Справа № 635/5123/16-ц
УХВАЛА

іменем України

"26" серпня 2016 р., Суддя Харківського районного суду Харківської області Панас Н.Л., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповачів солідарно на його користь заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Ухвалою суду від 23 червня 2016 року позивачеві був наданий строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю п"ять днів зі дня отримання копії ухвали.

Ухвалою суду від 25 липня 2016 року наданий позивачеві строк для усунення недоліків був продовжений за його клопотанням, ще на п"ять днів зі дня отримання копії ухвали.

23 серпня 2016 року до суду надійшло клопотання позивача про відстрочення оплати судового збору, де він посилається на те, що на теперішній час банк перебуває в стадії ліквідації, через що має фінансові складнощі і має можливості сплатити відразу судовий збір, а тому просив відстрочити оплату судового збору до розгляду справи по суті.

Перевіривши матеріали позову вважаю, що заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Статтею 4 ЗУ "Про судовий збір" встановлено, що при зверненні до суду юридичної особи з позовами майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5% від суми позову, але не менш ніж один розмір мінімальної заробітної плати.

Статтею 5 зазначеного Закону встановлені пільги щодо оплати судового збору і органи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не відносяться до категорії осіб, які за законом звільнені від оплати судового збору.

Відповідно до статті 8 Закону суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі; зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі статтями 10, 60 ЦПК покладається на заінтересовану сторону.

Відповідно до вимог ч.2 ст.61 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Загальновідомими є обставини, які відомі широкому колу осіб, в тому числі і складу суду. Вони не потребують доказування тому, що об'єктивність їх існування очевидна. Це в основному не дії, а події.

Загальновідомі обставини поділяються на всесвітньо відомі (наприклад столиці держав, географічні назви), відомі на території певної держави (наприклад, національні свята, історичні події, прізвища керівників держави) та локальні, тобто відомі на обмеженій території (наприклад, місцезнаходження органів місцевого самоврядування, назви вулиць).

Не можуть вважати загальновідомими обставинами не факти, а їх оцінки, позиції державних та громадських органів, відомості про окремих фізичних осіб, а також обставини, які хоч і відомі широкому колу осіб, але які не мають об'єктивного існування.

Посилання позивача на те, що факт його важкого матеріального становища через визнання його неплатіжоспроможнім є загальновідомим, не може бути визнаний таким, оскільки відноситься до оціночної категорії діяльності суб"єкта господарювання.

За таких обставин підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору не має, а тому позов визнається не поданим та повертається позивачеві.

Одночасно позивачеві слід розяснити, що відповідно до ч.5 ст.121 ЦПК України повернення позову не перешкоджає повторному зверненню з позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена сторонами повністю або частково до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Апеляційна скарга подається у письмовій формі протягом п"яти днів зі дня проголошення ухвали.

Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п"яти днів зі дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Л.Панас