Справа № 182/5644/16-ц
Провадження № 2/0182/3922/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.11.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно у порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання за ним права власності на житловий будинок.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на наступні обставини.

23.03.2015 року помер його батько ОСОБА_3, який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с.Капулівка, вул.Б.Хмельницького, буд.23, який збудований померлим до 1992 року. За своє життя на випадок своєї смерті батько склав заповіт, відповідно до якого усе належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обовязки, які належатимуть йому на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обовязки, які належатимуть йому на день смерті, він заповідав їм позивачу та відповідачу по справі. Заповіт складено ОСОБА_3 31.07.2012 року та посвідчено секретарем Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. Відповідно до заповіту, вони з братом є спадкоємцями батька. Окрім них, іншим спадкоємцем за законом в порядку першої черги була його дружина ОСОБА_4. Для оформлення своїх спадкових прав в 2015 році він звернувся до ОСОБА_5 - приватного нотаріуса по Нікопольському районному нотаріальному округу - з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Інші спадкоємці, а саме: його рідний брат ОСОБА_2 та їх мати ОСОБА_4, у встановлений законом строк подали заяви про відмову від прийняття спадщини на його користь. Та постановою приватного нотаріуса від 2016 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с.Капулівка, вул.Б.Хмельницького, буд.23. Для вирішення цього питання приватний нотаріус запропонувала йому звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с.Капулівка, вул.Б.Хмельницького, № 23, побудований його батьком ОСОБА_3 ще в 1953 році. Згідно довідки Капулівської сільської ради, земельна ділянка була виділена батькові під забудову житлового будинку і знаходилась в його законному користуванні. Збудувавши будинок, померлий так і не встиг отримати відповідний правовстановлюючий документ, який би свідчив про його право власності на нього. Спроби щодо оформлення збудованого будинку та введення його в експлуатацію батьком робились (в 1990 році ним було замовлено технічний паспорт на житловий будинок), але так нічого конкретного зроблено й не було. До серпня 1992 року оформлення права власності на будинки проводили органи місцевого самоврядування на основі висновку про технічний стан будинку, складений у бюро технічної інвентаризації, і документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташований зазначений об'єкт, відповідно до листа Держбуду від 23.03.1999 року та п.3 постанови Кабінету Міністрів від 09.09.2009 року № 1035 „Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, спорудженими без дозволу на будівництво. ОСОБА_6 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року „Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування зазначено, що порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 „Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється, що по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності, одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. Враховуючи вищенаведене, а також той факт, що житловий будинок разом з іншими надвірними будівлями не є самочинно збудованим, він має всі правові підстави набути право власності на нього в порядку спадкування за заповітом. Його батьком було зроблено розпорядження на випадок смерті і визначено коло спадкоємців, де, згідно заповіту, усе своє майно він заповідав йому з братом. Інші спадкоємці за заповітом та за законом відмовилися від прийняття спадщини на його користь. Його мати ОСОБА_4 - спадкоємець першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 - померла 03.02.2016 року. На даний час він як спадкоємець за заповітом не має можливості набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріуса. За таких обставин, виходячи з приписів ст. 16 ЦК України це право підлягає захисту в судовому порядку.

В судове засідання сторони не прибули, надали заяву про розгляд справи у свою відсутність, позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно зі ст.1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Як встановлено в судовому засіданні, 23.03.2015 року помер батько позивача ОСОБА_3 (а.с.8), який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с.Капулівка, вул.Б.Хмельницького, буд.23, який збудований померлим до 1992 року. За своє життя на випадок своєї смерті спадкодавець склав заповіт, відповідно до якого усе належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обовязки, які належатимуть йому на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обовязки, які належатимуть йому на день смерті, він заповідав сторонам по справі (а.с.12). Заповіт складено 31.07.2012 року та посвідчено секретарем Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. Відповідно до заповіту, сторони по справі є спадкоємцями після смерті батька. Окрім них, іншим спадкоємцем за законом в порядку першої черги була дружина померлого та мати сторін ОСОБА_4 Для оформлення своїх спадкових прав в 2015 році позивач звернувся до ОСОБА_5 - приватного нотаріуса по Нікопольському районному нотаріальному округу - з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.27). Інші спадкоємці, а саме: рідний брат позивача ОСОБА_2 та їх мати ОСОБА_4, у встановлений законом строк подали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь позивача (а.с.29, 32). Та постановою приватного нотаріуса від 05.10.2016 року пощзивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с.Капулівка, вул.Б.Хмельницького, буд.23 (а.с.11). Згідно довідки Капулівської сільської ради, земельна ділянка була виділена спадкодавцеві під забудову житлового будинку і знаходилась в його законному користуванні (а.с.17, 47-54). Збудувавши будинок, спадкодавець не отримав відповідний правовстановлюючий документ, який би свідчив про його право власності. В 1990 році спадкодавцем було замовлено технічний паспорт на житловий будинок (а.с.13-14), але будинок узаконений не був. Враховуючи вищенаведене, а також той факт, що житловий будинок разом з іншими надвірними будівлями не є самочинно збудованим, позивач має всі правові підстави набути право власності на нього в порядку спадкування за заповітом.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.3-10, 30, 60, 208-209, 212-215 ЦПК, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який складається з: житлового будинку літ.„А, загальною площею 58,9 кв.м., житловою площею 41,1 кв.м.; літньої кухні літ.„Б; сараю літ.„Б; гаражу літ.„В; сараю літ.„Г; підвалу літ.„Д; сараю літ.„Е; літньої кухні літ.„Ж; душу літ.„З; вбиральні літ.„И; басейну № 1, паркану № 2-4, спорудження I-II, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с.Капулівка, вул.Б.Хмельницького, № 23, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3.

На рішення суду першої інстанції може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_7