печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі : головуючого - судді Цокол Л.І. за участі секретаря Сторожук Є.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 в червні 2015 року звернувся до суду і просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем ОСОБА_2 Вимоги обґрунтовані тим, що спільне життя не склалось, і вони не підтримують сімейних відносин.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився , подав заяву якою вимоги підтримав, просив їх задовольнити, наполягаючи на розлученні, вказуючи на те, що протягом року , що минув з дня подачі позову до суду відносини не змінились.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового розгляду повідомлялась вчасно та належним чином. Під час судового засідання яке відбулось 01 лютого 2016 року відповідач заперечувала проти розірвання шлюбу, вказуючина те, що відносини ще можливо зберегти, для чого просила надати строк для примирення. При цьому відповідач зазначила про те, що фактично вони як подружжя з березня -квітня 2015 року не проживають спільно.

Суд дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного.

Судом встановлено наступне.

Сторони зареєстрували шлюб 19 грудня 1992 року . Від спільного життя мають дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з відповідачем.

Сторони проживали однією сім'єю , проте як встановлено з березня 2015 року сторони припинили сімейне життя, як подружжя не підтримують відносин, проживають окремо. Позивач зазначає, що відсутність намірів відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем. Питання щодо місця проживання та подальшого виховання дитини між сторонами вирішено добровільно.

01 лютого 2016 року сторонам було надано строк для примирення, проте як свідчить заява позивача та неявка відповідача, примирення між сторонами не відбулось.

Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейних відносин не існує.

Відповідно до ст..110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст..112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З часу припинення шлюбних відносин , окремого проживання та часу знаходження позову в суді , примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім'ї.

При таких обставинах суд приходить до висновку , що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін.

Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 110,112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 8,10,60,208,212,213,214,215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 19 грудня 1992 року за актовим записом №1688 у Палаці одруження м. Ставрополь РФ.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Цокол Л.І.