АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/8723/2016 Головуючий у 1-й інстанції: Ластовка Н.Д.
справа №7552752/14-ц Доповідач: Поліщук Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Головачова Я.В., Вербової І.М.

за участю секретаря Горбачовій І.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника особи, яка

подала апеляційну скаргу ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 17 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у м.Києві про визнання права власності в порядку спадкування,-

УСТАНОВИЛА:

В січні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати в порядку спадкування право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_6, після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

В жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до Сьомої київської державної нотаріальної контори за Свідоцтвом про право на спадщину за законом, проте нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав, що Свідоцтво про право власності №2499-ж, видане 17 червня 1993 року Комітетом по оренді та приватизації комунального майна Дарницького району, дублікат якого пред»явлено нотаріусу, у встановленому порядку не зареєстровано.

Зазначає, що на момент видачі Свідоцтва про право власності обов»язок здійснювати державну реєстрацію був покладений на орган приватизації , у зв»язку із чим нотаріус не вправі був відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

До числа інших спадкоємців входить їхня дочка ОСОБА_5 (третя особа), яка не виявила бажання приймати спадщину та заяву про її прийняття не подавала.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 17 лютого 2014 року позовні вимоги задоволено, вирішено визнати за ОСОБА_4 у порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_6

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, а також скасувати державну реєстрацію права власності, що здійснена на підставі цього рішення.

Вимоги обґрунтовує тим, що участі у справі не приймала, проте ухваленим рішенням порушені її права та інтереси.

Зазначає, що у подружжя ОСОБА_6 було дві дочки - ОСОБА_5 та ОСОБА_7, її баба. Вона ж особисто приходиться правнучкою позивачу та ОСОБА_6

За час життя ОСОБА_6 склала заповіт на користь ОСОБА_3, яким заповіла належну частку у квартирі, проте справу розглянуто з неналежним складом відповідачів, без витребування спадкової справи та з»ясування всіх істотних обставин.

Окрім того, посилається на незаконність позовних вимог, оскільки у позивача не було перешкод зареєструвати право власності, що фактично було здійснено до моменту звернення до суду, та повторно звернутись до нотаріуса.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 27 травня 2015 року апеляційну скаргу відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року ухвалу суду апеляційної інстанції скасовано, справу направлено на новий апеляційний розгляд.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги підтримав, посилаючись на викладені в ній обставини, просив скаргу задовольнити.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Інші учасники цивільного процесу в судове засідання не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст.305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з»явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з»явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6, яка перебувала у шлюбі з ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Право власності на частину квартири підтверджено даними Свідоцтва про право власності №2499-ж, виданого 17 червня 1993 року Комітетом по оренді та приватизації комунального майна Дарницького району. Співвласником іншої частини квартири є ОСОБА_4

Свідоцтво є дублікатом, що виданий на підставі наказу Відділу приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації №17/2499-Д від 23 квітня 2013 року.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контори №2649/02-31 від 31 жовтня 2013 року, прийнятої за наслідками розгляду заяви ОСОБА_4, в інтересах якого діяла ОСОБА_5, про видачу свідоцтва про право на спадщину, установлено, що заявнику відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності у Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень інформації про зареєстровані права спадкодавця на квартиру.

Установлено також, що ОСОБА_4 є спадкоємцем за законом померлої дружини ОСОБА_6 та фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, оскільки з 1961 року і по день смерті дружини проживав разом з нею в квартирі АДРЕСА_2.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки позивач прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном спадкодавця.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони гуртуються на вимог закону та доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Доводи апеляційної скарги про те, що 07 червня 1996 року ОСОБА_6 складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори та зареєстрованим в реєстрі за №6ц-2332, відхиляються колегією суддів, оскільки не дають підстав для скасування рішення суду з огляду на наступне.

Відповідно до змісту заповіту, ОСОБА_6 заповіла ОСОБА_3 належну їй частину квартири АДРЕСА_1.

Заповіт є формою волевиявлення особи, яка на випадок свої смерті визначає коло осіб, до яких має перейти майно, що належало спадкодавцю на час смерті.

З матеріалів спадкової справи №1212 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 убачається, що ОСОБА_3 звернулась із заявою про прийняття спадщини 03 вересня 2014 року.

Постановою Державного нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контори від 27 вересня 2014 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 у зв»язку із пропуском строку для прийняття спадщини.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 09 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позовні вимоги задоволено, встановлено додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Разом з тим, рішенням Апеляційного суду м.Києва від 16 жовтня 2015 року зазначене рішення скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову. Рішення набуло законної сили.

Відтак, оскільки державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, та відмовлено у задоволенні позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, висновок суду першої інстанції про визнання за позивачем права власності на Ѕ частину квартири відповідає вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги і залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 17 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді Я.В. Головачов

І.М. Вербова