АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 656/293/16 Головуючий в суді I інстанції: Крисанова В.І.
Номер провадження 22-ц/791/1781/16 Доповідач: Склярська І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Склярської І.В.,

суддів Вейтас І.В.,

Цуканової І.В.,

секретар Сікора О,В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Іванівського районного управління юстиції Херсонської області Азарової Наталії Олександрівни на ухвалу Іванівського районного суду Херсонської області від 13 червня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернулася зі скаргою в якій просила визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця від 18.04.2016 року про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу № 656/515/15-ц від 05.04.2016 року, а виконавчий лист повернути у ВДВС Іванівського РУЮ Херсонської області для подальшого виконання.

В обґрунтування доводів зазначила, що 18.04.2016 року відповідно до п. 8 ч.1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в.о. начальника ВДВС Іванівського районного правління юстиції Азаровою Н.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в зв'язку з фактичним повним виконанням рішення суду, підставою для чого зазначено акт державного виконавця від 15.04.2016 року.

Вважає, що такі дії державного виконавця суперечать п.1,2,3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» та п. 8 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом, але з причин бездіяльності державного виконавця, рішення Іванівського районного суду Херсонської області від 30.11.2015 року на даний час не виконане.

Ухвалою Іванівського районного суду Херсонської області від 13 червня 2016 року скаргу ОСОБА_4 на дії в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Іванівського районного управління юстиції Херсонської області Азарової Н.О. задоволено. Визнано незаконною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Іванівського районного управління юстиції Херсонської області Азарової Наталії Олександрівни від 18 квітня 2016 року про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу №656/515/15-ц від 05 квітня 2016 року, виконавчий лист повернути у відділ державної виконавчої служби Іванівського районного управління юстиції Херсонської області для подальшого виконання.

Ухвалою цього ж суду від 17 червня 2016 року виправлено описку в ухвалі суду першої інстанції від 13 червня 2016 року: в другому абзаці резолютивної частини рішення зазначити «головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Іванівського районного управління юстиції Коваленко Тетяни Василівни» замість «в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Іванівського районного управління юстиції Херсонської області Азарової Наталії Олександрівни».

В апеляційній скарзі в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Іванівського районного управління юстиції Херсонської області Азарова Наталія Олександрівна просить скасувати ухвалу Іванівського районного суду Херсонської області від 13.06.2016 року та постановити нову про відмову у задоволенні скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, представника ОСОБА_4 та державного виконавця, перевіривши законність оскарженої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається і судом встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Іванівського районного управління юстиції знаходився виконавчий лист №656/515/15-ц, виданий 05.04.2016 року Іванівським районним судом Херсонської області про виділення у власність ОСОБА_4 майна, перелік якого наведений у рішенні суду про поділ спільного майна подружжя.

З метою виконання рішення суду, державним виконавцем був направлений ОСОБА_6 лист про необхідність виконання судового рішення в добровільний термін, у випадку не виконання, попереджено про проведення примусового виконання рішення суду (а.с.3).

15.04.2016 року, державним виконавцем складений акт, яким встановлено, що згідно рішення суду ОСОБА_4 виділено наступне майно та наведений його перелік (а.с.6).

На підставі вказаного акту, державним виконавцем Коваленко Т.В. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, яка затверджена в.о. начальника відділу ГТУЮ у Херсонській області Н.А. Азаровою, оскільки зазначеним актом державним виконавцем встановлено фактичне повне виконання рішення суду. (а.с.5).

Постановляючи ухвалу про задоволення скарги та скасування постанови державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець в межах наданих йому прав, не вчинила виконавчих дій, направлених на виконання рішення суду про виділення майна у власність заявника, чим порушила права заявника на суд та мирне володіння майном. Також суд першої інстанції мотивовано поновив строк для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду виходячи з наступного.

Статтею 129 Конституції України та статтею 14 ЦПК України основними засадами судочинства визначена обов'язковість рішень суду.

Згідно ч.1, 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 3 ст. 11 зазначеного закону передбачено, які дії державний виконавець має право вчиняти у процесі здійснення виконавчого провадження.

Так, з моменту відкриття провадження до часу його закінчення, тобто протягом шести місяців, державний виконавець не вчинив дій для забезпечення своєчасного, повного і неупередженого виконання рішення суду у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі присудження стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, державний виконавець вилучає ці предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що має бути переданий стягувачу в натурі, державний виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження. У разі письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, державний виконавець повертає зазначені предмети боржникові під розписку і виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Так, передача стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, здійснюється в установлений державним виконавцем строк за участю стягувача і боржника. Якщо боржник не виконав рішення самостійно, то державний виконавець вилучає у нього в присутності понятих предмети, зазначені у виконавчому документі, і передає їх стягувачу або його представнику, про що складає акт вилучення у боржника предметів, зазначених у рішенні суду, та акт передачі їх стягувачу. Ці акти складаються у трьох примірниках. Один примірник акта залишається у виконавчому провадженні, інші вручаються стягувачу та боржникові або їх представникам під розписку на першому примірнику акта. В актах вилучення та передачі зазначаються реквізити виконавчого документа та номер виконавчого провадження, прізвища, імена та по батькові державного виконавця, сторін виконавчого провадження та інших осіб, які беруть участь у передачі майна, короткий опис майна. Акти підписуються державним виконавцем та сторонами виконавчого провадження. У разі відмови сторін виконавчого провадження від підпису про це зазначається в актах.

Разом з тим, при складанні акту від 15.04.2016 року державним виконавцем не дотримані вимоги закону. Як пояснила державний виконавець в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, письмових доказів відмови стягувача у прийнятті від боржника майна, яке виділено стягувачу у власність, не має. А отже, колегія суддів приходить до висновку, що державний виконавець не спростувала доводів ОСОБА_4 про невиконання рішення суду у встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги що виділення у власність майна є його присудження, а не вилучення і передача, а тому у державного виконавця не було підстав для примусового виконання , колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються положеннями ст. 61, 32 Закону України «Про виконавче провадження», крім того, саме про примусове виконання рішення суду попереджався боржник листом державного виконавця від 14.04.2016 року №310/1/412.

Доводи апеляційної скарги щодо пропущення строку на подання скарги на дії ВДВС до суду першої інстанції колегією суддів не приймаються до відома, оскільки скаржниця подавала клопотання про поновлення строку на оскарження, посилаючись на обрання неправильного способу захисту своїх інтересів.

Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-152/0/4-13 від 28.01.2013 року При вирішенні питання про те, які підставі можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав ЦПК не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.

Таким чином, колегія суддів доводи апеляційної скарги відхиляє, як такі, що не ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права і висновків суду першої інстанції не спростовують.

Ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.303, 307, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Іванівського районного управління юстиції Херсонської області Азарової Наталії Олександрівни відхилити.

Ухвалу Іванівського районного суду Херсонської області від 13 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: І.В. Вейтас

І.В. Цуканова