Справа № 541/1626/16-ц
Номер провадження 2-о/541/54/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 жовтня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді - Андрущенко-Луценко С.В.

при секретарі - Калініченко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин,

встановив:

14.07.2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Миргородського міськрайонного суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

В судовому засіданні заявниці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заяву підтримали. Пояснили, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Мала Обухівка Гадяцького району Полтавської області померла їхня рідна тітка ОСОБА_3 після смерті якої відкрилася спадщина на земельну частку (пай) у ВАТ «Лисівське», що знаходиться на території Лисівської сільської ради Гадяцького району. Їхні батьки ОСОБА_4 та відповідно ОСОБА_5 були рідними братами померлої. ОСОБА_3 була не заміжня, дітей не мала, на час смерті проживала сама в АДРЕСА_1 Спадщину після її смерті шляхом звернення з відповідно заявою до нотаріальної контори їхні батьки не прийняли, як не приймали такої спадщини і вони, заявниці по справі. Поховали ОСОБА_3 родичі. Вони та їхні батьки жодного майна з будинку за місцем проживання ОСОБА_3 після її смерті не забирали, за будинком ніхто не доглядав, городом після її смерті ніхто не користувався. Просять суд встановити факт родинних відносин між ними та померлою ОСОБА_3, як між тіткою та рідними племінницями. Це їм необхідно для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3, так як свідоцтво про народження спадкодавиці не збереглося.

Представник заінтересованої особи - Лисівської сільської ради Гадяцького району в судове засідання не з'явився. З установи на адресу суду надійшов лист з якого вбачається, що сільська рада не має заперечень проти задоволення заяви, а справу просить розглянути у відсутності їхнього представника (а.с.56).

Представник заінтересованої особи - Гадяцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в судове засідання не з'явився. Установа направила на адресу суду лист про розгляд справи у відсутності представника, оскільки у них заперечення проти задоволення заяви відсутні.

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3, що підтверджується записом акта про смерть (а.с.40).

Як вбачається з копій свідоцтв про народження батьком заявниці ОСОБА_6 був ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.6-7).

Батьком заявниці ОСОБА_2 був ОСОБА_5, що підтверджується копіями відповідних свідоцтв (а.с.17-18).

Батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були: ОСОБА_8 та ОСОБА_9, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.19,9).

Свідоцтво про народження ОСОБА_3 не збереглося, що вбачається з відповіді Гадяцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану (а.с.12).

З довідки відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі вбачається, що за життя ОСОБА_3 мала право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності ВАТ «Лисівське», розміром 3,25 умовних кадастрових гектарів (ас.13).

На день смерті ОСОБА_3 проживала одна, що вбачається з довідки Лисівської сільської ради Гадяцького району (а.с.78).

Спадщину після смерті ОСОБА_3 не прийняв ніхто, що вбачається із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с.77).

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суду пояснили, що тривалий час проживали в АДРЕСА_2 та особисто знали, як ОСОБА_12 так і батьків заявниць ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Стверджують, що ОСОБА_3 приходилася рідною сестрою батькам заявниць.

Із витягу з по господарських книг по Лисівській сільській раді с. Мала Обухівка вбачається, що певний період часу разом з ОСОБА_3 проживав її брат ОСОБА_4 (а.с.79-83).

Оскільки ОСОБА_3 померла в 1999 році, то спадкування належного їй майна повинно здійснюватися на підставі норм Цивільного кодексу 1963 року.

Відповідно до ст.ст. 524, 525 526, 527 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден із спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті.

Відповідно до ст. 529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, і рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем.

Отже, ні батьки заявниць, ні самі заявниці не належать до спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_3.

Відомості про те, що ОСОБА_3 за життя склала заповіт у суду відсутні.

Батьки заявниць у відповідності до положень ст. 530 ЦК України 1963 року відносяться до спадкоємців другої черги після смерті ОСОБА_3.

ОСОБА_5 -батько заявниці ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, тобто ще до смерті ОСОБА_3, а отже не міг успадкувати жодним чином майна після смерті ОСОБА_13 (а.с.20).

Не прийняв спадщини після смерті ОСОБА_3 і її брат ОСОБА_4, оскільки жодних доказів в підтвердження цього заявницями суду надано не було.

Отже, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 була рідною сестрою ОСОБА_5 та ОСОБА_4, зважаючи на що, заявниці були її племінницями.

В той же час, в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» п 7 зазначено, що відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Оскільки спадкування майна після померлої ОСОБА_3 проходить по нормам ЦК 1963 року, то заявниці, як племінниці спадкодавця, не мають права на спадкування майна після смерті ОСОБА_3, зважаючи на що, факт родинних відносин, який вони просять встановити, для них юридичного значення не має.

Керуючись ст.ст. 10; 11; 60; 88; 256; 259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити з задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області на протязі 10 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя: С. В. Андрущенко-Луценко