Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді Рожина Ю.М.,

суддів: Ковалевича С.П., Бондаренко Н.В.,

секретаря судового засідання Мельник С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Рівненської області апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства „ОСОБА_1 Аваль на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 19 травня 2016 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного „ОСОБА_1 Аваль до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, що зявились у судове засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 19 травня 2016 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача вказує на незаконність рішення суду першої інстанції, вважає його винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним зясуванням обставин справи, що мають значення для справи.

Звертає увагу, що суд невірно встановив, що кредит погашено по 15 вересня 2016 року включно, оскільки позичальник здійснила дострокове погашення кредиту, але порушила умови кредитного договору, не сплачуючи щомісячно суму нарахованих відсотків за користування кредитом.

Доводить, що згідно розрахунку заборгованості станом на 21 грудня 2015 року платежі на погашення кредиту позичальник вносила не у відповідності до графіку погашення кредиту, який був погоджений сторонами в додатках до кредитного договору. В ОСОБА_2 існує переплата по тілу кредиту, так як вона оплатила суму більшу, ніж визначена в графіку як плановий платіж, але не дивлячись на це у останньої наявна заборгованість по сплаті відсотків у сумі 6924,01 дол. США, що становить 163035,61 грн. Останнє фактичне погашення здійснювалось позичальником 20 травня 2014 року у сумі 140 дол. США, при плановому платежі, що мав бути здійснений 15 травня 2014 року у розмірі 272,41 дол. США.

Стверджує, що банк у відповідності до п.5.5 кредитного договору скористався своїм правом достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані проценти за користування кредитом, у випадку невиконання позичальником умов кредитного договору та інших договорів, що забезпечують погашення кредиту (п.6.5. кредитного договору) та звернувся до суду про дострокове солідарне стягнення, у звязку з порушенням умов кредитного договору, а саме несвоєчасне погашення процентів за користування кредитних коштів.

Зауважує, що 22 травня 2015 року відповідно до п.6.5 кредитного договору відповідачам на адресу, що була вказана ними як адреса для направлення письмових повідомлень, направлено лист-вимогу, однак письмове повідомлення повернулось з відміткою «за зазначеною адресою не проживає».

Зазначає, що з врахуванням того, що сторони зобовязувались своєчасно інформувати про будь-які зміни, що сталися в їх поштових та інших реквізитах, вважається, що банк виконав свій обовязок з повідомлення позичальника про вимогу усунути допущені порушення у зобовязанні і намір, у противному випадку, звернутись з позовом до суду за захистом свого порушеного права, відповідно й вважає позичальника повідомленим, а саму вимогу такою, що була залишена позичальником без задоволення.

За викладених обставин просить рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі, стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.

В запереченні ОСОБА_2 вказує на необґрунтованість апеляційної скарги, просить про її відхилення, рішення суду залишення без змін.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 18 липня 2006 року між акціонерним поштово-пенсійним банком Аваль», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №014/53-05/49590), відповідно до п.1.1 якого кредитор надав позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 25000 доларів США та строком повернення до 16 липня 2026 року зі сплатою 12,00% річних.

Відповідно до п.2.1. кредитного договору, кредитні кошти призначені для використання на купівлю житлового будинку.

Відповідно до п.9.1. кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобовязань, зазначеного в цьому договорі.

В забезпечення виконання кредитного договору 18 липня 2006 року між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №014/53-05/49590-п.

Відповідно до п.1.2. договорів поруки сторони договору встановлюють, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед кредитором відповідати по зобовязанням боржника, які виникають з умов кредитного договору №014/53-05/49590 від 18 липня 2006 року, відповідно до якого боржнику надано кредит в сумі 25000 доларів США терміном повернення до 16 липня 2026 року.

Станом на 21 грудня 2015 року загальний розмір заборгованості позичальника за кредитним договором 014/53-05/49590 від 18 липня 2006 року, згідно розрахунку становить 22 480,70 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ складає 529 339 грн. 87 коп. у тому числі: заборгованість за кредитом 15556,60 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 366304 грн. 26 коп. (з урахуванням того, що по тілу кредиту існує передплата 4191,39 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ складає 98692,20 грн.); заборгованість по сплаті відсотків 6942,01 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 163035 грн. 61 коп.

Місцевим судом встановлено що, відповідно до ст.11 Закону України «Про захист споживачів», позивачем 22 травня 2015 надіслано відповідачу та поручителю, вимогу про дострокове виконання грошових зобовязань за кредитним договором, однак, доказів про отримання останніми відповідних вимог суду не надано.

Станом на 15 грудня 2015 року відповідачем, який є позичальником за кредитним договором, сплачено в рахунок погашення кредиту 23430,76 доларів США, що підтверджується відповідними платіжними квитанціями, та долученому позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості згідно кредитного договору №014/53-05/49590 від 18 липня 2006 року.

Відповідно до графіку погашення заборгованості кредиту та процентів, станом на 15 грудня 2015 року, відповідач мала сплатити в рахунок погашення кредиту та процентів 20975, 57 доларів США.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем внесено суму погашення кредиту в розмірі 23430,76 доларів США, а такий порядок надав можливість списувати позивачеві мінімальний щомісячний платіж в сумі 272,41 доларів США до 15 вересня 2016 року.

Колегія суддів не може погодитися із таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене та у відповідності до положень ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Місцевим судом встановлено, що у відповідача, який є позичальником перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором №014/53-05/49590 від 18 липня 2006 року.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи з приписів викладених в ст.ст.553,554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Виходячи з матеріалів справи, що позичальник за кредитним договором ОСОБА_2 порушила умови виконання кредитного договору укладеного з позивачем, яким є ПАТ „ОСОБА_1 Аваль, підлягає стягнення заборгованість за кредитним договором у солідарному порядку з поручителя ОСОБА_3 який уклав договір поруки із банком, яким поручався перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Виходячи з наведеного, колегія судів приходить до переконання про невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення і ухвалення у справі нового рішення про задоволення вимог банку.

Відповідно ст.ст.553,554,541,542,526,629 ЦК України, керуючись ст.ст.88,307,309,313,314,316,324,325 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства „ОСОБА_1 Аваль задовольнити.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 19 травня 2016 року скасувати та прийняти нове рішення.

Позов публічного акціонерного „ОСОБА_1 Аваль до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства „ОСОБА_1 Аваль заборгованість за кредитом в сумі 15556 доларів 69 центів США, що еквівалентно на дату розрахунку за курсом НБУ складає 366304 грн. 26 коп. та відсотки за користування кредитом в сумі 6924 долара 1 цент США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 163035 (сто шістдесят три тисячі тридцять пять) грн. 61 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства „ОСОБА_1 Аваль судовий збір в сумі 16674 (шістнадцять тисяч шістсот сімдесят чотири) грн. 21 коп. за подачу позову та апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено сторонами в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів починаючи з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Ю.М. Рожин

Судді С.П. Ковалевич

ОСОБА_4