РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.

при секретареві: Яблонській Я.Л.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Василівського району Запорізької області, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_5 державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, суд,

ВСТАНОВИВ:

До Василівського районного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_3 сільської ради Василівського району Запорізької області. В позовній заяві позивачка вказує, що 29 січня 2012 року померла ОСОБА_6. Після смерті ОСОБА_6 позивач є спадкоємцем за її заповітом від 20 вересня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за № 696. Згідно заповіту, ОСОБА_6 заповіла земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,03 га, що знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Василівського району Запорізької області, яка належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗП №118039 виданого 02 грудня 2005 року. На момент смерті ОСОБА_6 була зареєстрована одна та проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1980 року по день смерті. ОСОБА_1 своєчасно звернувся до нотаріальної контори та 11 лютого 2012 року Дніпрорудненською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №35 за 2012 рік. Постановою державного нотаріуса ОСОБА_5 державної нотаріальної контори Запорізької області про відмову у вчиненні нотаріальної дії №262/02-31 від 15 квітня 2016 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку, адже правовстановлюючий документ та інформація з Державного земельного кадастру не надані, тому вчинити нотаріальні дії неможливо. Згідно довідки №19-28-99,0-1008/2-16 від 23 березня 2016 року вбачається, що з архіву управління Держгеокадастру було надано копію другого примірника державного акту на право приватної власності на землю, завірений належним чином, на ім'я ОСОБА_6. Згідно довідки №1321/012-16 від 19 квітня 2016 року нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 7,03 га (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Василівського району Запорізької області складає - 272580,21 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку розміром 7,03 га (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Василівського району Запорізької.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі, просить задовольнити з підстав, що викладені у письмовій формі.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просить задовольнити з підстав, що викладені у письмовій формі.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Василівського району Запорізької області та відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Представник третьої особи ОСОБА_5 державної нотаріальної контори Запорізької області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що 29 січня 2012 року померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №240410, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області (а.с.6). Після смерті ОСОБА_6 позивач є спадкоємцем за заповітом від 20 вересня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за № 696. Згідно заповіту ОСОБА_6 заповіла ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,03 га, що знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Василівського району Запорізької області, яка належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗП №118039, виданого 02 грудня 2005 року (а.с.8).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_1 своєчасно звернувся до нотаріальної контори та 11 лютого 2012 року Дніпрорудненською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №35 за 2012 рік.

Постановою державного нотаріуса ОСОБА_5 державної нотаріальної контори Запорізької області про відмову у вчиненні нотаріальної дії №262/02-31 від 15 квітня 2016 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку, постільки оригінал правовстановлюючого документу та інформація з Державного земельного кадастру не надані, тому вчинити нотаріальні дії неможливо (а.с.9).

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно довідки №19-28-99,0-1008/2-16 від 23 березня 2016 року вбачається, що з архіву управління Держгеокадастру було надано копію другого примірника Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗП №118039, виданого 02 грудня 2005 року, завірений належним чином, на ім'я ОСОБА_6.

Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Мінюстом України №7/5 від 07 лютого 2002 року визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності.

Враховуючи, що позивач не має можливості оформити спадкове майно відповідно до вимог законодавства, у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності.

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

На момент смерті ОСОБА_6 була зареєстрована одна та проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1980 року по день смерті.

Згідно довідки №1321/012-16 від 19 квітня 2016 року нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 7,03 га (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Василівського району Запорізької області складає - 272580,21 грн.

Таким чином, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання за ним права власності в порядку спадкування вказаної земельної ділянки обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 60, 84, 88, 209, 212, 215, 226-228 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_8 задовольнити:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку розміром 7,03 га (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Василівського району Запорізької області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті 29 січня 2012 року ОСОБА_6. Земельна ділянка належала ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗП №118039, виданого 02 грудня 2005 року

Копію заочного рішення направити відповідачам

Заочне рішення може бути переглянуте Василівським районним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик