Справа № 182/3897/16-ц
Провадження № 2-о/0182/189/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.11.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява від ОСОБА_1, в якій він просить визнати дійсним Рішення Красно перекопського міського суду Автономної Республіки Крим від 31.08.1999 року про розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_2.

На підтвердження своїх вимог посилається на те, що він з 03.08.1988 року перебував у шлюбі ОСОБА_3, зареєстрованому у РАЦС м.Нікополь за актовим записом № 804. Подружнє життя з ОСОБА_4 не склалось через різне розуміння сімейних цінностей та відсутності взаємоповаги і любові один до одного, а тому 31.01.1999 року було винесено рішення Красноперекопського міського суду АР Крим про розірвання шлюбу за № 2-1204/1999 між ним та ОСОБА_4 Згадане

рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили. На підставі даного рішення відділом РАЦС Армянського МУЮ АР Крим було складено актовий запис про розірвання шлюбу № 80 від 13.07.2001 року. Він своєчасно рішення суду не отримав та не звернувся до органів реєстрації актів цивільного стану для отримання свідоцтва про розірвання шлюбу та проставлення відповідної відмітки в паспорті громадянина України. На даний час в нього склались близькі стосунки з іншою жінкою, з якою він має намір створити нову сімю та зареєструвати шлюб у передбаченому законом порядку. 09.07.2016 року він звернувся в Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану з питання подання заяви про реєстрацію шлюбу, однак йому було відмовлено у прийнятті заяви та пояснено працівником Відділу, що необхідно предявити документ про розірвання шлюбу з громадянкою ОСОБА_4 Після відмови у прийнятті заяви, він отримав копію рішення Красноперекопського міського суду АР Крим, однак вказана копія завірена гербовою печаткою Російської Федерації, через що йому повторно відмовлено Нікопольським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області у прийнятті заяви про реєстрацію шлюбу, що підтверджується відповіддю, так як дане рішення є недійсним на території України та не підлягає його виконання в органах ДРАЦС. У зв'язку із визнанням АР Крим тимчасово окупованою територією він не може отримати належним чином засвідчену копію рішення Красноперекопського міського суду АР Крим від 31.08.1999 року про розірвання шлюбу та відповідно не має можливості зареєструвати розірвання шлюбу в органі реєстрації актів цивільного стану та не може укласти шлюб з іншою жінкою. Згідно з п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.256 ЦПК України, в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. За приписами п.4 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту про розірвання шлюбу. Такий факт підлягає встановленню в порядку окремого провадження, якщо в органах реєстрації актів цивільного стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту цивільного стану. Згідно з розясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Відповідно до ст.9 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Згідно зі ст.3, п.7 ст.15 Закону України „Про реєстрацію актів цивільного стану, державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Серед іншого, підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відомості про розірвання шлюбу. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану. Про державну реєстрацію розірвання шлюбу та про розірвання шлюбу, здійснене в судовому порядку, робиться відмітка в актовому записі про шлюб. Встановлення факту розірвання шлюбу необхідно йому для внесення відомостей до паспортних даних та отримання ним свідоцтва про розірвання шлюбу і створення нової сім"ї з іншою жінкою. За таких обставин звернувся до суду.

В судове засідання заявник не прибув, в прохальній частині заяви просив суд розглянути справу за своєї відсутності .

Представник зацікавленої особи в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення вимог не заперечувала.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно з п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по - батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по - батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ст.234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред'явлення він звертався до відповідних органів за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови.

Згідно зі ст.9 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Відповідно до ст.3, п.7 ст.15 Закону України „Про реєстрацію актів цивільного стану, державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач з 03.08.1988 року перебував у шлюбі ОСОБА_3, зареєстрованому у РАЦС м.Нікополь за актовим записом № 804. Подружнє життя з ОСОБА_4 не склалось і 31.01.1999 року було винесено рішення Красноперекопського міського суду АР Крим про розірвання шлюбу за № 2-1204/1999 між заявником та ОСОБА_4 (а.с.7) Згадане рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили. На підставі даного рішення відділом РАЦС Армянського МУЮ АР Крим було складено актовий запис про розірвання шлюбу № 80 від 13.07.2001 року. Заявник своєчасно рішення суду не отримав та не звернувся до органів реєстрації актів цивільного стану для отримання свідоцтва про розірвання шлюбу та проставлення відповідної відмітки в паспорті громадянина України. На даний час в заявника склались близькі стосунки з іншою жінкою, з якою він має намір створити нову сімю та зареєструвати шлюб у передбаченому законом порядку. 09.07.2016 року заявник звернувся в Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану з питання подання заяви про реєстрацію шлюбу, однак йому було відмовлено у прийнятті заяви та пояснено працівником Відділу, що необхідно предявити документ про розірвання шлюбу з громадянкою ОСОБА_4 Після відмови у прийнятті заяви, заявник отримав копію рішення Красноперекопського міського суду АР Крим, однак вказана копія завірена гербовою печаткою Російської Федерації, через що йому повторно відмовлено Нікопольським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області у прийнятті заяви про реєстрацію шлюбу (а.с.5-6). У зв'язку із визнанням АР Крим тимчасово окупованою територією заявник не може отримати належним чином засвідчену копію рішення Красноперекопського міського суду АР Крим від 31.08.1999 року про розірвання шлюбу та не має можливості зареєструвати розірвання шлюбу в органі реєстрації актів цивільного стану. В звязку з чим не може укласти шлюб з іншою жінкою.

Таким чином, вивчивши матеріали по справі, у суду не виникає сумнівів стосовно законності вимог ОСОБА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.3-10, 15, 30, 57-60, 234-235, 256, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати дійсним Рішення № 2-1204/1999 Красноперекопського міського суду Автономної Республіки Крим від 31.08.1999 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (дошлюбна Кузьмина).

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_5