Провадження № 2/742/1211/16
Єдиний унікальний № 742/2762/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Зарічної Л.А.,

при секретарі Геєць О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуках цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Великодівицької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою про визнання за ними права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Мотивують свої вимоги тим, що вони являються спадкоємцями першої черги за законом після своєї матері, ОСОБА_3, яка померла 01 липня 2013 року та після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається , в тому числі , і з житлового будинку, що розташований за адресою: село Велика Дівиця, вул. Шевченка, 3, Прилуцького району, Чернігівської області. Маючи намір прийняти спадщину, позивачі звернулися з відповідною заявою до нотаріальної контори, проте не можуть реалізувати своїх прав на одержання свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене майно через відсутність правовстановлюючих документів, а тому і просять суд визнати за ними право власності в порядку спадкування на даний житловий будинок.

В судовому засіданні позивачі заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, уточнивши їх щодо визнання за кожним із них права власності по ? частині вказаного будинку із господарськими будівлями .

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але подав заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи без їх участі.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В той же час стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст.1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 ЦК.

Згідно свідоцтва про народження (а.с.9) вбачається, що ОСОБА_4 народилася 03 лютого 1954 року і її батьками являються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.09).

Відповідно до копії свідоцтва про одруження (а.с.8) вбачається, що 03 лютого 1974 року ОСОБА_7 уклав шлюб з ОСОБА_4. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Довженко».

Як вбачається із свідоцтва про народження (а.с.16), ОСОБА_8 народилася 20 листопада 1958 року і її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Відповідно до копії свідоцтва про одруження (а.с.15) вбачається, що 20 лютого 1982 року ОСОБА_9 уклав шлюб з ОСОБА_8. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Мусійченко».

Як вбачається із копій свідоцтва про смерть (а.с.31,32), ОСОБА_3 померла 01 липня 2013 року, а ОСОБА_5 помер 03 травня 2001 року.

В копії звіту № 160908-2 про нормативну грошову оцінку житлового будинку за адресою: село Велика Дівиця, Прилуцького району, Чернігівської області, вулиця Шевченка, будинок 3, зазначено, що станом на 08 вересня 2016 року вартість даного майна становить 19363,00 грн. (а.с.33-52), а копія технічного паспорту на вказаний будинок з господарськими будівлями підтверджує його будівництво у період із 1950 по 1967 роки (а.с.21-25).

Відповідно до довідки № 240 від 07.09.2016 року, виданої виконкомом Великодівицькою сільської ради, ОСОБА_3, яка померла 01.07.2013 року, дійсно проживала і була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.56). Вищезазначене також підтверджується копією домової книги ( а.с.26-30).

За повідомленням нотаріуса від 05.09.2016 року (а.с.18), ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок №3 по вулиці Шевченка в с.Велика Дівиця Прилуцького району Чернігівської області після смерті матері, ОСОБА_6, зважаючи на відсутність правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно.

Стаття 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом зазначених норм матеріального права особа (фізична або юридична), яка набула право на майно від іншої особи, є власником новоствореного нерухомого майна як обєкта цивільного обороту лише у разі, коли їй було передано прийняте до експлуатації в порядку, визначеному законодавством, новостворене нерухоме майно, а у разі необхідності його реєстрації і також майно, яке зареєстроване за цією особою як нерухоме майно.

Вирішуючи питання про законність набуття права власності на обєкти нерухомого майна, за положенням ст.376 ЦК України треба враховувати те, що право власності на нерухоме майно може бути визнано за особою лише за умови, що таке будівництво не є самочинним у розумінні ст. 376 ЦК України та ст.38 Закону України від 17лютого 2011р. №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності»

Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 5 листопада 2014р. у справі №6-135цс14.

Згідно довідки виконкому Великодівицької сільської ради Прилуцького району та витягу із погосподарської книги, за адресою с.Велика Дівиця Прилуцького району вул.Шевченка, буд.3 відкрито особовий рахунок , де власником вказаного домогосподарства є ОСОБА_3,.

Відповідно до п.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження , що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відповідно до положень ст.ст.100,101 ЦК України, який діяв на час здійснення будівництва будинку ОСОБА_6, громадяни могли мати у власності житловий будинок , причому, глава 10 «Особиста власність» цього Кодексу не повязувала наявність такого права з його обовязковою державною реєстрацією.

Крім того, до п.6 ч.2 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР» затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР від 31 січня 1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15 січня 1966 року передбачалося, що державній реєстрації підлягали тільки будинки та домоволодіння в межах міст і селищ, а інвентаризації домоволодіння в сільській місцевості не підлягали. В сільській місцевості оформлення будинків здійснювалося шляхом запису у по господарській книзі сільської ради після закінчення будівництва. Тобто, Інструкцією не встановлювався обовязок щодо реєстрації будинків та домоволодінь, розташованих у селі.

Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_6 мала у власності житловий будинок, який знаходиться на земельній ділянці, відведеної саме для цієї мети, що підтверджується дослідженими доказами, а оскільки фактичний власник будинку помер, позивачі, в порядку правонаступництва, що виникає із права успадкування, мають право ставити питання про визнання права власності на даний будинок, оскільки , як було встановлено в судовому засіданні, хоча будинок і мається в наявності, однак відсутні на нього будь-які правовстановлюючі документи.

Беручи до уваги те, що вказаний будинок був збудований на земельній ділянці, якою правомірно користувався спадкодавець і її цільове призначення із будівництвом не змінилося та не були порушені права територіальної громади чи окремих громадян, інших спадкоємців, які б претендували на вказану частину будинку не має, суд приходить до висновку, що дійсно у позивачів є всі законні підстави для набуття права власності на будинок за адресою: с. Велика Дівиця, Прилуцького району, вул. Шевченка, буд.3, що знаходиться на території Великодівицької сільської ради, а тому їх вимоги з врахуванням поданих доказів та уточнення вимог підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 328, 1216-1218 ЦК, ст.ст. 213-218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на ? частину житлового будинку із господарсько-побутовими будівлями, що розташовані за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, село Велика Дівиця, вулиця Шевченка, будинок 3, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , яка померла 01 липня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на ? частину житлового будинку із господарсько-побутовими будівлями, що розташовані за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, село Велика Дівиця, вулиця Шевченка, будинок 3, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , яка померла 01 липня 2013 року.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд.

Суддя: