Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/129/16 Головуючий у 1 інстанції: Дмитрієва М.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого судді: Гончар М.С.,

суддів: Каракуші К.В.

ОСОБА_2

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ЖБК «Комунаровець-11», третя особа ОСОБА_6 про встановлення юридичного факту , -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ЖБК «Комунаровець-11» про встановлення юридичного факту.

В позові зазначав, що відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, не є членами його родини та у кожного з них є свої сім'ї, проте рішенням Комунарського районного суду ОСОБА_8 від 17.11.2014 року в солідарному порядку з ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7Б було стягнуто заборгованість за житлово-комунальні послуги в солідарному порядку. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд встановити факт проживання сім'єю у кількості двох членів сім'ї ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з 07.08.2009 року по теперішній час.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного провадження, що зявились, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог щодо проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача та його дружини ОСОБА_6

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

У статті 16 ЦК України визначений загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів.

Варто враховувати, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 позивається про встановлення юридичного факту проживання сімєю у складі двох осіб, а саме його та його дружини ОСОБА_6 з 07.08.2009 року по теперішній час. Обґрунтовує позов тим, що в солідарному порядку здійснюється стягнення заборгованості за комунальні послуги з усіх зареєстрованих у ІНФОРМАЦІЯ_2 осіб, які не є членами його сімї. Отже метою встановлення вказаного юридичного факту є заперечення ОСОБА_3 проти позову ЖБК «Комінаровець» про стягнення комунальних послуг в солідарному порядку.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 09 квітня 2015 року, стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 в солідарному порядку на користь ЖБК «Комунаровець-11» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 7117,07грн.

Вказане стягнення було здійснено у солідарному порядку виходячи з того, що квартира АДРЕСА_1, як обєкт надання житлово-комунальних послуг, перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_3 та ОСОБА_6 по 1/4 частині квартири, ОСОБА_4 7/32 частин, ОСОБА_5 7/32 частин, до того ж вказані співвласники та ОСОБА_7 зареєстровані у вказаній квартирі. Таким чином, стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги не було повязано із тим, що відповідачі проживають однією сімєю.

Посилання ОСОБА_3 про те, що встановлення юридичного факту проживання однією сімєю з його дружиною ОСОБА_6 необхідно йому для подальшому вирішення питання про право є помилковим, оскільки ОСОБА_3 не позбавлений права звернення до суду із позовом до інших співвласників та зареєстрованої особи, які не проживають у вказаній квартирі, в порядку ст.544 ЦК України про стягнення сплачених ним житлово-комунальних послуг в порядку регресу з решти солідарних боржників.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту проживання однією сімєю не є належним та ефективним способом захисту, тому саме з цих підстав позов не підлягає задоволенню.

Таким чином, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині правого обґрунтування відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст., ст. 307, 309, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2015 року по цій справі змінити в частині правого обґрунтування відмови у задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте воно може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Дата документу Справа №