Справа № 522/3469/14-ц
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28.04.2016 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді Крачкової С.В.,

при секретарі Квашенко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

11.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 20 серпня 2014 року про накладення арешту на земельну ділянку і садовий будинок, що знаходяться в с.Нерубайське, СТ «Глорія», вул. Третя Лінія, буд. 46 ( а.с. 117 том 3).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про день розгляду заяви, що відповідно ч.4 ст. 154 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадженні суду знаходилась цивільна справа № 522/3469/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та визнання майна, набутого за час шлюбу, особистою власністю.

Ухвалою суду від 20 серпня 2014 року за заявою представника позивачки за первісним позовом був забезпечений вказаний позов шляхом накладення арешту на домоволодіння та земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:1523, що розташовані за адресою: вул. Лінія третя, 46, СТ «Глорія» с. Нерубайське, Біляївського району, Одеської області ( а.с.115 том 1).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням суду від 09 грудня 2015 року ОСОБА_2 було відмовлено у задоволенні уточненої позовної заяви до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а уточнену зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та визнання майна, набутого за час шлюбу особистою власністю, задоволено частково. При цьому за ОСОБА_1 визнано право особистої приватної власності на земельну ділянку №46 та домоволодіння №46 по вулиці Лінія Третя (Зелена) СТ „Глорія, с. Нерубайське, Біляївського району Одеської області. В іншій частині в задоволенні зустрічної позовної заяви йому відмовлено ( том 3 а.с. 53-56).

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 10 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було відхилено, а рішення Біляївського районного суду Одеської області від 09 грудня 2015 року залишено без змін (том 3 а.с.95-99).

Відповідно положень ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Виходячи з аналізу ст.ст.151-154 ЦПК України забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання прийнятого за його позовом позитивного рішення, у зв'язку з чим скасування цих заходів судом може мати місце у разі виконання судового рішення або відмови у задоволенні вимог позивача.

Крім того, відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

З ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 березня 2016 року вбачається, що за касаційною скаргою ОСОБА_2 відкрито касаційне провадження у вказаній справі, а виконання рішення Біляївського районного суду від 09 грудня 2015 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 10 лютого 2016 року зупинено до закінчення касаційного провадження у справі.

На цей час рішення за касаційною скаргою позивачки не прийнято.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що судом виносились дві ухвали про забезпечення позову стосовно одного і того ж предмету спору - відповідно 25.06.2014 року та 20.08.2014 року, але з зазначенням різних адрес, а саме: за адресою : с. Нерубайське, Біляївського району Одеської області вул. Зелена, 46 та с.Нерубайське СТ «Глорія» вул. Лінія Третя, 46 ( том 1 а.с.86, 115).

При цьому, ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 15.03.2016 року, яка не оскаржувалась в апеляційному порядку і вступила в законну силу, ОСОБА_3 було відмовлено в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, застосованого ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 20.08.2014 року ( том 3 а.с.129-130).

Враховуючи викладене, суд не знаходить законних підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-154 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову залишити без задовольнити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом 5 діб до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд.

Суддя: С.В.Крачкова