Ухвала

іменем україни

27 січня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КасьянО.П., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 09 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 10 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Баришівської селищної ради Київської області про визнання розпорядження та свідоцтва про право власності недійсними, та визнання права власності за набувальною давністю,

в с т а н о в и в :

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позов, який в процесі розгляду уточнила та просила визнати недійсними розпорядження, радгоспу «Баришівський» та свідоцтво про право власності на житло, видане госпрозрахунковим бюро «Альтернатива», оскільки в розпорядженні відсутня точна адреса квартири, а свідоцтво видане бюро, яке не було органом приватизації та визнати за ним право власності на цю квартиру за набувальною давністю.

На обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що вона вселилася у спірну квартиру на підставі ордеру від 24 липня 1984 року, виданого виконавчим комітетом Баришівської районної ради народних депутатів.

У даній квартирі вона на день затвердження розпорядження проживала разом з чоловіком ОСОБА_4, який ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер, після чого вона звернулась до Баришівської районної державної контори із заявою про прийняття спадщини.

Вважає, що відсутність державної реєстрації права власності на вказану квартиру та володіння квартирою 14 років добросовісно, відкрито, безперервно надає підстави для визнання за нею права власності за набувальною давністю.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 09 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного Київської області від 10 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 просить скасувати рішення першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

При цьому, до касаційної скарги заявником додано клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на важке матеріальне становище, так як крім пенсії за віком вона інших доходів не має.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи майновий стан заявника, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_3 від сплати судового збору.

У відкритті касаційного провадження у справі потрібно відмовити з таких підстав.

Відмовляючи у позові, місцевий суд, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції,

Відмовляючи у позові, місцевий суд, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходив із того, що позивачем не доведено наявності сукупності умов для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до ст. 344 ЦК України, крім того спірна квартира не перебуває на балансі у відповідача.

Згідно з п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права при їх ухваленні.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір»,

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Відмовити ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження за касаційної скаргою на рішення Баришівського районного суду Київської області від 09 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 10 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Баришівської селищної ради Київської області про визнання розпорядження та свідоцтва про право власності недійсними, та визнання права власності за набувальною давністю.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.П. Касьян