Справа № 390/433/16-ц
Провадження № 2/390/248/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2016 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Пасічника Д.І.

при секретарі Кулик К.І.,

за участі сторін:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «ОСОБА_4В.», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Кіровоградського районного нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договору оренди недійсним, та скасування його державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до Селянського (фермерського) господарства «ОСОБА_4В.», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Кіровоградського районного нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договору оренди недійсним, та скасування його державної реєстрації, в якому просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 4,5194 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :02:000:1239, що розташована на території Первозванівської сільської ради, Кіровоградського району, Кіровоградської області, укладений 19 червня 2015 року між ОСОБА_1 та Селянським (фермерським) господарством «ОСОБА_4В.», та скасувати рішення про державну реєстрацію № 24247455 від 08.09.2015 року Договору оренди земельної ділянки площею 4,5194 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :02:000:1239, що розташована на території Первозванівської сільської ради, Кіровоградського району, Кіровоградської області укладений 19 червня 2015 року між ОСОБА_1 та Селянським (фермерським) господарством «ОСОБА_4В.».

Свої вимоги мотивував тим, що в договорі оренди не обумовлено питання щодо індексації орендної плати, тобто відсутні підстави вважати, що сторони договору досягли згоди щодо такої умови, внаслідок чого суттєво порушуються права орендодавця земельної ділянки, оскільки орендар довільно тлумачить свої зобовязання щодо розміру та порядку внесення внесення орендної плати, а тому наявні підстави для визнання такого договору недійсним.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення по обставинам справи, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, надав до суду письмові заперечення на позовні вимоги, просив відмовити в задоволені позов в повному обсязі, надав пояснення по обставинам справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Кіровоградського районного нотаріального округу ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 червня 2015 року між ОСОБА_1 та Селянським (фермерським) господарством «ОСОБА_4В.» укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,5194 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :02:000:1239, що розташована на території Первозванівської сільської ради, Кіровоградського району, Кіровоградської області.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 43479487 від 08.09.2015 року встановлено, що 08.09.2015 року зареєстровано договір оренди укладений 19 червня 2015 року між ОСОБА_1 та Селянським (фермерським) господарством «ОСОБА_4В.».

Відповідно до ст. 60 ЦПК, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. При цьому, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У ч.1 ст.203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що договір оренди землі який укладено між сторонами відповідає чинному законодавству, зареєстрований відповідно до вимог законодавства, оскільки обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором, в спірному договорі оренди землі урахування індексів інфляції не передбачена.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «ОСОБА_4В.», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Кіровоградського районного нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договору оренди недійсним, та скасування його державної реєстрації, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 13, 21 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 203, 215, 627, 638, 792ЦК України, ст.ст. 10, 58-60, 88, 179, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «ОСОБА_4В.», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Кіровоградського районного нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договору оренди недійсним, та скасування його державної реєстрації відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя «підпис»

З оригіналом згідно

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_6