Справа № 344/2001/16-ц
Провадження № 2-о/344/75/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

народних засідателів - Бандурки Б.М.

Ліщинського Т.І.

секретаря - Мічути Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи Орган опіки та піклування Івано-Франківського міськвиконкому, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усиновлення дитини,-

В С Т А Н О В И В:

17 лютого 2016 року заявник ОСОБА_2, заінтересовані особи Орган опіки та піклування Івано-Франківського міськвиконкому, ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про усиновлення дитини. Обґрунтовуючи вимоги заяви, заявник зазначає, що 18 листопада 2008 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_3. Від даного шлюбу народилося двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 народила сина ОСОБА_7, батьком якого записано ОСОБА_4. ОСОБА_4 не заперечує проти позбавлення батьківських прав та усиновлення дитини, про що свідчить нотаріально посвідчена заява. Дитина є інвалідом дитинства, на даний час проживає разом з ними, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі. За таких обставин заявник просить суд постановити рішення про усиновлення заявником неповнолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Ухвалою від 18 березня 2016 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_4.

Заявник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, просив заяву задовольнити у повному обсязі.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, проте надала до суду заяву в якій просила задовольнити вимоги заяви у повному обсязі.

У судове засідання представник Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради не прибула, проте до суду надана заява, в якій просить справу розглядати без участі представника органу.

ОСОБА_4 у жодне судове засідання не з'явився, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_4, у якій він просить розглядати справу без його участі і не заперечує проти позбавлення його батьківських справ щодо малолітнього сина ОСОБА_7 та надає згоду на усиновлення його малолітнього сина ОСОБА_2 (а.с. 6-7).

Суд, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірваний, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів 03 жовтня 2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 660 (а.с. 4).

Батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 5).

ОСОБА_4 надав згоду на усиновлення його малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 6).

З заяви від 05 лютого 2016 року вбачається, що ОСОБА_4 не заперечує проти позбавлення його батьківських справ щодо малолітнього сина ОСОБА_7, заявляє, що участі і вихованні і утриманні сина не приймає, не виконує батьківських обов'язків щодо нього (а.с. 7).

ОСОБА_3 отримує державну соціальну допомогу (а.с.9).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї ОСОБА_2 від 22 квітня 2016 року, санітарно-побутові умови проживання сім'ї задовільні, створено належні умови для розвитку малолітніх дітей (а.с. 22).

ОСОБА_2 з 2015 року працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Меркурі ЛТД» монтажником металопластикових виробів (а.с. 23).

ОСОБА_2 за станом здоров'я може бути усиновлювачем (а.с. 24).

Згідно висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, має захворювання (а.с. 25-26).

ОСОБА_7 навчається у Калуській спеціальній загальноосвітній школі інтернаті І-ІІІ ступенів № 2 Івано-Франківської обласної ради і не перебуває на повному державному утриманні (а.с. 27).

ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 28).

Згідно висновку про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради складає висновок про те, що усиновлення малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянином України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, є доцільним і таким, що відповідає виключно інтересам дитини (а.с. 36-37).

В Україні дитинство охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України).

Обов'язок держави забезпечити дитині захист і піклування, необхідні для її благополуччя, узгоджується з позиціями, викладеними у визнаних в Україні міжнародно-правових актах, зокрема, у Міжнародному пакті про економічні, соціальні і культурні права 1966 року (пункт 3 статті 10), Конвенції про права дитини 1989 року (стаття 3).

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 3 лютого 2009 року № 3-рп/2009 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремого положення частини другої статті 211 Сімейного кодексу України (справа про різницю у віці між усиновлювачем та дитиною), згідно з положеннями Принципу 2 Декларації прав дитини 1959 року при прийнятті з цією метою законів пріоритетним має бути якнайкраще забезпечення інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини також надає особливого значення при вирішенні справ про усиновлення принципу пріоритету інтересів дитини (Рішення у справі «Піні і Бертані та Манера і Атрипальді проти Румунії» від 22 червня 2004 року).

Відповідно до статті 20 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року), дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Такий догляд може включати, зокрема, усиновлення.

15 лютого 2011 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про ратифікацію Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянутої)».

Вказана Конвенція запроваджує сучасні правові стандарти у сфері усиновлення з метою максимального врахуванням найвищих інтересів дитини.

Відповідно до статті 4 Європейської Конвенції про усиновлення дітей (переглянутої), компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини. У кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами.

Частиною п'ятою статті 24 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що усиновлення допускається виключно в інтересах дитини України відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 207 Сімейного кодексу України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що основною і визначальною засадою усиновлення дитини є забезпечення її найвищих інтересів.

Під інтересами дитини суд розуміє необхідність створення для неї сприятливих умов (як матеріального, так і морального характеру) для виховання і всебічного розвитку (у фізичному, психічному, духовному та іншому відношенні), максимально наближених, якщо це можливо, до обстановки, звичної для дитини у втраченій нею сім'ї.

Усиновлення (удочеріння) є оформлена спеціальним юридичним актом (рішенням суду) передача на виховання в сім'ю неповнолітньої дитини на правах сина чи дочки (частина шоста статті 24 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з частиною 1 статті 208 Сімейного кодексу України, усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу).

Усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п'ятнадцять років (частини 1-2 статті 211 Сімейного кодексу України).

Відповідно до вимог статті 217 Сімейного кодексу України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Частина друга статті 231 Сімейного кодексу України передбачає, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини.

Судом встановлено, що заявник має достатній дохід для забезпечення нормального розвитку і виховання дитини, задовільні житлові умови, матеріально забезпечений, фізично здоровий, не має фізичних недоліків та психічних захворювань, які б перешкоджали всиновленню, перешкод для усиновлення, зазначених у статті 212 Сімейного Кодексу України, не встановлено, батько дитини надав письмову згоду, засвідчену нотаріально, на усиновлення ОСОБА_2 його малолітнього сина, усиновлення повністю відповідатиме інтересам дитини і дасть можливість забезпечити дитині стабільні та гармонійні умови життя, усиновлення є доцільним і здійснюється в інтересах дитини.

З огляду на викладене, проаналізувавши доводи заявника, дослідивши матеріали справи, враховуючи висновок органу опіки і піклування, виходячи з найвищих інтересів малолітньої дитини, з метою забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя, суд вважає за можливе дозволити ОСОБА_2 усиновити неповнолітню дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На підставі вищенаведеного, відповідно до статті 51 Конституції України, Конвенції про права дитини, Європейської Конвенції про усиновлення дітей (переглянутої), статей 3, 4, 5, 7, 207-234 Сімейного кодексу України, статті 24 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись статтями 3, 4, 6, 7, 10, 57-60, 77, 88, 169, 197, 209, 212-214, 218, 222, 223, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Вимоги ОСОБА_2, заінтересовані особи Орган опіки та піклування Івано-Франківського міськвиконкому, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усиновлення дитини задовольнити у повному обсязі.

Дозволити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, усиновити неповнолітню дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Л.В. Мелещенко

Народні засідателі Б.М. Бандурка

Т.І. Ліщинський