Провадження № 2-з/761/368/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про вжиття заходів забезпечення позову

19 серпня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Осаулов А.А., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою від 19.08.2016 року у вказаній справі було відкрито провадження та її було призначено до розгляду по суті за участю сторін.

Одночасно з позовною заявою до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову у цій справі шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову представник Позивача мотивував тим, що судом розглядається спір щодо визнання договору дарування вказаної квартири недійсним, а право власності на вказану квартиру вже зареєстровано за відповідачем, яка може в любий час реалізувати, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, зокрема, в частині залишення вказаної квартири у власності позивача.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 та ч.3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч.6 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Крім того, ч.3 ст.152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що представник в інтересах позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів із вимогами про визнання недійсним договору дарування спірної квартири.

Оскільки предметом спору, що виник між сторонами, є визнання недійсним договору дарування на квартиру АДРЕСА_1, тому суд вважає, що заява про забезпечення позову в частині накладення арешту на вказану квартиру є обґрунтованою і підлягає до задоволення щодо накладення арешту на неї, так як невжиття вказаного способу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування, - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею - 31,20 кв.м., житловою площею - 19,60 кв.м.

Дані про стягувача:

ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса проживання АДРЕСА_1.

Дані про боржника:

ОСОБА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_2, адреса реєстрації і проживання АДРЕСА_2.

Ухвала набуває законної сили з 19 серпня 2016 року та підлягає негайному виконанню.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 1 (один) рік.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: