АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3665/16 Справа № 2-3362/11 Головуючий у 1 й інстанції - Шабанов А.М. Доповідач - Козлов С.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Болтунової Л.М., Тамакулової В.О.,

за участю секретаря: Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2, філії Товариства з обмеженою відповідальністю "УФА "Верус" у Дніпропетровському районі м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2010 року позивач звернувся до суду з таким позовом посилаючись на те, що за кредитним договором № б/н від 24.04.2008 року він надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 15000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення згідно строку дії картки та зобов'язання за цим договором було забезпечено порукою у розмірі 200 грн. укладеним з поручителем філією ТОВ "Українське Фінансове Агентство "Верус" у Дніпропетровському районі м. Дніпропетровська договором поруки № 154 від 12.02.2009 року, проте позичальник станом на 12.10.2010 року має кредитну заборгованість в розмірі 45171.02 грн., з яких 30046.65 грн. - заборгованість за кредитом, 12497.18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500.00 грн. - штраф (фіксована частина) і 2127.19 грн. - штраф (процентна складова)., тому позивач просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 44971.02 грн., витрати за надання юридичних послуг та витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права, у розмірі 1950 грн., а також з відповідачів солідарно 200 грн..

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2011 року позовні вимоги банку задоволено частково - стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.04.2008 року у розмірі 44971.02 грн., витрати за надання юридичних послуг та витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права, в розмірі 500 грн., всього - 45471.02 грн.; стягнуто з філії ТОВ "Українське Фінансове Агентство "Верус" у Дніпропетровському районі м. Дніпропетровська, ОСОБА_2 солідарно 200 грн. - заборгованість за договором поруки № 154 від 12.02.2009 року; вирішено питання про розподіл судових витрат, а в решті позову відмовлено.

На вказане рішення ОСОБА_2 подавапеляційну скаргу, в якій просив його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову банку, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2015 року заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2011 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги банку задоволено частково - стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № SAMDN8580 від 24 квітня 2008 року в розмірі 30999,92 грн. та вирішено питання про судові витрати у справі, а в задоволенні решти вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 лютого 2016 року рішення апеляційного суду в частині стягнення заборгованості за кредитним договором від 24 квітня 2008 року № SAMDN8580 скасовано та справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 квітня 2008 року між позивачем і ОСОБА_2 укладено кредитний договір № SAMDN8580, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 15 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

За наданим до позову розрахунком заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором № б/н від 24.04.2008 року станом на 12.10.2010 року становить 45171.02 грн. (30046.65 грн. - заборгованість за кредитом; 12497.18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина) і 2127.19 грн. - штраф (процентна складова).

Проте, стягуючи з ОСОБА_2 на користь позивача спірну заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.04.2008 року суд в порушення вимог ст. ст. 213 - 214 ЦПК України обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору, не з'ясував і залишив поза увагою те, що банк письмових доказів укладання з ОСОБА_2 саме такого договору не надав, вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № SAMDN8580 від 24 квітня 2008 року не заявляв і розрахунку заборгованості за ним не представив.

Оскільки в суді апеляційної інстанції позивачу законом не надано право змінювати або уточнювати заявлені в суді першої інстанції позовні вимоги,колегія суддів вважає за необхідне рішення суду скасувати та на підставі ст. ст. 11, 309 ЦПК України ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні вимог банку про стягнення вказаної заборгованості з ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2011 року скасувати.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: