06.09.2016 Єдиний унікальний номер 205/1439/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Остапенко Н.Г.

при секретарі Боголіп Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного геодезичного центру «Азимут», ОСОБА_3 держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, ОСОБА_4 міської ради, третя особа: Реєстраційна служба ОСОБА_4 міського управління юстиції про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування її державної реєстрації, ?

ВСТАНОВИВ:

Позивач 27.02.2015 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, приватного геодезичного центру «Азимут», ОСОБА_3 держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, ОСОБА_4 міської ради, третя особа: Реєстраційна служба ОСОБА_4 міського управління юстиції про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування її державної реєстрації.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі рішення виконкому ОСОБА_5 районної ради народних депутатів №21/9 від 12.01.1990 року, ОСОБА_1 передано користування земельну ділянку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Конструктивна, буд.18 грн.

Земельна ділянка позивача межує із земельною ділянкою відповідача, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Конструктивна, буд.20

В 2008 році відповідач оформив на земельну ділянку Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №640469, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №20 від 11.02.2008 року. Однак даний ОСОБА_6 був складений з помилками, зокрема межі його земельної ділянки частково накладаються на межі виділеної ще в 1990 році, земельної ділянки позивача.

Факт такої помилки зафіксовано в Висновку №294-14 судової земельно-технічної експертизи ОСОБА_4 НДІ судових експертиз в якому зазначено: «власник земельної ділянки №18 по вул.. Конструктивній користується земельною ділянкою із сторони ділянки №20, площею 46 кв.м., яка згідно координат меж державного акту на земельну ділянку №20 та проведених геодезичних вимірів належить до земельної ділянки №20»

На підставі вищевикладеного просить скасувати рішення ОСОБА_4 міської ради №127/16 від 27.06.2007 року, яким ОСОБА_2 було виділено земельну ділянку площею 0,0975 га за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Конструктивна, буд.20, скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №640469, виданого ОСОБА_2 на підставі Рішення ОСОБА_4 міської ради №127/16 від 27.06.2007 року, кадастровий номер :08:212:0020 11.08.2008 року, скасувати запис в Поземельній книзі про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку площею 0,0975 га за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Конструктивна, буд.20.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив відмовити. Надав суду заяву про застосування строків позовної давності.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області ОСОБА_8 позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 міської ради ОСОБА_9 позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила відмовити.

В судове засідання представник відповідача приватного геодезичного центру «Азимут» не зявився. Про місце, дату та час судового засідання сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

В судове засідання представник третьої особи Реєстраційної служби ОСОБА_4 міського управління юстиції не зявився. Про місце, дату та час судового засідання сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що рішенням ОСОБА_5 районної ОСОБА_5 народних депутатів № 21/9 від 12.01.1990 року за ОСОБА_1,закріплено земельну ділянку площею 678 кв.м. по вул.. Конструктивній, 18, виділено в тимчасове користування без права забудови 615 кв.м. землі. Узаконено та затверджено акти приймання в експлуатацію жилого будинку А-І із 4-х кімнат жилою площею 54,5 кв.м., корисною - 89,0 кв.м., літню кухню Б, сарай В, душ Г, вбиральня Д по вул.. Конструктивній, 18 за ОСОБА_1 та зобовязано ОСОБА_1 внести зміни в генплан через міжміське бюро технічної інвентаризації./а.с.5/

На підставі свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 22 лютого 1990 року видане ОСОБА_5 РКГ, на підставі рішення виконкому ОСОБА_5 районної ОСОБА_5 народних депутатів №21/9 від 12.01.1990р., зареєстровано в КП «ДМБТІ» ДОР 22.02.1990 р. та записано в реєстрову книгу №529 за реєстровим №80, ОСОБА_1 на праві власності належить домоволодіння №18 по вул.. Конструктивній у м. Дніпропетровську /а.с.6/

Відповідачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.01.2000 року посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою належить житловий будинок №20 розташований на земельній ділянці розміром 975 кв.м., що знаходиться в м. Дніпропетровську, вул.. Конструктивна./а.с.87/

11 лютого 2008 року на ім*я відповідача ОСОБА_2 було видано Державний акт серії ЯД № 940469 на право власності на земельну ділянку площею 0,0975 га по вул.. Конструктивній, №20 у м. Дніпропетровську на підставі рішення ОСОБА_4 міської ради від 27.06.2007р. №127/16./а.с.89/

В ході оформлення державного акту на право власності на землю ОСОБА_10 у 2006 році виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо виготовлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка містить план земельної ділянки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (землекористувачів) суміжних земельних ділянок у відповідності з Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками затвердженою наказом Держкомзему України №376 від 18.05.2010р.

Судом встановлено, що позивачем як суміжним землекористувачем було погоджено межі земельної ділянки ОСОБА_2, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 у акті встановлення існуючих зовнішніх меж земельної ділянки в натурі від 24.10.2006р./а.с.119/

У листі ОСОБА_3 держземагенства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області від 30.06.2015 року зазначено, що станом на 01.01.2013р. право власності (користування) на земельну ділянку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Конструктивна, 18 у державному реєстрі земель не зареєстровано. Проте, зазначено, що згідно даних Державного земельного кадастру, станом на 10.06.2015 року, земельна ділянка за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Конструктивна, 20, зареєстрована в межах та площею зазначених в Державному акті від 11.02.2008 року серія ЯД №940469. Жодних порушень та накладок на суміжні землі не виявлено./а.с.121/

Відповідно до висновку №294-14 від 05.08.2014 року встановлено, що фактичні розміри та межі земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Конструктивна, 20, що належить ОСОБА_2 частково відповідають межам та розмірам земельної ділянки згідно державного акту ЯД №640469 від 11 лютого 2008 року за кадастровим номером :08:212:0020, а саме: від т.1 до т.4 межі та розміри земельної ділянки по фактичному користуванню відповідають межам та розмірам згідно державного акту на дану земельну ділянку; від т.4 до т.11 межі та розміри земельної ділянки по фактичному користуванню не відповідають межам та розмірам згідно державного акту на дану земельну ділянку.

Відповідно до кадастрового плану-схеми земельних ділянок №18 та №20 по вул.. Конструктивній у м. Дніпропетровську встановлено, що фактичні розміри земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Конструктивна, 18, що належить ОСОБА_1 не відповідають розмірам зазначеним у довідці про землекористування відділу будівництва і архітектури Виконкому ОСОБА_5 районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська №21/9 від 12.01.1990 року, плану земельної ділянки до даної довідки та рішенню ОСОБА_5 районної ОСОБА_5 народних депутатів від 12.06.1990 №21/9, а саме: згідно плану земельної ділянки до довідки про землекористування довжина земельної ділянки між домоволодінням №18 та №20 по вул.. Конструктивній з урахуванням проходу (проїзду) на земельну ділянку №18 від т.12 до т.13 становить 40,0 м.

Згідно кадастрового плану схеми земельних ділянок №18 та №20 по вул.. Конструктивній у м. Дніпропетровську довжина земельної ділянки між домоволодіннями №18 та №20 по вул.. Конструктивній по фактичному користуванню з урахуванням проходу (проїзду) від т.12 до т.13 становить -39,26 м. Розбіжності між розмірами виникають у звязку з тим, що при складанні кадастрового плану земельної ділянки проводяться геодезичні вимірювання та використовується високоточне обладнання, тоді як при виконанні замірів земельної ділянки при складанні плану земельної ділянки використовувалась металева рулетка. /а.с.155-156/

Відповідно до ч. 1ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування та розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно ч. 2ст. 158 Земельного кодексу України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебуваються у власності громадян і юридичних осіб.

Ч. 2 ст.152 Земельного кодексу України встановлює, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

П.п. г, д ч. 3 ст.152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів.

У свою чергу, згідно п.п. 3, 4, 5, 10 ч. 2ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуться бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0975га, земельна ділянка розташована на території Ленінського району м. Дніпропетровська, вул.. Конструктивна, буд.20., цільове призначення: обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд./а.с.89/

На час видачі державного акту на право приватної власності ОСОБА_2 була чинною Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року № 43, яка у п. 1.12. передбачала, що складання державного акта на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та об'єднанням громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки.

У п. 1.13 Інструкції передбачено, що складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою припередачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і об'єднанням громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією.

Тобто при проведенні робіт з видачі державного акта на право власності на земельну ділянку обов'язковою складовою є визначення та перенесення у натурі (на місцевості) меж земельної ділянки.

Згідно з вимогами п. 1.16 зазначеної Інструкції технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою, окрім інших документів, включає: висновок державного органу земельних ресурсів Держкомзему України про наявні обмеженняна використання земельної ділянки (крім випадків відчуження земельної ділянки із земель приватної власності); висновок органу у справах будівництва і архітектури про наявні обмеження на використання земельної ділянки (крім випадків відчуження земельної ділянки із земель приватної власності); журналпольових вимірювань (крім випадків відчуження земельної ділянок із земель приватної власності); кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки; збірний кадастровий план суміжних землевласників і землекористувачів; відомість обчислення площі земельної ділянки; відомість обробки теодолітного ходу та вирахування координат поворотних точок меж земельної ділянки;експлікація земельних угідь згідно з формою 6-зем.

У п. 2.2 цієї Інструкції зазначено, що підготовчі роботи включають: аналіз матеріалів проекту відведення земельної ділянки; підготовка виписки з земельно-облікових документів про площу земельної ділянки; аналіз висновку державного органу земельних ресурсів про наявні обмеження на використання земельної ділянки (крім випадків відчуження земельної ділянки із земель приватної власності); аналіз висновку органу у справах будівництва і архітектури про наявні обмеження на використання земельної ділянки; підбір планово-картографічних матеріалів та збирання інформації про опорну геодезичну мережу; проведення рекогносцирування по зовнішній межі земельної ділянки.

Отже, за Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року № 43, виконання усіх підготовчих робіт з виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку передбачає як перевірку того, чи є земельна ділянка вільною, чи не належить вона іншому власнику чи користувачеві та чи не накладаються межі вказаної земельної ділянки на суміжні земельні ділянки.

При видачі державного акту на право приватної власності на землю у 2008 році ОСОБА_2 таких порушень чи неузгоджень не було виявлено. Доказів того, що при виготовленні оспорюваного державного акта на право власності на земельну ділянку допущено порушення вимог Інструкцій матеріали цивільної справи не містять.

Крім того, відповідно дочастин 1, 3 ст. 125 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час видачі ОСОБА_2 державного акту на право приватної власності на землю) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пп. в, гп. 18 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», з 1 січня 2002 року відповідно до статті 125 ЗК право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 2 травня 2009 р. у відповідності із Законом України від 5 березня 2009 р. N 1066-VI право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав; громадяни та юридичні особи зберігають право на земельні ділянки (пункт 7 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України), одержані ними до 1 січня 2002 року у власність, у тимчасове користування або на умовах оренди в розмірах, що були раніше передбачені чинним законодавством.

Згідно довідки Виконкому ОСОБА_5 районної ОСОБА_5 народних депутатів м. Дніпропетровська, ділянка, розташована по вул.. Конструктивній знаходиться в користуванні ОСОБА_1 на підставі рішення виконкому ОСОБА_5 народних Депутатів від 12.01.1990р. №21/9, площею 678 кв.м. , однак суд не може прийняти в якості належного та допустимого доказу вищезазначену довідку, оскільки відсутня дата складання довідки та реєстраційний номер, підпис начальника відділу. До довідки додається план ділянки, згідно плану її розмір складає 678 кв.м., щодо іншої ділянки розміром 615 кв.м. відсутня інформація.

Судом встановлено, що земельна ділянка під домоволодінням, яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Конструктивна, 18 не сформована, тобто межі земельної ділянки не встановлювались, не формувались, державний акт на постійне користування не видавався. Отже, ОСОБА_1 не є власником (користувачем) земельної ділянки під домоволодінням, що знаходиться в його власності

Суду не надані жодні належні та допустимі докази, що посвідчують право приватної власності /користування/ ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 678 кв.м., що розташована у місті Дніпропетровськ, вулиця Конструктивна, 18.

Крім того, порушене ОСОБА_1 питання про скасування рішення ОСОБА_4 міської ради №127/16 від 27.06.2007р. та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №640469 фактично зводиться до припинення права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку. Проте, порядок припинення права на землю визначений ст. 140 Земельного кодексу України, а саме: а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку;б) смерті власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника; г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; ґ) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб;д) конфіскація за рішенням суду; е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом а підстави пимусового припинення прав на земельну ділянку в судовому порядку закріплені в ст. 143 ЗК України, якими є: а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; б) неусунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забрудненн земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об'єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановлення режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами які завдають шкоди здоров*ю населення) в терміни, встановлені вказівками спеціально уповноважених органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів; в) конфіскації земельної ділянки; г) викупу (вилучення) земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; ґ) примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобовязаннях власника цієї земельної ділянки; д) не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим кодексом.

Крім того, порушене ОСОБА_1 питання про скасування Державного акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №640469 фактично зводиться до припинення права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку. Проте, порядок припинення права на землю урегульовано главою 22 Земельного кодексу України. Перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку визначений ст. 140 Земельного кодексу України, що є вичерпним.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що рішення ОСОБА_4 міської ради №127/16 від 27.06.2007 р., яким ОСОБА_2 було виділено земельну ділянку площею 0,0975 га за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Конструктивна, буд.20 прийнято відповідно до вимог чинного законодавства і ОСОБА_2 на законних підставах передано у власність земельну ділянку площею 0,0975 га, що знаходиться у місті Дніпроопетровськ, вулиця Конструктивна, 20, а державний акт на право приватної власності на землю серії ЯД№ 640469 від 11.02.2008 року, що був виданий ОСОБА_2, підтверджує його право приватної власності на згадану земельну ділянку по вказаній адресі, а тому суд не знаходить підстав для його скасування.

Виходячи із безпідставності позовних вимог, суд приходить до висновку, що строк позовної давності, який просив застосувати представник відповідача до позовних вимог не може бути застосований, оскільки відповідно до абз.3 п. 11постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підставі, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний звязок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що в ході розгляду справи позивачем та представником позивача не доведені ті обставини, на які вони посилаються як на підстави своїх позовних вимог, позовні вимоги є безпідставними, тому в задоволенні позовних вимогОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного геодезичного центру «Азимут», ОСОБА_3 держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, ОСОБА_4 міської ради, третя особа: Реєстраційна служба ОСОБА_4 міського управління юстиції про скасування рішення ОСОБА_4 міської ради №127/16 від 27.06.2007 року, яким ОСОБА_2 було виділено земельну ділянку площею 0,0975 га за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Конструктивна, буд.20, скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №640469, виданого ОСОБА_2 на підставі Рішення ОСОБА_4 міської ради №127/16 від 27.06.2007 року, кадастровий номер :08:212:0020 11.08.2008 року, скасування запису в Поземельній книзі про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку площею 0,0975 га за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Конструктивна, буд.20, слід відмовити

На підставі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, у разі відмови позивачеві у позові судові витрати позивачу не відшкодовуються з боку відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 59,91,103, 106,118,125,126 ЗК України ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. за №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», Законом України «Про судову експертизу», Наказом Держкомзему України за N 43 від 04.05.99 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.06.1999 року за N 354/3647, затверджено Інструкцію про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею /в тому числі на умовах оренди/ та договорів оренди землі, ст. ст. 10,59,60, 88, 212 215, 296 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного геодезичного центру «Азимут», ОСОБА_3 держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, ОСОБА_4 міської ради, третя особа: Реєстраційна служба ОСОБА_4 міського управління юстиції про скасування рішення ОСОБА_4 міської ради №127/16 від 27.06.2007 року, яким ОСОБА_2 було виділено земельну ділянку площею 0,0975 га за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Конструктивна, буд.20, скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №640469, виданого ОСОБА_2 на підставі Рішення ОСОБА_4 міської ради №127/16 від 27.06.2007 року, кадастровий номер :08:212:0020 11.08.2008 року, скасування запису в Поземельній книзі про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку площею 0,0975 га за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Конструктивна, буд.20 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Г.Остапенко