Провадження № 22-ц/773/1214/16 Категорія: 48 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Данилюк В.А.,

суддів - Киці С.І., Шевчук Л.Я.,

секретар Черняк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за заявою відповідача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на спільне сімейне майно за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 червня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 червня 2016 року вжито заходи забезпечення зустрічного позову шляхом накладення арешту на квартиру №15 загальною площею 67,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Дану ухвалу звернуто до негайного виконання та направлено до ВДВС Луцького МУЮ.

Не погодившись із даною ухвалою суду, позивач за первісним позовом ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати у зв'язку з допущеними судом порушеннями норм матеріального і процесуального права та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, а також доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана ухвала - залишенню без змін з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 та накладаючи в порядку забезпечення вищевказаного зустрічного позову арешт на згадану вище квартиру, яка є предметом спору у даній справі, суд першої інстанції виходив із того, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Такі висновки суду першої інстанції, з якими погоджується і колегія суддів, ґрунтуються на повно, всебічно, об'єктивно встановлених обставинах справи та відповідних їм нормах процесуального права.

Так, відповідно до ч.ч.1, 3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, позов може забезпечуватися зокрема накладенням арешту на майно, яке належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб.

За змістом наведених норм, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що в провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на спільне сімейне майно.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору в даній справі (за зустрічним позовом), є квартира №15 загальною площею 67,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яку, як стверджує позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1, вони із ОСОБА_2 придбали за час проживання у шлюбі, і про наявність якої відповідач не зазначив в поданому ним позові про поділ спільного майна подружжя.

Встановлена також і та обставина, що право власності на згадану квартиру зареєстроване за ОСОБА_2

Отже, між сторонами дійсно існує спір з приводу поділу спільного майна подружжя та щодо визнання права на спільне сумісне майно, зокрема вищевказану квартиру.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з урахуванням доказів, наданих ОСОБА_1, на підтвердження своїх вимог зустрічного позову, дійшов правильного висновку про те, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення зустрічного позову ОСОБА_1, а тому з урахуванням балансу інтересів сторін на законних підставах обрав вид забезпечення позову, відповідний заявленим позовним вимогам.

При цьому, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції та не містять передбачених законом підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до п.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з огляду на безпідставність її доводів, а оскаржувана ухвала - залишенню без змін, як така, що постановлена з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 червня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий :

Судді :