Справа № 466/7277/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючої судді Зими І.Є.

при секретарі Губач Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Шевченківської райадміністрації Львівської міської ради, Львівської міської ради про зміну договору найму житлового приміщення, зобов»язання до вчинення дій ,-

в с т а н о в и в :

02.09.15 р. позивач звернулась до суду з заявою, в якій просила суд постановити рішення, яким змінити договір найму житлового приміщення квартири № 3 на вул. Плетенецького, 3 у м. Львові та зобов»язати Львівську міську раду укласти з нею окремий договір найму і відкрити на її ім»я окремий особовий рахунок на кімнату пл. 3-2 пл. 10,5 кв.м., 3-1 пл. 3,7 кв.м., 3-5 пл. 4,0 кв.м, а коридор 3-6 площею 5,8 кв.м залишити у спільному користуванні. Заяву мотивує тим, що вона та її брат зареєстровані у квартирі за вказаною адресою, що складається із двох кімнат, кухні та комунальних вигод . Впродовж останніх десяти років між ним існує спір щодо користування квартирою, оскільки брат незважаючи на неодноразові рішення суду щодо усунення перешкод в користуванні житлом не надає не допускає її до квартири. Останнім рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Львівського обласного суду від 18.03.14 р. знову підтверджене її право на проживання у вказаній квартирі . Ситуація, що склалась вимагає зміни договору найму згідно ст. 104 ЖК України , що не порушить житлових прав відповідача, оскільки квартира № 3 на вул. Плетенецького , 3 у м. Львові утворилась внаслідок об»єдання двох квартир №№ 3 та 4 на підставі розпорядження районної адміністрації. Оскільки у інший спосіб неможливо вирішити вказаний спір і відповідач ОСОБА_2 фактично не виконує рішення суду про усунення перешкод в користуванні житлом, просила позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вказані вимоги з підстав, наведених у заяві.

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила проти позову з тих підстав, що на даний час не існує приміщень, на які позивач просить укласти з нею договір найму, оскільки на підставі розпорядження Шевченківської райадміністрації від 13.01.04 р. « Про надання дозволу на об»єднання двох квартир та встановлення газової колонки» , яка не оскаржувалась позивачем, були проведені перепланування квартири .

Представник Шевченківської райадміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні заперечив проти позову .

Представник Львівської міської ради подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, з»ясувавши дійсні обставини справи суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Шевченківського райсуду м. Львова від 30.01.03 року, розпорядження Шевченківської райадміністрації Львівської міської ради від 09.04.03 р. за № 349 „ Про укладення договору найму „ та розпорядження Шевченківської райадміністрації Львівської міської ради № 104 від 10.02.04 р. „ Про обєднання особових рахунків квартир № 3 та № 4 в будинку № 3 на вул. Плетенецького у м. Львові „ ОСОБА_2, його мати ОСОБА_3 та його сестра ОСОБА_1 є наймачами квартири № 3 на вул. Плетенецького, 3 у м. Львові, що складається з двох кімнат житловою площею 25,9 кв.м., кухні пл.. 12,7 кв.м. та комунальних вигод. Квартира належить Львівській міській раді. На підставі розпорядження Шевченківської райадміністрації Львівської міської ради за № 19 від 13.01.04 р. та № 104 від 10.02.04 р. було проведено об»єднання квартир № 3 та № 4 на вул. Плетенецького, 3 та укладено єдиний договір найму. Як вбачається з долученого до матеріалів технічного паспорту на вказане житло усі роботи на виконання вказаних розпоряджень Шевченківської райадміністрації на даний час здійснені та не існує двох ізольованих кімнат. Натомість дві житлові кімнати, що є у користуванні наймачів, з"язані спічльним входом .

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано ст. 10 ЦПК України.

Судом оголошувалась перерва для надання можливості позивачу та її представнику уточнити позовні вимоги, проте таким правом останні не скористались, наполягаючи на вимогах, заявлених у первинно поданій заяві.

Як на підставу для задоволення вимог позивач покликається на вимоги ст. 104 ЖК України та ту обставину, що рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Львівського обласного суду від 18.03.14 р. підтверджене її право на проживання у вказаній квартирі.

Між тим, ст. 104 ЖК України врегульовано, що член сім»ї наймача вправі вимагати ,за згодою інших членів сім»ї , які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу , що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 цього Кодексу.

Статтею 63 ЖК України передбачено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору : жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі , частина кімнати або кімната, зв»язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення.

Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач просить зобов»язати відповідача укласти договір найму на приміщення, які існували до проведених за розпорядженням Шевченківської райадміністрації перепланувань. Позивачем не представлено суду жодних доказів щодо технічної можливості проведення будь-яких перепланувань в новоутвореній квартирі , чи будуть такі відповідати санітарно-технічним нормам, чи погоджено такі перепланування з власником квартири Львівською міською радою. Сам по собі факт того, що до 2004 р. на площі , де розташована новоутворена квартира № 3 існувало дві окремі квартири, не є доказом того, що існують підстави для укладення окремих договорів найму з позивачем та відповідачем ОСОБА_2

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57,60, 61, 88, 209 , 214 ЦПК України, 63, 100, 104 ЖК України, суд,-

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Шевченківської райадміністрації Львівської міської ради, Львівської міської ради про зміну договору найму житлового приміщення квартири № 3 на вул. Плетенецького, 3 у м. Львові та зобов»язання до вчинення дій відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_4