У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 7 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Уксиббанк» про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 21 листопада

2006 року між нею та ПАТ «Укрсиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 в сумі 600000 грн, виходячи із нестабільної відсоткової ставки річних від залишкової суми кредиту та із сплатою комісії за надання кредитної лінії в розмірі 2,0% від кожного виданого траншу з кінцевим терміном погашення 20 листопада 2017 року.

На думку позивача умови кредитного договору про дострокове повернення кредиту, про зміну та розірвання його за ініціативою банку, зміну розміру процентної ставки, можливість розголошення банком конфіденційної інформації є дискримінаційними, призводять до дисбалансу прав сторін договору та є несправедливими.

Крім того, сам договір не містить детального розпису загальної вартості кредиту для споживача - відомостей про сукупну вартість усіх платежів, у звязку з чим його було введено в оману, що у відповідності до вимог ст. 230 ЦК України і

ч. 6 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» такий договір слід визнати недійсним.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 грудня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного судуХарківської області від 24 березня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Крім цього, ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, звернувся з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Враховуючи те, що підстави пропущення строку на касаційне оскарження судових рішень є поважними, зазначене клопотання підлягає задоволенню, а процесуальний строк - поновленню.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, керуючись положеннями ст. 215, 229 ЦК України, а також роз'ясненнями Верховного Суду України, що містяться в п. 20 постанови Пленуму від 6 листопада

2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вірно виходив із того, що позивачем не доведено факту навмисного введення ОСОБА_3 відповідачем в оману щодо обставин, які мають істотне значення, при укладенні договору сторони вільно та на власний розсуд погодили умови договору, які не суперечать вимогам закону.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від

7 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 березня 2016 рокуі доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, строк на касаційне оскарження рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 7 грудня 2015 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 24 березня 2016 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Уксиббанк» про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору, за касаційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від

7 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 березня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна