overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Провадження № 2/520/4905/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2016 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Луняченка В.О.

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу та просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 23 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції за актовим записом №1418, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання надала заяву про згоду з позовними вимогами та розгляд справи за її відсутністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

В судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації актів про одруження, актовий запис №1418.

Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Причиною розірвання шлюбу стали різниця характерів, відсутність взаєморозуміння по різним питанням, сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим, шлюб носить формальний характер, збереження сім'ї неможливе, що стало причиною для звернення до суду з дійсним позовом.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливе, при обставинах, зазначених позивачем, а також той факт, що один із чоловіка й жінки або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту.

Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, що має істотне значення.

З цих підстав суд вважає за можливе позовні вимоги позивача задовольнити й розірвати шлюб.

На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 23 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації актів про одруження, актовий запис №1418.

Прізвище відповідача «ОСОБА_2 » залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Луняченко В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Доповідач Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

28 жовтня 2016 року суддя Судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва Заришняк Г.М., розглянувши апеляційну скаргу Науково дослідного економічного інституту на судовий наказ Печерського районного суду м. Києва від 13 січня 2016 року про стягнення з Науково- дослідного економічного інституту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на користь ОСОБА_2 нарахованої, але невиплаченої заробітної плати,-

в с т а н о в и л а :

Судовим наказом Печерського районного суду м. Києва від 13 січня 2016 року стягнуто з Науково-дослідного економічного інституту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на користь ОСОБА_2. нараховану, але невиплачену заробітну плату в розмірі 51 028 грн. 51 коп.

Не погодившись із зазначеним судовим наказом, Науково-дослідний економічний інститут в особі комісії з реорганізації, подав апеляційну скаргу та клопотання про відстрочення судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09 вересня 2016 року відмовлено в задоволені клопотання про відстрочення судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору, а апеляційну скаргу залишено без руху та надано строку для усунення недоліків протягом п'яти днів з моменту отримання копії ухвали суду.

Ухвала суду від 09 вересня 2016 року надсилалась скаржнику неодноразово за адресою, зазначеною в поданій апеляційній скарзі.

Однак, надіслані скаржнику поштові відправлення повернулись поштою до суду, з зазначенням причини повернення «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового повідомлення» - адресат не знаходиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживанням (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Оскільки у встановлений судом строк недоліки скаржником не були виправлені, то відповідно до вимог ч.2 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторній подачі апеляційної скарги до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 297 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Науково дослідного економічного інституту на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 18 липня 2016 року визнати неподаною та повернути її скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя: Г.М. Заришняк
Справа № 130/1878/16-ц Провадження № 22-ц/772/3437/2016Головуючий в суді першої інстанції Шепель К. А.
Категорія 46Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27 жовтня 2016 рокум. Вінниця

Суддя судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області Луценко В.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 06 жовтня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 оскаржує в апеляційному порядку рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 06 жовтня 2016 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Вивчаючи матеріали справи, суддею було встановлено, що апеляційна скарга повинна бути залишена без руху, у зв'язку з наступним.

Підпунктом 6 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» передбачено сплату судового збору за подання, зокрема, апеляційної скарги на рішення суду, у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до пп.2 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлений розмір мінімальної заробітної плати, який станом на 01 січня календарного року становить 1378 гривень.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_4 повинен був сплатити 110 відсотків ставки від 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, а саме 606,32 гривень за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

До апеляційної скарги ОСОБА_4 долучив квитанцію про сплату судового збору а суму 551,20 гривень.

Отже, ОСОБА_4 необхідно доплатити 55,12 гривень до УК м. Вінниці (м. Вінниця) 22030001, , банк: ГУ ДКСУ у Вінницькій області, МФО 802015, р/р 0002 та надати оригінал квитанції про сплату судового збору суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Оскільки, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам Закону, її необхідно залишити без руху, надавши строк на усунення зазначеного недоліку.

Керуючись ч.1 ст.121, ч.2 ст.297 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 06 жовтня 2016 року залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків не пізніше п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У випадку невиконання вимог ухвали судді апеляційна скарга не буде прийнята до провадження суду апеляційної інстанції і буде повернута апелянту.

Дана ухвала судді оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Вінницької області: _______ Луценко В.В.
провадження №2-п/619/54/16
УХВАЛА

27 жовтня 2016 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участюсекретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

встановив

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за договором б/н від 31.08.2010 року в сумі 21310,10 грн.

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 04 жовтня 2016 року позов задоволено повністю.

До суду надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення, в обґрунтування якої вона зазначила, що не зявилася в судове засідання з поважних причин, оскільки перебувала на чергуванні, так як працює помічником оперативного чергового Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області. Також вказала, що позивачем безпідставно нараховано заборгованість.

У судове засідання сторони не зявилися, про час і місце засідання повідомлялися належним чином.

Згідно ч.1 ст.231 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про скасування заочного рішення з наступних мотивів.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи відповідач в судове засідання не з'явилася, була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи.

При цьому суд відмічає, що докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд дійшов до висновку про скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Згідно п.2 ч.3 ст. 231 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 208-210, 231, 232 ЦПК України, суд -

постановив

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 04 жовтня 2016 рокузадовольнити.

Скасувати заочне рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 04 жовтня 2016 року по цивільній справі №643/12542/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Призначити справу до розгляду в загальному порядку на 09 год. 00 хв. 16 листопада 2016 року.

Викликати в судове засідання сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Є. А. Болибок
Справа №: 653/3240/16-ц
Провадження № 2/653/1012/16
У Х В А Л А

іменем України

25 жовтня 2016 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Шарко Н.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки і виділ частки із спільної сумісної власності,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,051 га, по пров. Щорса, 3, у м. Генічеську та виділити їй ? частину вказаної земельної ділянки у натурі.

28 вересня 2016р. вказану позовну заяву залишено без руху, та надано пятиденний строк з дня отримання копії ухвали для виправлення недоліків.

Копію вказаної ухвали позивач ОСОБА_1 отримала 07 жовтня 2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.2 ст. 121 ЦПК України, позовна заява повертається позивачу, якщо він не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Враховуючи те, що станом на 25 жовтня 2016р., позивач не усунула недоліки зазначені в ухвалі Генічеського районного суду Херсонської області від 28 вересня 2016р., тому дану заяву слід вважати не поданою та повернути позивачу.

Також, відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі повернення заяви.

Згідно квитанції АТ«Ощадбанк» № 28 від 26 вересня 2016 року, при подачі позову до суду ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 705 грн.

Таким чином, у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе повернути позивачу сплачений, при поданні до суду заяви, судовий збір.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст.11, 121, 210 ЦПК України, суддя

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки і виділ частки із спільної сумісної власності - вважати неподаною та повернути її позивачу.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНПП НОМЕР_1, що мешкає за адресою: вул. Соборна (Воровського), 171, м. Генічеськ, Херсонська область, судовий збір в сумі 705 (сімсот пять) грн. 00 коп., який було сплачено на р/р 0112, МФО 852010, згідно квитанції АТ «Ощадбанк» № 28 від 26 вересня 2016 року.

Ухвалу разом із позовною заявою та всіма доданими до неї документами надіслати позивачу.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до вимог ч.5 ст. 121 ЦПК України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Херсонської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя ОСОБА_3
КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/2891/16-ц
Провадження № 2/488/1594/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2016 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Селіщева Л.І., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом до відповідача - ОСОБА_2, в якому просить:

- переглянути кошти на утримання дитини - ОСОБА_4, та стягувати їх з відповідача у розмірі 25 % від заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред"явлення даного позову і до повноліття дитини.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку про необхідність залишити її без руху через наступне.

Частина 2 ст. 119 ЦПК України містить вимоги, яким повинна відповідати позовна заява, зокрема, позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру. В позовній заяві мають бути зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування тощо.

Частина 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (із відповідними змінами) визначає, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, справляється судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що на час подачі позову становить 551 грн. 20 коп., і не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 6 890 грн. Крім цього, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру заробітної плати (551 грн. 20 коп.).

При цьому частиною 3 статті 6 цього ж Закону визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

З урахуванням вищевикладеного, позивач повинна сплатити судовий збір у розмірі, не меншому ніж 551 грн. 20 коп.

Крім цього, позивачу слід уточнити зміст позовних вимог (п.3 ч. 2 ст. 119 ЦПК) та зазначити докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від докузування (п.6 ч.1 ст. 119 ЦПК України).

Враховуючи викладене, вважаю, що позов необхідно залишити без руху, невідкладно повідомити про це позивача та надати їй строк для усунення вказаних недоліків та сплати судового збору, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху, у відповідності до положень ст. 121 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 114, 119-120, 121 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - залишити без руху та запропонувати позивачу усунути недоліки протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Селіщева
Справа № 654/3168/16-ц
Провадження № 2/654/1181/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2016 м. Гола Пристань Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді - Охтень А.А.,

при секретарі - Каменській К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голопристанського районного суду Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18.08.1990 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3. Позивач зазначає, що сімейне життя з дружиною не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Сторони тривалий час разом не проживають, шлюбні відносини між собою не підтримують, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов'язані. В зв'язку з цим, ОСОБА_1 вважає, що примирення сім'ї неможливе, а тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вивчивши представлені докази, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Так, із матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.08.1990 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, оскільки сім'я фактично розпалася, сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов'язані, а збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки подружжя не бажає знайти спільну мову в сімейних питаннях.

Керуючись ст.ст. 109-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 18.08.1990 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 85 - р о з і р в а т и.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. А. Охтень
У Х В А Л А

26 вересня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ткачук О.С., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 1 вересня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, засновників газети «33-й канал» Вінницька обласна Асоціація редакторів Вінниччини та Вінницька обласна громадська організація «Центр захисту прав журналістів», кореспондентів газети «33-й канал»: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання інформації недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, порушує та ганьбить честь, гідність та ділову репутацію, зобов'язання спростувати поширену недостовірну інформації,

в с т а н о в и в :

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, оскільки заявником не додано доказів сплати судового збору у порядку та розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», або доказів (копій відповідних документів) наявності у нього пільг щодо сплати судового збору, передбачених ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з п. п. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції від 1 вересня 2015 року) вбачається, що за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою справляється судовий збір, що становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Враховуючи зазначене, розмір судового збору за подачу касаційної скарги на ухвалу суду становить 275 грн. 60 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ повинно бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва; , банк одержувача - ГУ УДКСУ у м. Києві, р/р 0007, МФО - 820019; КЕКД - 22030003, символ звітності банку - 253, у графі платіжного доручення «Призначення платежу» зазначається «судовий збір для розгляду цивільної справи у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ».

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦПК України у разі надходження касаційної скарги, не оформленої відповідно до вимог, встановлених статтею 326 цього Кодексу, або у разі несплати суми судового збору, вона залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху та надати заявникові строк для усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 121, 326, 328 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 1 вересня 2016 року залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків до 26 жовтня 2016 року, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог суду, касаційна скарга буде вважатися неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.С.Ткачук