Справа №242/4323/16-ц
Провадження №6/242/359/16
УХВАЛА

Іменем України

02 листопада 2016 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Черков В.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа за рішенням Третейського суду по справі 2-5/16 від 15.03.2016 р., -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Селидівського міського суду із заявою про видачувиконавчого листа за рішенням Третейського суду по справі 2-5/16 від 15.03.2016 р.

Сторони у судове засідання не зявилися. Про день слухання справи повідомлялися належним чином.

Згідно ст. 6 Закону України «Про третейські суди», третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

У своїй постанові від 20.05.2015 року по справі №6-64цс15 Верховний Суд України зазначає: «Статтею 5 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Згідно з частиною першою статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Статтею 6 Закону України "Про третейські суди" визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами.

Заявником, всупереч вимогам ст. 389-8 ЦПК України, у заяві не зазначено найменування і склад третейського суду, який прийняв рішення, за яким має бути виданий виконавчий лист; дата і місце прийняття рішення третейським судом; дата отримання рішення третейського суду особою, яка звернулася із заявою. Також заявником не долучено до заяви оригінал третейської угоди або належним чином завірена її копія.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про третейські суди», сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, зобов'язані добровільно виконати рішення третейського суду, без будь-яких зволікань чи застережень. Сторони та третейський суд вживають усіх необхідних заходів з метою забезпечення виконання рішення третейського суду.

Разом з тим, матеріали заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду не містять відомостей, які б підтверджували обізнаність відповідача щодо постановлення рішення, за яким ОСОБА_2 зобовязана передати у власність стягувану ОСОБА_1 іменні цінні папери ПАТ «Інститут репродуктивної медицини» у кількості 333450, номінальною вартістю 333450 грн., що складає 95 % статутного капіталу, які є без документарні, в рахунок погашення боргу за рішенням Третейського суду від 28.01.2014 р. по справі № 2-5/14 про стягнення заборгованості з фізичної особи ОСОБА_2 суми 5000000,00 грн., враховуючи ту обставину, що відповідач не приймав участі в розгляді справи третейським судом.

Суду надано третейську угоду, яка укладена між ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, проте не надано документів, що підтверджували б факт того що ОСОБА_2 уповноважувала зазначену особу діяти від її імені.

Також, матеріали заяви про видачу виконавчого листа не містять доказів щодо невиконання боржником рішення третейського суду в добровільному порядку та/або відмови боржника виконати рішення третейського суду, доказів направлення боржнику листа-пропозиції про добровільне виконання рішення Постійно діючого третейського суду.

Згідно вимог ст. 389-10 ЦПК України, суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом; справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейська угода визнана недійсною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу; третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Вказана норма кореспондується з положеннями ч. 6 ст. 56 Закону України «Про третейські суди».

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що заява не обґрунтована і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 210, 389-10 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про видачу виконавчого листа за рішенням Третейського суду по справі 2-5/16 від 15.03.2016 р.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Після набрання ухвалою про відмову у видачі виконавчого листа законної сили спір між сторонами може бути вирішений судом у загальному порядку.

Суддя