування дітей на повному утриманні зазначених осіб її повністю влаштовує, а ситуація, в якій відповідачці доведеться сплачувати аліменти на утримання дітей, нашкодить її інтересам.

У судовому засіданні представники третіх осіб та сама відповідачка підтвердили ту обставину, що вона не зверталася за допомогою до органів місцевого самоврядування чи органів влади з метою отримання допомоги у створенні умов для зустрічі з дітьми.

Тому суд вважає твердження відповідачки про неможливість виконання нею батьківських обов'язків безпідставними та необгрунтованими.

Позбавляючи батьківських прав ОСОБА_5, суд в першу чергу виходить з найкращих інтересів дітей, які потребують належного виховання з метою духовного та фізичного розвитку їх особистостей. Саме на це звернув увагу Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року.

Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, ухваленою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1989 року, ратифікованою ВРУ 27.02.1191 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На думку суду, позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 не суперечить інтересам малолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та неповнолітньої ОСОБА_10, оскільки з показань допитаних в судовому засіданні неповнолітньої ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, та малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, слідує, що вони пам'ятають матір погано, за останні кілька років жодного разу її не бачили, ОСОБА_5 не вітала їх зі святами, не дарувала подарунків. На даний час діти називають мамою співмешканку ОСОБА_1 ОСОБА_4, з якою у них склалися теплі стосунки. Діти виявили бажання залишитися з батьком, його співмешканкою, та батьками ОСОБА_1, зустрічатися з рідною матір'ю не хочуть.

Також з дітьми в судовому засіданні було проведено психологічне дослідження, внаслідок якого з'ясовано, що діти взагалі не уособлюють ОСОБА_5 як свою матір та члена сім'ї, жоден з них не намалював на своїх малюнках біологічну матір, що слідує з аналітичної довідки психолога від 12.07.2016 року.

На думку суду, факт ухилення відповідачка ОСОБА_5 від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дітей, що грубо порушує їх права та інтереси, є доведеним, а тому позов ОСОБА_1 є обґрунтованим.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до твердого переконання про необхідність позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та неповнолітньої ОСОБА_10

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей з батьком за адресою: с. Ялосовецьке Хорольськорго району Полтавської області, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно ч. 1 ст. 161 СК України,якщо мати і батько, які проживають окремо, не досягли згоди відносно того, з ким з них проживатиме малолітня дитина, спір між ними вирішується судом.

При вирішенні спору про місце проживання дитини суд бере до уваги відношення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини року дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням,визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до діючого сімейного законодавства суд при вирішенні спору про місце проживання дитини повинен врахувати те, хто з батьків проявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання дитини.

Судом встановлено, що відповідно до довідки виконкому Ялосовецької сільської ради Хрольського району Полтавської області за № 0225/1682 від 02.12.2015 року мешкає в с. Ялосовецьке Хрольського району Полтавської області, працює слюсарем-сантехніком ДП ДГ ім. 9 січня.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеним комісією опікунської ради Ялосовецької сільської ради Хрольського району Полтавської області від 06.12.2015 року, в будинку за місцем проживання ОСОБА_1 облаштовано дві дитячі кімнати, в одній з яких мешкають три дівчинки, в іншій - хлопчик. Діти охайно одягнені, забезпечені продуктами харчування, є м'ясо, фрукти, молочні продукти. На час обстеження в будинку чисто та тепло.

Судом з'ясовано, що діти зараз мешкають у будинку, яким користується позивач, за адресою: с. Ялосовецьке Хорольського району Полтавської області. Вказане домоволодіння складається з 6 кімнат, обладнане належним чином, у будинку мешкають позивач, його батьки та діти позивача. Кожен член родини забезпечений окремою кімнатою.

Згідно психолого-педагогічної характеристики донька сторін ОСОБА_10 є ученицею 9-го класу Ялосовецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Хорольської районної ради Полтавської області. Має середній рівень знань, задовільно розуміє матеріал після пояснень вчителя, здібна до вивчення математичних дисциплін, має хорошу пам'ять. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Любить спілкуватися з друзями через соціальні мережі. Батько приділяє належну увагу вихованню дитини, позитивний виховний вплив мають дідусь із бабусею, виховний вплив матері проявляється негативно.

Згідно психолого-педагогічної характеристики донька сторін ОСОБА_7 є ученицею 5-го класу Ялосовецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Хорольської районної ради Полтавської області. Має високі здібності до засвоєння навчального матеріалу, проявляє інтерес до навчання, здібна до вивчення математичних дисциплін, уміє логічно мислити. Користується авторитетом серед однокласників, є лідером у дружньому спілкуванні, бере активну участь у громадському житті класу. До виконання громадських доручень ставиться відповідально. Батько, дід та баба приділяють належну увагу вихованню дитини, цікавляться її навчанням, мати не має виховного впливу.

Згідно психолого-педагогічної характеристики син сторін ОСОБА_8 є учнем 2-го класу Ялосовецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Хорольської районної ради Полтавської області. Має загальний рівень розвитку пізнавальної сфери - вище середнього та високий рівень потреби у спілкуванні з ровесниками. Нервова система характеризується середнім рівнем стійкості, самооцінка дещо завищена. Схильний до усамітнення, рівень мотивації навчання - помірний. Батько приділяє належну увагу вихованню дитини, виховний вплив матері не відмічений.

Згідно характеристики з місця роботи позивача ОСОБА_1 від 02.12.2015 року за № 662, останній працює слюсарем МТФ в ДП «ДГ ім. 9 Січня» Інституту свинарства і АПВ НААН Хорольського району Полтавської області, де характеризується виключно з позитивної сторони. Згідно довідки про дохід від 07.12.2015 року, він має стабільний і достатній заробіток.

За положеннями ст.ст. 10, 60, 11 ЦПК України, які встановлюють принципи цивільного процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; сторона особисто визначає коло доказів, які вона надає суду; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, керуючись принципом рівності прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини, повинен давати оцінку насамперед обєктивним обставини життя, які б свідчили про те, що хто саме із батьків може створити кращі умови життя дитини.

Більш того, національне сімейне законодавство не виключає визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком незалежно від віку дитини, якщо маються обставини, з яких дитині краще проживати з батьком ніж з матірю.

Крім того, судом встановлено, що на даний час існують підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_5, оскільки остання ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей та їх утримання.

Досліджені судом обставини справи свідчать, що позивач забезпечений житлом, має постійний заробіток, він проявляє належну турботу відносно доньок та сина. Тому, враховуючи психологічну привязаність дітей до умов, в яких вони знаходяться тривалий час, встановленого психологічного звязку із батьком, з яким діти проживають протягом останніх років, те що в дітей склалися соціальні звязки як в межах школи, так і за її межами, беручи до уваги, що на даний час наявні підстави для позбавалнення матері дітей ОСОБА_5 батьківських прав, суд вважає необхідним визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, неповнолітньої ОСОБА_10, саме із батьком - позивачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, за адресою: с. Ялосовецьке Хорольськорго району Полтавської області, так як саме він здатний забезпечити належні умови для виховання дітей, що буде повністю відповідати інтересам дитини та вимогам Закону.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачки заборгованості по виплаті аліментів в розмірі 47 158,50 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як встановлено судом на підставі наданих у справі доказів, на виконання рішення Хорольського районного суду від 21.06.2013 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх дітей - доньки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_9, доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_10, сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_11, доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_12, аліментів в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 05.06.2013 року і до досягнення дітьми повноліття.

Старший державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_16, на виконанні якого знаходиться виконавчий лист, видав довідку та розрахунок заборгованості, відповідно яких заборгованість ОСОБА_5 становить 47 158,50 грн.

Оскільки виконавчий лист перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби, то заборгованість по аліментах буде стягуватись до її повного погашення і додатково стягувати заборгованість немає потреби, а тому в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 25 Загальної декларації прав людини, ст.ст. 9, 18 Конвенції про права дитини, ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК, ст. ст. 141, 150, 155, 160, 161, 164 - 167, 180, 194 СК України, п.п. 15, 16 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, мешканку с. Величківка Лубенського району Полтавської області, батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визначити місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з батьком - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, за адресою: с. Ялосовецьке Хорольськорго району Полтавської області.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Хорольський районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Головуючий: