АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6614/16 Справа № 203/272/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Карпенко С. Ф. Доповідач - Черненкова Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Черненкової Л.А.

суддів - Пономарь З.М., Рудь В.В.

при секретарі - Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровський» на ухвалу судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2016 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради, Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Кіровський», товариство з обмеженою відповідальністю «Едем-Юг» про визнання висновку недійсним, визнання рішень незаконними, визнання протоколів громадських слухань недійсними, визнання договорів оренди землі недійсними, -

В С Т А Н О В И Л А:

21 січня 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду із зазначеним позовом, за яким просили суд визнати недійсним містобудівний висновок Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради від 01.08.2006 року № 03/747, яким було погоджено місце розташування БФКГП по АДРЕСА_1; визнати незаконними рішення Дніпропетровської міської ради від 25.04.2007 року № 46/14 про погодження ТОВ «Кіровський» та ТОВ «Едем-Юг» місця розташування багатофункціонального комплексу громадського призначення (далі: БФКГП), від 21.05.2008 року № 203/32 про передачу ТОВ «Кіровський» та ТОВ «Едем-Юг» земельних ділянок по АДРЕСА_1 у спільну оренду для проектування та будівництва БФКГП, від 19.09.2008 року № 78/36 про погодження ТОВ «Кіровський» та ТОВ «Едем-Юг» місця розташування додаткової земельної ділянки для розміщення БФКГП; визнати недійсними протоколи громадських слухань від 25.05.2006 року з питання будівництва торгівельного центру за адресою АДРЕСА_1 та від 19.04.2006 року з питання будівництва торгівельного комплексу за вказаною адресою; визнати недійсними первинні і поновлені договори оренди землі, що були посвідчені нотаріусом ДМНО Літаш І.П. 15.08.2008 року за реєстровими номерами 5411 та 5410 (державна реєстрація від 17.09.2008 року, номери державної реєстрації НОМЕР_1 та НОМЕР_2); стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 1948,8 грн.

15 червня 2016 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від позивачів надійшла заява, в якій вони просять суд з метою забезпечення позовних вимог по даній справі зупинити дії оскаржуваних рішень Дніпропетровської міської ради: від 25.04.2007 року №46/14 та від 21.05.2008 року № 203/32. Свою заяву позивачі мотивували тим, що предметом спору у справі є визнання висновку недійсним, визнання рішень незаконними, визнання протоколів громадських слухань недійсними, визнання договорів оренди землі недійсними, а не забезпечення позову може призвести до неможливості виконання можливого рішення суду, ухваленого на користь позивача, а також до можливого погіршення технічного стану будинку.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2016 року постановлено: заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради, Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради, треті особи: ТОВ «Кіровський», ТОВ «Едем-Юг» про визнання висновку недійсним, визнання рішень незаконними, визнання протоколів громадських слухань недійсними, визнання договорів оренди землі недійсними - задовольнити; в порядку забезпечення позову зупинити дію рішень Дніпропетровської міської ради від 25.04.2007 року №46/14, від 21.05.2008 року №203/32 та від 19.09.2009 року №78/36 на час розгляду справи.

В апеляційній скарзі ТОВ «Кіровський» просить скасувати ухвалу суду про забезпечення позову від 16 червня 2016 року; ухвалити рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять відхилити скаргу і залишити ухвалу суду без змін.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково за наступними підставами.

Відповідно до вимог ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Таке забезпечення допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду і ці обставини та докази їм повинні бути викладені в заяві про забезпечення позову.

Суддя суду першої інстанції, постановляючи ухвалу від 16 червня 2016 року виходив з того, що зі змісту обставин, викладених у позовній заяві, вбачається виникнення між сторонами спору, предметом якого є визнання висновку недійсним, визнання рішень незаконними, визнання протоколів громадських слухань недійсними, визнання договорів оренди землі недійсними, а не забезпечення позову може призвести до неможливості виконання можливого рішення суду, ухваленого на користь позивача, а також до можливого погіршення технічного стану будинку та з'ясувавши обсяг позовних вимог і відповідність видів забезпечення позову, які просить застосувати позивач, заявленим позовним вимогам, беручи до уваги, що вжиття запропонованих заходів забезпечення позову не повинно перешкоджати господарській діяльності юридичних чи фізичних осіб, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, а дію рішень Дніпропетровської міської ради від 25.04.2007 року №46/14, від 21.05.2008 року №203/32 та від 19.09.2009 року №78/36 на час розгляду справи необхідно зупинити.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен враховувати роз`яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", п.4, де вказано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановлені зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарської діяльності юридичної особи.

Колегія суддів вважає, що забезпеченням позову в ухвалі судді суду першої інстанції фактично вирішено спір за позовом по суті, що є недопустимим, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, та окрім того, є втручанням у господарську діяльність юридичної особи.

Тому колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з порушенням процесуальних норм права, а саме: ст.ст.6,10, ч.2 ст.213, 151-153 ЦПК України, у зв'язку з чим підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 304, 307, п.2 ч.1 ст.312, ч.1 ст.218 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровський» - задовольнити частково.

Ухвалу судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2016 року про забезпечення позову - скасувати.

Відмовити ОСОБА_2, ОСОБА_3 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя Л.А. Черненкова

Судді З.М. Пономарь

В.В. Рудь