Справа № 465/2910/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді - Продана Б.Г., при секретарі Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, зазначивши, що 16.03.2007 року ОСОБА_1 отримла кредит у розмірі 48 500 дол. США, а відповідач зобовязалась повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. Відповідач ОСОБА_4 належним чином зобовязання по поверненню коштів не виконує, а тому станом на 24.03.2015 року заборгованість по кредиту становить 140830,93 дол. США. В забезпечення виконання зобовязань позичальника було укладено договори поруки із ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в сумі 140 830,93 дол. США, що за курсом 23,28 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.03.2015 року складає 3 278 544,10 грн. та судові витрати по справі.

Представник позивача в судовому засіданні не зявився, подав заяву про слухання справи за його відсутності, просить позов задоволити в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання не зявились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, подали відзив на позовну заяву, де просять відмовити в позові, посилаючись на те, що з позовом звернулась неналежна особа.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.03.2007 року ОСОБА_1 отримла кредит у розмірі 48 500 дол. США, а відповідач зобовязалась повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. Відповідач ОСОБА_4 належним чином зобовязання по поверненню коштів не виконує, а тому станом на 24.03.2015 року заборгованість по кредиту становить 140830,93 дол. США, що за курсом 23,28 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.03.2015 року складає 3 278 544,10 грн., з яких: 46 761,63 дол. США заборгованість за кредитом, 31 511,89 дол. США заборгованість за процентами, 5 917,00 дол. США заборгованість по комісії, 49 923,95 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань, а також штраф 10,74 дол. США (фіксована частина) та 6 705,72 дол. США (процентна складова). В забезпечення виконання зобовязань позичальника було укладено договори поруки із ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Дані факти підтверджуються: копією кредитного договору від 16.03.2007 року, копіями договорів поруки від 16.03.2007 року, розрахунком суми заборгованості станом на 24.03.2015 року.

В своїх запереченнях відповідачі посилаються на те, що в матеріалах справи міститься лист від 19.06.2013 року та лист від 19.11.2013 року, де ПАТ КБ «Приватбанк» повідомив відповідача про те, що він відступив за договором факторингу право вимоги за вказаним кредитним договором до ПАТ «Акцент-Банк».

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Відміність договору факторингу від інших подібних договорів, передбачає необхідність застосування спеціальних вимог законодавства, зокрема, щодо осіб, які можуть виступати фактором. Разом з тим, Цивільним Кодексом України визначені загальні положення про зобов'язання, в тому числі щодо сторін у зобов'язанні.

Так, відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов'язанні.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги по суті означає договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 512 ЦК України самостійною підставою заміни кредитора у зобовязанні є правонаступництво.

Враховуючи викладене, та те що ПАТ КБ «Приватбанк» відступив право вимоги на підставі договору факторингу за кредитним договором від 16.03.2007 року № НАН2GК01270023 до ПАТ «Акцент-Банк» то ПАТ КБ «Приватбанк» є неналежним позивачем по даній справі.

За таких обставин посправі, суд вважає, що у позові публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224 ЦПК України, ст.ст. 510, 512, 514, 516, 525, 1077 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя