Справа №560/1055/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

позивача: ОСОБА_1,

третьої особи: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до Залузької сільської ради Дубровицького району Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду та просить визнати за нею право власності на житловий будинок №42 з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по вулиці Лугова в с.Залужжя Дубровицького району Рівненської області, після смерті її батька ОСОБА_3, який помер 06 квітня 2007 року.

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті батька ОСОБА_3, який помер 06 квітня 2007 року, залишилось спадкове майно, а саме: одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вулиці Лугова, 42 в с.Залужжя Дубровицького району Рівненської області. Вона є спадкоємцем по заповіту, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлому батьку.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, не заперечував проти задоволення позову.

Від представника відповідача до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ №032809 від 06.04.2007 року, судом встановлено, що ОСОБА_3 помер 06.04.2007 року (а.с.5).

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Як вбачається з довідки №372 від 13.07.2016 року, виданої Залузькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області згідно погосподарської книги № 4, номер погосподарського обліку 0387-1, житловий будинок по вулиці Лугова, 42, с.Залужжя Дубровицького району Рівненської області, рахується за ОСОБА_3 (а.с.11).

Згідно заповіту, посвідченого 26.03.2007 року, секретарем виконавчого комітету Залузької сільської ради Дубровицького району Рівненської області, ОСОБА_3 належний йому на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями та присадибною ділянкою, який знаходиться по вулиці Лугова, 42, в с.Залужжя Дубровицького району Рівненської області, земельну ділянку площею 1,94 га, яка розташована на території Залузької сільської ради Дубровицького району Рівненської області і яка належить йому на праві власності, згідно державного акту серії ЯБ №091731, майнового сертифіката серії РВ №0130392 заповів своїй дочці ОСОБА_1 (а.с.8).

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 03.12.2015 року, встановлено факт, що ОСОБА_3, який помер 06 квітня 2007 року є батьком ОСОБА_1 (а.с.10).

Як вбачається з довідки №430 від 15.08.2016 року, виданої Залузькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, на день смерті ОСОБА_3, 06.04.2007 року з ним проживали та були зареєстровані: дружина - ОСОБА_4 та син ОСОБА_2 (а.с.12).

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як встановлено із витребуваної судом копії спадкової справи №250/2007 померлого 06 квітня 2007 року ОСОБА_3, позивач у справі, ОСОБА_1 будучи спадкоємцем майна померлого за заповітом, прийнявши спадщину, звернулася із заявою до Дубровицької районної державної нотаріальної контори для оформлення права на неї (а.с.38, 52).

Проте, постановою Дубровицької районної державної нотаріальної контори від 08.07.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями, який належав померлому (а.с.17).

Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Із копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3, судом також встановлено, що 24 вересня 2007 року із заявою до Дубровицької районної державної нотаріальної контори звернулися ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які у заявах зазначили, що вони відмовляються від частки спадщини і від видачі їм свідоцтва про право на спадщину за законом. Крім того ОСОБА_2 відмовляється від видачі йому свідоцтва про право власності на частку, а ОСОБА_4 від видачі їй свідоцтва про право власності на обов'язкову частку (а.с.54,55). Таким чином, із вищезазначених заяв спадкоємців ОСОБА_2 та ОСОБА_4 вбачається, що від спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_3, вони відмовились, відповідно до ст.1273 ЦК України.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.1299 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Березнівського районного бюро технічної інвентаризації за №30770172 від 03 серпня 2016 року, ОСОБА_1 було відмовлено у державній реєстрації права приватної власності на житловий будинок, що розташований по вулиці Лугова, 42, в с.Залужжя Дубровицького району Рівненської області (а.с.18).

Для вироблення технічної документації на спадковий житловий будинок, позивач звернулась до КП Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації, яким станом на 15 лютого 2016 року, видано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок №42 по вул. Лугова в селі Залужжя Дубровицького району Рівненської області на імя ОСОБА_3 (а.с.13-15).

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину та беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3 на житловий будинок №42 з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по вулиці Лугова в с.Залужжя Дубровицького району Рівненської області.

Керуючись ст.ст. 25, 182, 328, 346, 392, 1216, 1222, 1223, 1296 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок №42 з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по вулиці Лугова в с.Залужжя Дубровицького району Рівненської області, після смерті її батька ОСОБА_3, який помер 06 квітня 2007 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_5