Справа № 395/274/16-ц
Провадження № 2/395/131/2016
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2016 року м.Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Лещенко О.В.,

із секретарем - Лисенко В.С., Кулініч В.В.,

за участю представника позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, прокурора Любченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовною заявою Новомиргородської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (далі - заявник, позивач, Новомиргородська РДА) до ОСОБА_6 (далі - відповідач, ОСОБА_6.) (позивач та відповідач разом далі - сторони) про позбавлення батьківських прав та стягнення коштів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в :

У березні 2016 року до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Новомиргородської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав та стягнення коштів на утримання неповнолітніх дітей, вказавши що:

У позові позивач вказав, що:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, через малолітній вік не в змозі самостійно захистити свої законні права, тому райдержадміністрація, як орган опіки та піклування, звернуаься до суду в їх інтересах;

постановою Новомиргородського районного суду від 23 травня 2012 року, справа № 1115/1-66/2012 р., ОСОБА_6 була засуджена за частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 71 КК України до покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі;

у зв'язку з тим, що діти залишилися без батьківського піклування, розпорядженням голови Новомиргородської райдержадміністрації від 25 червня 2012 року № 320-р надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_3 та ОСОБА_4;

розпорядженням голови Новомиргородської райдержадміністрації від 5 липня 2012 року № 340-р встановлено опіку над дітьми, позбавленими батьківського піклування, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та призначено опікуна ОСОБА_7. Обов'язки опікуна до цього часу виконує ОСОБА_7;

рішенням Новомиргородського районного суду від 11.09.2012 року №1115/2-255/2012р. з ОСОБА_6 стягнуті аліменти на користь особи чи закладу, у якому утримуються її неповнолітні діти, у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання доньки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 до досягнення ними повноліття;

ОСОБА_6 під час перебування в місцях позбавлення волі народила дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції;

малолітній ОСОБА_5 проживає з матір'ю ОСОБА_6;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувають на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, служби у справах дітей райдержадміністрації. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, на обліках служби у справах дітей райдержадміністрації не перебуває;

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована АДРЕСА_1 а проживає АДРЕСА_2. Не одружена, не працює, у районному центрі зайнятості на обліку не перебуває. Проживає за рахунок державної соціальної допомоги на народження ОСОБА_5.

батько у свідоцтвах про народження дітей записаний за статтею - 135 Сімейного кодексу України (зі слів матері);

01 грудня 2015 року ОСОБА_6 звільнилася з місць позбавлення золі. До служби у справах дітей звернулася 05 січня 2016 року із заявою щодо повернення малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 їй на виховання та з намірами збирати необхідні документи;

03.02.2015 року працівниками служби у справах дітей райдержадміністрації та районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді проведено обстеження умов проживання ОСОБА_6 за адресою до АДРЕСА_3, яку вона вказала у заяві, як адресу свого проживання. На момент перевірки в будинку були створені умови для проживання дітей: тепло, наявні продукти харчування, засоби гігієни, постільна білизна, необхідні меблі. ОСОБА_8 знаходився під наглядом бабусі ОСОБА_9, яка приїхала за ним доглянути доки ОСОБА_6 відбула до м. Одеси у справах;

з пояснення, наданого ОСОБА_6 від 05.02.2016 року, встановлено, що вона бажає забрати своїх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, проте у неї немає такої можливості.

ОСОБА_6 проживає у будинку співмешканця ОСОБА_10, субсидію оформити не може у зв'язку з тим, що не прописана та відсутні документи на будинок. Не працює, в районний центр зайнятості населення на облік стати не може, так як має велику земельну ділянку. Проживає за рахунок державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до 3-х років, які отримує на ОСОБА_5 в сумі 800,0 грн.

ОСОБА_6 не подала до служби у справах дітей райдержадміністрації документів, передбачених підпунктом 14 пункту 27 постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866;

з пояснення ОСОБА_7 від 08.02.2016 року, яка є опікуном ОСОБА_3 та ОСОБА_4, встановлено, що за час перебування у місцях позбавлення волі ОСОБА_6 телефонувала до неї разів п'ять, з яких три рази розмовляла лише з ОСОБА_3, тому що ОСОБА_4 відмовлявся розмовляти. Один раз на день народження ОСОБА_3 вона прислала малюнок, листівку та фото їхнього братика ОСОБА_5. Після звільнення ОСОБА_6 приїхала до ОСОБА_7 та дітей 02.12.2015 року, з гостинців своїм дітям нічого не привезла. Олександра впізнала маму та підійшла до неї, а ОСОБА_4 відмовився. Через тиждень ОСОБА_6 привезла до ОСОБА_7 ОСОБА_5 і попросила залишити його на один день, а сама залишила дитину терміном більше тижня. Сина залишила без речей та взуття. Кофту, футболку, колготи ОСОБА_7 йому придбала за власні кошти, які ОСОБА_6 їй не повернула. На телефонні дзвінки не відповідала. Третій раз ОСОБА_6 приїхала до дітей на свято Миколая 19 грудня 2015 року о 18:00 годині у нетверезому вигляді. Дітям привезла - брелочки, 2 пістолета та мобільний телефон ОСОБА_3. В дім ОСОБА_6 не заходила, віддала подарунки і поїхала. З 19 грудня 2015 року по 08 лютого 2016 року ОСОБА_6 до ОСОБА_7 та дітей не дзвонила та не приїздила. Діти про маму не запитують і взагалі не згадують;

з пояснення громадянки ОСОБА_11 від 09.02.2016 року встановлено, що вона є племінницею ОСОБА_10, який є власником будинку по АДРЕСА_4 та в ньому і проживає. На даний час ОСОБА_10 перебуває на стаціонарному лікуванні в КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» з 20 листопада 2015 року по даний час та продовжує хворіти (довідка КЗ "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня" від 05.02.2016 року № 11/29). У період перебування ОСОБА_10 на стаціонарному лікуванні в КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 без дозволу, самовільно заселилась в його будинок по АДРЕСА_5. ОСОБА_10 05.02.2016 року звернувся із заявою до Новомиргородського відділення Маловисківського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області про виселення сторонніх осіб з його будинку за адресою: АДРЕСА_6. Дозвіл на заселення в будинок він нікому не надавав. Про результати просить повідомити його в Кіровоградську обласну психіатричну лікарню, відділення № 3;

у характеристиці, виданій депутатом Новомиргородської міської ради ОСОБА_12, зазначено, що ОСОБА_6 не працює, виховує 3-х річного сина, який не відвідує дошкільний навчальний заклад. Зі слів сусідів будинок, в якому проживає гр. ОСОБА_6, відвідують сумнівні особи, які порушують спокій жителів вулиці. Зі слів ОСОБА_11, яка є сестрою власника будинку ОСОБА_10, ОСОБА_6 не реагує на зауваження та прохання щодо зміни на краще поведінки і способу життя;

на підставі довідки, виданої Рубаномостівською сільською радою від 03.02.2016 року № 48, гр. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована за адресою АДРЕСА_7, але за цією адресою не проживає, оскільки будинок відсутній (повністю розібраний-пустка);

22 лютого 2016 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини Новомиргородської райдержадміністрації, на якій прийнято рішення №1 "Про можливість передачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для подальшого виховання матері". Комісія з питань захисту прав дитини райдержадміністрації підтримала висновок Новомиргородської райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 щодо її малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та відповідність його інтересам дітей від 18 лютого 2016 року;

посилаючись на частину 2 статті 150, частину 1 статті 155, частину 2 статті 164, пункт 2 статті 166, статтю 232 Сімейного Кодексу України, Закон України № 69-V "Про ратифікацію Європейської конвенції про здійснення прав дітей", статтю 1, статтю 7 Європейської конвенції про здійснення прав дітей, статтю 45 ЦПК України, позивач просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, стосовно її малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягнути з ОСОБА_13 на утримання її малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення ним повноліття, на користь закладу чи особи, яким буде передана дитина.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повністю та просила його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала.

Прокурор в судовому засіданні підтримала позов в частині позбавлення відповідача батьківських прав стосовно її малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в частині позбавлення відповідача батьківських прав стосовно ОСОБА_5 просила відмовити за недоведеністю позивачем факту ухилення відповідача від виконання її обов'язків по його вихованню.

У судовому засіданні відповідач та пояснила, що:

оскільки власного житла не має, будинок, де вона зареєстрована, вже не існує, на той час зі своєю матір'ю ОСОБА_9 вже близько 6 місяців стосунків не підтримувала, а тому, повернувшись у 02 грудня 2015 року з місць позбавлення волі, зупинилась у опікуна своїх двох старших дітей - ОСОБА_7;

залишила у ОСОБА_7 за її згодою свого молодшого сина ОСОБА_14, а сама поїхала до Одеси, щоб переоформити виплати при народженні дитини на себе, що зайняло у неї тиждень часу, про що вона по телефону повідомляла ОСОБА_7 Після оформлення в Одесі документів відповідач забрала сина ОСОБА_14 від ОСОБА_7;

втретє відвідала своїх старших дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 19 грудня 2015 року, та подарувала ОСОБА_4 іграшковий пістолет, а доньці ОСОБА_3 - мобільний телефон;

у січні 2015 року повідомила Службу у справах дітей Новомиргородської райдержадміністрації, що бажає забрати до себе своїх доньку та сина та намір збирати документи, необхідні для цього, і це має зробити впродовж двох місяців;

проживає разом зі своїм меншим сином ОСОБА_14 та матір'ю ОСОБА_9 за рахунок державної допомоги, яку отримує на ОСОБА_5 у сумі близько 420 грн. на місяць, та підробітків у людей, що додатково складає суму від 800 до 1100 грн. у місяць, такі ж доходи за підробітки у людей отримує і її мати. Офіційно не працює, що пояснює тим, що на роботу її не хочуть брати, як особу, що мала судимість. У Центрі зайнятості на обліку не перебуває, що пояснює тим, що на облік не ставлять, оскільки вона має земельну ділянку площею 0,8 га, однак документа, який би підтверджував, що відповідач зверталась до Центру зайнятості, вона суду не надала;

за період з грудня 2015 року по серпень 2016 року відповідач змінювала місце проживання: проживала у АДРЕСА_8; у АДРЕСА_9

із заявою про повернення свої старших дітей та необхідними документами так і не звернулась до Служби у справах дітей Новомиргородської РДА, оскільки за адресою АДРЕСА_10 характеристику їй дали погану через порушення у вечірній час тиші (увечері різали дров для опалення будинку), за іншими адресами взяти характеристику не намагалась, щодо отримання довідки про доходи не зверталась, із заявами про обстеження умов проживання задля отримання відповідного акту та про отримання довідки про склад сім'ї не зверталась;

навчальний заклад, де навчаються старші її діти не відвідувала, з їх учителями не спілкувалась, участі у вихованні своїх старших дітей не брала, не хотіла з ними бачитись, оскільки вважає, що так буде краще.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідка ОСОБА_7, вивчивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких обставин.

За правилами ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У судовому засіданні безспірно встановлено, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Батько у свідоцтвах про народження дітей записаний за статтею - 135 Сімейного кодексу України.

У відповідності до вироку Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 23 травня 2012 року у справі № 1115/1-66/2012 р. ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 та з урахуванням статті 71 КК України призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Як убачається з копії розпорядження голови Новомиргородської райдержадміністрації від 25 червня 2012 року № 320-р, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування, у зв'язку з тим, що діти залишилися без батьківського піклування.

Як убачається з копії розпорядження голови Новомиргородської райдержадміністрації від 5 липня 2012 року № 340-р, встановлено опіку над дітьми, позбавленими батьківського піклування - ОСОБА_3, ОСОБА_4, та призначено опікуна ОСОБА_7. Обов'язки опікуна до цього часу виконує ОСОБА_7.

Як убачається з копії рішення Новомиргородського районного суду від 11.09.2012 року №1115/2-255/2012р. з ОСОБА_6 стягнуті аліменти на користь особи чи закладу, у якому утримуються її неповнолітні діти, у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання доньки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 до досягнення ними повноліття.

ОСОБА_6 під час перебування в місцях позбавлення волі народила дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції у Кіровоградській області.

Малолітній ОСОБА_5 проживає з матір'ю ОСОБА_6.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувають на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, служби у справах дітей райдержадміністрації. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, на обліках служби у справах дітей райдержадміністрації не перебуває.

Як убачається з копії довідки про звільнення серії НОМЕР_2, виданої ОСОБА_6, вона відбула покарання та звільнилася з місць позбавлення волі 01 грудня 2015 року.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована АДРЕСА_1 але у цьому будинку вона не проживає, так як будинок фізично не існує (повністю розібраний - пустка), що підтверджується довідкою Рубанівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області від 03.02.2016 року вих № 48.

ОСОБА_6 проживала з грудня 2015 року по березень 2016 року по АДРЕСА_3 без дозволу власника будинку, самовільно вселившись у нього, після чого проживала в АДРЕСА_11 у свого знайомого ОСОБА_15. Не одружена, не працює, у районному центрі зайнятості на обліку не перебуває. Проживає за рахунок державної соціальної допомоги на народження ОСОБА_5 та підробіток у людей.

До служби у справах дітей звернулася 05 січня 2016 року із заявою, в якій вказала, що бажає повернути своїх малолітніх дітей ОСОБА_3. та ОСОБА_4 їй на виховання та має намір збирати необхідні документи впродовж двох місяців, що підтверджується копією заяви ОСОБА_6 від 05.01.2016 року. Як убачається з копії пояснення, наданого ОСОБА_6 від 05.02.2016 року, вона бажає забрати своїх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, проте у неї немає такої можливості.

Як убачається з копії Акту обстеження умов проживання від 03.02.2015 року працівниками служби у справах дітей райдержадміністрації та районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді проведено обстеження умов проживання ОСОБА_6 за адресою до АДРЕСА_3, яку вона вказала у заяві, як адресу свого проживання. На момент перевірки в будинку були створені умови для проживання дітей: тепло, наявні продукти харчування, засоби гігієни, постільна білизна, необхідні меблі. ОСОБА_8 знаходився під наглядом бабусі ОСОБА_9, яка приїхала за ним доглянути доки ОСОБА_6 відбула до м. Одеси у справах.

Однак, як убачається з копії пояснення громадянки ОСОБА_11 від 09.02.2016 року, якає племінницею ОСОБА_10, який є власником будинку по АДРЕСА_12. На даний час ОСОБА_10 перебуває на стаціонарному лікуванні в КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» з 20 листопада 2015 року по даний час та продовжує хворіти (довідка КЗ "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня" від 05.02.2016 року № 11/29). У період перебування ОСОБА_10 на стаціонарному лікуванні в КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 без дозволу, самовільно заселилась в його будинок по АДРЕСА_5. ОСОБА_10 05.02.2016 року звернувся із заявою до Новомиргородського відділення Маловисківського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області про виселення сторонніх осіб з його будинку за адресою: АДРЕСА_6. Дозвіл на заселення в будинок він нікому не надавав. Про результати просить повідомити його в Кіровоградську обласну психіатричну лікарню, відділення № 3;

Як убачається з копії характеристики, виданій депутатом Новомиргородської міської ради ОСОБА_12, ОСОБА_6 не працює, виховує 3-х річного сина, який не відвідує дошкільний навчальний заклад. Зі слів сусідів будинок, в якому проживає гр. ОСОБА_6, відвідують сумнівні особи, які порушують спокій жителів вулиці. Зі слів ОСОБА_11, яка є сестрою власника будинку ОСОБА_10, ОСОБА_6 не реагує на зауваження та прохання щодо зміни на краще поведінки і способу життя.

ОСОБА_6 станом на день звернення позивача до суду та впродовж часу розгляду справи судом не подала до служби у справах дітей райдержадміністрації документів, передбачених підпунктом 14 пункту 27 постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866.

22 лютого 2016 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини Новомиргородської райдержадміністрації та розглядалось питання про можливість передачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для подальшого виховання матері. Комісія з питань захисту прав дитини райдержадміністрації у своєму рішенні №1 вирішила дозвіл на повернення малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для подальшого виховання матері ОСОБА_6 не надавати та підтримала висновок Новомиргородської райдержадміністрації від 18 лютого 2016 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 щодо її малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та відповідність його інтересам дітей, що підтверджується копією рішення №1 від 22.02.2016 року Новомиргородської РДА комісії з питань захисту прав дитини та копією вказаного Висновку від 19.02.2016 № 01-26/92/1.

Як убачається показань свідка ОСОБА_7, яка є опікуном ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за час перебування у місцях позбавлення волі ОСОБА_6 телефонувала до неї разів п'ять, з яких три рази розмовляла лише з ОСОБА_3, тому що ОСОБА_4 відмовлявся розмовляти. Один раз на день народження ОСОБА_3 вона прислала малюнок, листівку та фото їхнього братика ОСОБА_5. Після звільнення ОСОБА_6 приїхала до ОСОБА_7 та дітей 02.12.2015 року, з гостинців своїм дітям нічого не привезла. Олександра впізнала маму та підійшла до неї, а ОСОБА_4 відмовився. ОСОБА_6 попросила залишити сина ОСОБА_14 у ОСОБА_7 на один день, а сама залишила дитину терміном більше тижня. Після чого позивач свого сина ОСОБА_14 забрала. Третій раз ОСОБА_6 приїхала до дітей на свято Миколая 19 грудня 2015 року о 18:00 годині у нетверезому вигляді. ОСОБА_16 привезла пістолета та мобільний телефон ОСОБА_3, доньку поцілувала, але та відвернулась і сказала: «Мама, ти ж обіцяла більше не пити, але не виконала», а син ОСОБА_16 сказав: «Я до тебе не хочу. Бо в тебе немає, що їсти і немає де спати». В дім ОСОБА_6 не заходила, віддала подарунки і поїхала. Після чого декілька раз дзвонила доньці ОСОБА_3 на мобільний телефон та під час розмови обзивала опікуна нецензурною лайкою, в результаті чого донька розстроювалась та опікун порадила їй не спілкуватись з мамою по телефону. З 19 грудня 2015 року по 05 серпня 2016 року ОСОБА_6 до дітей приїздила лише один раз 23.04.2016 року близько 14 години також у стані алкогольного сп'яніння. ОСОБА_6 участі у вихованні, навчанні, утриманні своїх старших дітей не бере. Діти про маму не запитують і взагалі не згадують;

Як убачається з копії постанови суду від 30 червня 2016 року ОСОБА_6 була притягнена до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП за те, що 23.04.2016 р. о 14 годині 30 хвилин, перебуваючи на вул. Червоноармійська у с. Тишківка, Новомиргородського району Кіровоградської області, затіяла сварку з ОСОБА_17, виражалася на її адресу нецензурною лайкою. Таким чином вказаним рішенням суду підтверджуються показання свідка ОСОБА_17 щодо перебування позивача 23.04.2016 року у стані алкогольного сп'яніння.

Як убачається з копії акту обстеження умов проживання від 05.08.2016 року ОСОБА_6 у АДРЕСА_13, будинок ОСОБА_6 з матір'ю винаймають тимчасово без договору, де проживають з ОСОБА_5. У кімнаті є ліжко, стіл сервант. Мають мінімальний запас продуктів харчування, засобів гігієни. ОСОБА_14 знаходився вдома, в нього рана на нозі. Зі слів ОСОБА_6 вони відвідували лікаря, але ні де саме (поліклініці чи стаціонарі), на прізвище лікаря назвати не змогли. Висновок комісії: в тимчасовому житлі та без постійних заробітків не є можливим повноцінно утримувати та виховувати трьох малолітніх дітей.

Згідно копії характеристики № 214 від 08.08.2016 року на гр. ОСОБА_6, за час проживання на території Новомиргородської міської ради вона зарекомендувала себе негативно. Суспільно корисною діяльністю не займається. Уникає працевлаштування на обліку в центрі зайнятості не перебуває. Батьківські обов'язки виконує незадовільно. Зловживає спиртними напоями.

Крім визнання позивачем факту її ухилення від виконання батьківських обов'язків по вихованню її малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, цей факт також підтверджується:

копією довідки НАВЧАЛЬНО-ВИХОВНОГО ОБ'ЄДНАННЯ «ТИШКЇВСЬКА ЗАГАЛЬНООСВІТНЯ ШКОЛА І-ІІІ СТУПЕНІВ- ДОШКІЛЬНИЙ НАВЧАЛЬНИЙ ЗАКЛАД» від 09 серпня 2016 року № 61 згідно якої ОСОБА_6, як мати ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з дітьми не спілкується, не цікавилася жодного разу навчанням, поведінкою та їх психологічним станом, не відвідувала батьківські збори і не спілкувалася з класними керівниками та вчителями-предметниками. ОСОБА_6 не бере участі у вихованні та матеріальному утриманні дітей;

копією довідки Тишківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області № 472 від 10.08.2016 року згідно з якою за час проживання дітей : ОСОБА_4 та ОСОБА_18 , які знаходяться під опікою в ОСОБА_7, їх мати ОСОБА_6 жодного разу не зверталась( не письмово, не усно, не по телефону) до Тишківської сільської ради. Не цікавилась в яких умовах проживають її діти. їхнім здоров'ям та матеріальним забезпеченням;

копією довідки фельдшерсько-акушерського пункту від 10.08 2016 року про те, що ОСОБА_6 не приходила і не проявляла участі у догляді та вихованні своїх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3, не цікавилась їх здоров'ям та проведенням планових профілактичних щеплень.

Зазначені факти в їх сукупності суд розцінює як ухилення від виконання ОСОБА_6 батьківських обов'язків по вихованню малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Водночас суд приходить до висновку, що факт ухилення від виконання ОСОБА_6 батьківських обов'язків по вихованню сина ОСОБА_5 позивачем не доведено, оскільки не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження цього факту.

На підставі підпункту 14 пункту 27 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, служба у справах дітей райдержадміністрації за місцем походження дітей розглядає питання про можливість передачі дітей на виховання матері, яка повернулася з місць позбавлення волі, а в разі неможливості порушує питання про позбавлення її батьківських прав. Такі документи можуть бути підготовлені також у разі, коли після повернення з місць позбавлення волі мати не звернулася із заявою про повернення дітей.

За правилами п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Статтею 165 Сімейного Кодексу України передбачено, що орган опіки та піклування має право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав.

Відповідно до пункту 2 статті 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний та моральний розвиток.

Згідно з частиною 2 статті 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Ураховуючи наведене, керуючись ст. ст. 164 ч.1 п.2, 165 - 166 СК України, ст.ст. 3, 4, 6, 8, 10, 11, 57-61, 63,64, 131, 184-185, 208-210, 212-215, 218, 223-224, 292, 294, 296 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов Новомиргородської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав та стягнення коштів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, стосовно її малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,

В задоволенні позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, стосовно її малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та стягнення на його утримання аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий:

суддя О. В. Лещенко