Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 04 червня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 10-29/7232, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 284 000,00 Доларів США, строком до 03 червня 2033 року зі сплатою 13,50 % річних.10 червня 2009 року та 06 липня 2011 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 та Додаткову угоду № 2 до Кредитного договору № 10-29/7232 від 04 червня 2008 року, відповідно до умов якої встановлено, що залишок заборгованості за кредитом становить у розмірі 270 624,00 доларів США та прострочених відсотків - 11799,72 доларів США 04 червня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачами укладено договір поруки № 39.29-57/113п, відповідно до якого поручитель поручається перед банком за виконання зобов'язань позичальником, які передбачені кредитним договором.Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно розрахунку заборгованості станом на 02 липня 2016 року, сума заборгованості відповідачів перед позивачем становить у розмірі 576 869,71 Доларів США, що еквівалентно у розмірі 14 318 720,81 грн., що складає: заборгованість по кредиту у розмірі 270 624,00 Доларів США, що еквівалентно 6 717 269,80 грн., заборгованість по відсоткам у розмірі 203 342,73 Доларів США, що еквівалентно 5 047 253,61 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 18 340,58 доларів США, що еквівалентно 455 239,05 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 84 562,41 доларів США, що еквівалентно у розмірі 2 098 958,35 грн. Просить суд стягнути заборгованість станом на 02 липня 2016 року у розмірі 576 869,71 Доларів США, що еквівалентно у розмірі 14 318 720,81 грн. та судовий збір.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності..

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Представництво інтересів здійснював ОСОБА_3

Представник відповідачів ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До суду надійшли заперечення, в яких, зокрема, зазначено, що починаючи з 16 березня 2010 року відповідачем ОСОБА_1 не сплачуються чергові платежі за кредитом та відсотками. 02 листопада 2011 року відповідачем ОСОБА_1 отримано вимогу про дострокове повернення кредиту. Таким чином, перебіг позовної давності про стягнення заборгованості за кредитним договором розпочався 03 грудня 2011 року та сплинув 03 грудня 2014 року. Отже звернувшись з позовом до суду у 2016 року позивачем пропущено строки позовної давності. Зважаючи на те, що відповідачем ОСОБА_1 не була достроко повернута заборгованість за кредитом, передбачений нормою частини 4 ст.559 ЦК України строк сплинув у травні 2012 року, що зумовляє припинення зобов"язан поручителя - відповідача по справі ОСОБА_2

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.

04 червня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 10-29/7232, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 284 000,00 Доларів США, строком до 03 червня 2033 року зі сплатою 13,50 % річних (а.с. 14-17, 18, 19-20).

10 червня 2009 року та 06 липня 2011 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 та Додаткову угоду № 2 до Кредитного договору № 10-29/7232 від 04 червня 2008 року, відповідно до умов якої встановлено, що залишок заборгованості за кредитом становить у розмірі 270 624,00 доларів США та прострочених відсотків - 11799,72 доларів США (а.с.21, 23-24, 25-26).

Згідно положень ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № 10-29/7232 від 04 червня 2008 року загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на станом на 02 липня 2016 року становить у розмірі 576 869,71 Доларів США, що еквівалентно у розмірі 14 318 720,81 грн., що складає: заборгованість по кредиту у розмірі 270 624,00 Доларів США, що еквівалентно 6 717 269,80 грн., заборгованість по відсоткам у розмірі 203 342,73 Доларів США, що еквівалентно 5 047 253,61 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 18 340,58 доларів США, що еквівалентно 455 239,05 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 84 562,41 доларів США, що еквівалентно у розмірі 2 098 958,35 грн. (а.с. 45-53).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Як вбачається з досліджених доказів, умови договору позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки кредит не погашений.

Тому утворилась заборгованість за невиконання умов договору станом на 02 липня 2016 року у сумі 576 869,71 доларів США, що еквівалентно 14 318 720,81 грн.

Представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подано заяву про застосування строків позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина п'ята статті 261 ЦК України).

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов'язання, яким є строк виконання зобов'язання у повному обсязі (кінцевий строк) або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого строку виконання її умов.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 9 листопада 2016 року у справі № 6-2251цс16.

Пунктом 4.4 кредитного договору передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов'язків, визначених п.п.3.3.7, 3.3.8 цього Договору, протягом більше, ніж 90 (дев'яносто) календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеня).

Останній платіж за кредитним договором позичальник здійснив по тілу кредиту та відсоткам 01 грудня 2011 року.

Відповідно до пункту 4.4 цього договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив, через 90 днів після сплати боржником останнього платежу.

Оскільки 09 серпня 2016 року банком було пред'явлено вимогу про дострокове виконання зобов'язань шляхом звернення до суду з позовом, тому позивачем було пропущено строк позовної давності.

За таких обставин у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити.

Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя ОСОБА_2, суд вважає таке.

04 червня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачами укладено договір поруки № 39.29-57/113п, відповідно до якого поручитель поручається перед банком за виконання зобов'язань позичальником, які передбачені кредитним договором (а.с. 27-28).

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга стаття 251 та частина друга стаття 252 ЦК України).

Договором поруки не визначено строку, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за кредитним договором.

Таким чином, у договорі поруки не встановлено строку її дії відповідно до статті 252 ЦК України, а тому підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків.

У кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання чітко визначений: строком повного погашення кредиту є 03 червня 2033 року.

Однак у зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України використав право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором, надіславши 03 лютого 2015 року претензію - вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів.

Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й протягом шести місяців, починаючи від цієї дати був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя.

Таким чином, якщо кредитор на підставі частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, то передбачений частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати.

03 лютого 2015 року на адресу відповідача ОСОБА_2 направлено вимогу про усунення порушень зобов'язань за кредитним договором № 10-29/7232 від 04 червня 2008 року (а.с.30).

Змінивши строк виконання основного зобов'язання, банк звернувся до суду із зазначеним позовом лише 09 серпня 2016 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 січня 2016 року у справі № 6-990цс15.

З урахуванням викладеного суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 11, ст.ст. 251, 256, 257, 261, 266, 267, 509, ч. 1 ст. 553, ст.ст. 525, 526, 530, ч. 1 ст. 554, ст.ст. 559, 598, 610, 611,612,1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 79, 88, 209, 212, 214, 215, 223 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 16 грудня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.Є.Арапіна