Ухвала

іменем україни

14 січня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

КоротунаВ.М., Дем'яносова М.В., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Головеньківське» до ОСОБА_3, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, Борзнянська районна державна адміністрація Чернігівської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Головеньківське Плюс», ОСОБА_4, про визнання права власності на земельну ділянку, за касаційною скаргою сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Головеньківське» на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 08 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 06 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року сільськогосподарське Товариство з обмеженою відповідальністю «Головеньківське» (далі - СТОВ «Головеньківське») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, Борзнянська районна державна адміністрація Чернігівської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Головеньківське Плюс» (далі - СТОВ «Головеньківське Плюс»), ОСОБА_4, про визнання права власності на земельну ділянку.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що воно є правонаступником колишнього КСП «Племзавод «Головеньківський», яке в 1995 році згідно державного акта на право колективної власності на землю від 30 листопада 1995 року серії НОМЕР_1 отримало з державної у колективну власність 3856,0 га земель, з яких 63,60 га під господарськими будівлями та дворами, що не підлягали розпаюванню. Зазначало, що на цих земельних ділянках знаходяться об'єкти нерухомого майна (4 артезіанські свердловини), що були в березні 2003 року придбані СТОВ «Головеньківське» у співвласників майнових паїв реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства, де частка ОСОБА_3 складала 0,107825%. Вказувало, що хоча право власності на земельні ділянки під цими артезіанськими свердловинами не було зареєстровано за відповідачем та іншими співвласниками майна при їх виході із КСП разом з правом на нерухомість, однак земельні ділянки раніше набули ознак об'єкта права власності відповідно до виданого КСП державного акта на право колективної власності на землю, тому виходячи з загального принципу цілісності об'єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований, одночасно з переходом від співвласників майна до СТОВ «Головеньківське» права власності на артезіанські свердловини відбувся й перехід права власності на земельні ділянки під ними. Натомість, відсутність у СТОВ «Головеньківське» правовстановлюючих документів на зазначені земельні ділянки унеможливлює здійснення товариством своїх прав власника землі.

Враховуючи викладене, СТОВ «Головеньківське» просило визнати право власності на частку у праві спільної часткової власності в розмірі 0,107825% без виділення її в натурі (ідеальну частку): на земельну ділянку під артезіанською свердловиною № 1, що розташована по АДРЕСА_1, загальною площею 288 кв. м, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення (несільськогосподарські угіддя), цільове призначення - для надання послуг в сільському господарстві; на земельну ділянку під артезіанською свердловиною № 2, що розташована по АДРЕСА_2, загальною площею 225 кв. м, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення (несільськогосподарські угіддя), цільове призначення - для надання послуг в сільському господарстві; на земельну ділянку під артезіанською свердловиною № 3, що розташована по АДРЕСА_3, загальною площею 224 кв. м, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення (несільськогосподарські угіддя), цільове призначення - для надання послуг в сільському господарстві; на земельну ділянку під артезіанською свердловиною № 4, що розташована по АДРЕСА_4, загальною площею 160 кв. м, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення (несільськогосподарські угіддя), цільове призначення - для надання послуг в сільському господарстві.

Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 08 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 06 листопада 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі СТОВ «Головеньківське» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, обґрунтовано виходив з того, що спірні земельні ділянки не можуть бути віднесені до об'єктів права власності, оскільки вони не мають встановлених меж, не містять визначених щодо них прав, не зареєстровані і на них відсутні будь-які правовстановлюючі документи у попередніх власників розміщеного на цих землях нерухомого майна. Крім того, судами правильно зазначено, що позивач просив визнати право власності лише на ідеальну частку земельних ділянок без виділення її в натурі, тобто виникнення права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності на відповідну земельну ділянку, так як воно повинно бути оформлено в порядку передбаченому ст. ст. 125, 126 ЗК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Головеньківське» відхилити.

Рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 08 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 06 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

М.В.Дем'яносов

А.В.Маляренко