АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2016 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Соколової В.В.

- Борисової О.В.

при секретарі - Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року у цивільній спар віза позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виділення частки земельної ділянки в натурі,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виділення частки земельної ділянки в натурі відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства, при неповному з'ясуванні фактичних обставин справи. Вважає помилковим висновок суду першої інстанції про неможливість задоволення позовних вимог в викладеній позивачем редакції через неконкретизоване зазначення ідентифікаційних ознак частки, яку остання просить виділити їй в натурі, так як позивач ОСОБА_3 зазначила про виділення їй ділянки, що позначена в висновку блакитним кольором, та це в достатній мірі ідентифікує дану ділянку. Посилання суду на неналежність та недопустимість висновку експерта про проведення будівельно - технічного і оціночно - земельного дослідження як доказу, є необґрунтованим, оскільки в рішенні не наведено жодних мотивів, у зв'язку з якими даний висновок експерта є таким, що отриманий з порушенням процесуального законодавства чи містить недостовірні відомості. Суд не звернув уваги на те, що при проведенні дослідження експерт не врахував наявність на земельній ділянці будівель та споруд з тих підстав, що останні не введені в експлуатацію. Оскільки дані споруди належать до самочинного будівництва, експерт правомірно не приймав до уваги їх існування при визначенні можливих варіантів поділу земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та її представники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 вважав доводи апеляційної скарги обґрунтованими та просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виділення частки земельної ділянки в натурі, суд першої інстанції посилався на те, що позивач в своїх позовних вимогах, не дивлячись на роз'яснення суду, не конкретизувала яку саме частину земельної ділянки за запропонованим експертом варіантом № 1 вона просить виділити їй в натурі, так як вказала лише, що земельну ділянку позначену на ескізі голубим кольором, не вказавши межові точки розташування цієї земельної ділянки. Наданий позивачем висновок експерта, складений експертом ОСОБА_8 19 жовтня 2015 року не може бути належним та допустимим доказом можливості розподілу в натурі земельної ділянки, так як він не відповідає вимогам чинного законодавства, експертом при визначення варіантів поділу земельної ділянки не враховувались будівлі та споруди, які знаходяться на вказаній ділянці. Вказані обставини свідчать про недоведеність позовних вимог.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів в повній мірі погодитись не може, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до Державного акту про право власності на землю, виданого 11 жовтня 2002 року, ОСОБА_9 у приватну власність було передано земельну ділянку площею 0, 0645 га у Дарницькому районі АДРЕСА_1 садівницьке товариство « Жовтневий-2».

Згідно плану зовнішніх меж вказаної земельної ділянки ( а.с. 10) віл літ А до Б- розташований проїзд СТ « Жовтневий-2», шириною 1,56 м; від літ. Б до В- межа з земельною ділянкою суміжного землекористувача ОСОБА_10; від літ. В до Г - межа ділянки суміжного землекористувача ОСОБА_11; від літ. Г до Д- межа земельної ділянки суміжного землекористувача ОСОБА_12; від літ. Д до Е- проїзд с/т « Жовтневий-2», шириною- 5,14 м.; від літ. Е до А - межа ділянки суміжного землекористувача ОСОБА_13

Після смерті власника спірної земельної ділянки спадщину прийняли її діти: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках- по 1/3 частині кожний. Вказана обставина підтверджується відомостями з Державного реєстру речових права на нерухоме майно.

Відповідно до висновку експерта № 1-19/10 за результатами проведення експертного будівельно-технічного та оціночно-земельного дослідження, проведеного експертом ТОВ Український центр судових експертиз» ОСОБА_8, експертом запропоновано два варіанти поділу в натурі спірної земельної ділянки, а саме:

Варіант № 1 Враховуючи зазначене та розмір часток співвласників експертом пропонується виділити: першому співвласнику (1/3) земельну ділянку площею 215 кв.м., що має форму багатокутника ЖЗИНЧШРПОМЛКЕЖ; другому співвласнику (1/3) земельну ділянку площею 215 кв.м., що має форму неправильного багатокутника БВГДЕКЛМОСТФБВ; третьому співвласнику (1/3) земельну ділянку площею 215 кв.м., що має форму неправильного багатокутника ЯБФТСОПРШЦЯ.

Межі розподілу пропонується прокласти по лініям:

відрізок ЕК, довжиною 11,35 м, прокласти з точки Е, яка знаходиться на відстані 1,18 м від точки Ж, паралельно відрізку ЗИ; відрізок КЛ, довжиною 2,72 м, прокласти з точки К, перпендикулярно до відрізка ЕК;

відрізок ЛМ, довжиною 4 м, прокласти з точки Л, перпендикулярно до відрізка КЛ;

відрізок МО, довжиною 6,87 м, прокласти з точки М, перпендикулярно до відрізка ЛМ;

відрізок ОП, довжиною 4,09 м, прокласти з точки О, перпендикулярно до відрізка ЛМ;

відрізок ОС, довжиною 11,75 м, прокласти з точки О, перпендикулярно до відрізка ОМ;

відрізок СТ, довжиною 13,24 м, прокласти з точки С, перпендикулярно до відрізка СО;

відрізок БФ, довжиною 10,6 м, прокласти з точки Б, яка знаходиться на відстані 2,57 м від точки Я, паралельно відрізку ГД;

відрізок ФТ, довжиною 1,07 м прокласти шляхом з'єднання точок Ф та Т;

відрізок ПР, довжиною 3,02 м, прокласти з точки П, перпендикулярно до відрізка ОП;

І - відрізок РШ, довжиною 15,7 6 м, прокласти шляхом з'єднання точок Р та Ш, при цьому точка Ш знаходиться на відстані 7,8 9 м від точки Ч.

Схематичне зображення поділу земельної ділянки викладено в додатку 2, варіант 1.

Варіант № 2 Враховуючи зазначене та розмір часток співвласників експертом пропонується виділити:

першому співвласнику (1/3) земельну ділянку площею 215 кв.м., що має форму багатокутника ЕЖЗИНОЕ;

другому співвласнику (1/3) земельну ділянку площею 215 кв.м., що має форму неправильного багатокутника БВГДЕОПБ; третьому співвласнику (1/3) земельну ділянку площею 215 кв.м., що має форму неправильного багатокутника ЯБПЧШЦЯБ.

Межі розподілу пропонується прокласти по лініям:

І відрізок ЕО, довжиною 20,12 м, прокласти з точки Е, яка знахо- ( диться на відстані 10,62 м від точки Ж, перпендикулярно відрізку ЕЖ;

І- відрізок БП, довжиною ЗО м, прокласти шляхом з'єднання точок Б та П, при цьому точка Б знаходиться на відстані 2,57 м від точки Я, а точка П знаходиться на відстані 16,31 м від точки Ч.

Схематичне зображення поділу земельної ділянки викладено в додатку 2, варіант 2.

Позивач ОСОБА_3 із запропонованих варіантів поділу земельної ділянки в натурі, просила виділити їй в натурі 1/3 частину земельної ділянки площею 0, 0645 га у Дарницькому районі АДРЕСА_1 садівницьке товариство «Жовтневий-2», площею 215 кв.м., яка відповідає варіанту № 1 та на схематичному зображенні в додатку 2 зображена голубим кольором. Вказане схематичне зображення відповідає формі неправильного багатокутника БВГДЕКЛМОСТФБВ.

Відповідно до ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі, щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи із положень вказаних статей, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом.

Співвласники, незалежно від розміру часток, при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Стаття 87 ЗК України встановлює, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Згідно ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

У відповідності до ст. 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов'язані, зокрема, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Так, позивач ОСОБА_3 просить суд виділити їй в натурі земельну ділянку площею 215 кв.м., що, згідно висновку експерта, має форму неправильного багатокутника БВГДЕКЛМОСТФБВ.

Згідно запропонованих експертом можливих варіантів розподілу, у випадку виділення ОСОБА_3 зазначеної нею ділянки у формі неправильного багатокутника БВГДЕКЛМОСТФБВ, відповідачу ОСОБА_5 залишається ділянка, що позначена у висновку експерта як неправильний багатокутник ЖЗИНЧШРПОМЛКЕЖ, на якій розташована самочинно побудована відповідачем прибудова.

Відповідач ОСОБА_5 проти такого варіанту розподілу та виділення йому ділянки у формі багатокутника ЖЗИНЧШРПОМЛКЕЖ категорично заперечує, посилаючись на те, що у випадку задоволення позову його права співвласника земельної ділянки будуть порушені.

Пункт 4 ст. 373 ЦК України передбачає, що власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Згідно ст. 90 ЗК України, власники земельних ділянок мають право, зокрема, самостійно господарювати на землі; споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

ОСОБА_5, як співвласник земельної ділянки, має певний обсяг прав щодо користування своєю ділянкою, які може реалізовувати на власний розсуд.

Як відображено на схематичному плані експертного дослідження (варіант № 1, додаток № 2), проїзд до ділянки, що позначена літерами ЖЗИНЧШРПОМЛКЕЖ та може бути передана в користування ОСОБА_5, має ширину 1,21 м..

Відповідно до п. 2.3 Державних будівельних норм України «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» ДБН В.2.2.-15-2005, при проектуванні протяжних окремо розташованих будинків і периметральної забудови кварталу в них повинні бути передбачені наскрізні проїзди для автотранспорту, відповідно до вимог ДБН 360. Ширина проїзду повинна бути не менше 3,5 м, висота - не менше 4,25 м.

Пункт 3.14 Державних будівельних норм України «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» ДБН В.360-92 передбачає, що проїзди у внутрішні дворики треба приймати (у світлі) не менше 3,4 м, заввишки - не менше 4,25 м.

Згідно п. 3.22 даних норм, у районах садибної забудови при потребі, крім вуличної мережі, слід формувати мережу внутрішньоквартальних проїздів. До житлових і громадських будинків слід передбачати проїзди завширшки 3,5 м на відстані не ближче 5 м від стін, придатні для проїзду пожежних машин.

Таким чином, вбачається, що виділення в якості окремої ділянки земельної ділянки у формі багатокутника ЖЗИНЧШРПОМЛКЕЖ не відповідає вимогам нормативно - правових актів, оскільки до цієї ділянки відсутній проїзд зі сторони вулиці, який би відповідав вимогам, що встановлені Державними будівельними нормами України.

Як зазначено в п. 5.6 Технічних вказівок щодо визначення меж земельних ділянок спільної та спільної часткової власності фізичних і юридичних осіб на забудованій території у населених пунктах, затверджених Державним комітетом України по земельним ресурсам, якщо встановлення меж земельної ділянки призводить до ущемлення інтересів суміжних землекористувачів (неможливість проїзду, проходу до шляхів загального користування, підключення до інженерних комунікацій, тощо), то у висновках відповідних державних органів в обов'язковому порядку зазначаються обмеження та сервітути.

Статтею 98 ЗК України визначено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати становлення таких земельних сервітутів, як, зокрема, право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху. (ст. 99 ЗК України)

Разом з тим, у висновку експертного дослідження не визначено можливі варіанти встановлення сервітуту для забезпечення проїзду на ділянку, що має форму багатокутника ЖЗИНЧШРПОМЛКЕЖ, з метою приведення розміру проїзду у відповідність до вимог Державних будівельних норм України.

Позивачем в позовній заяві також не зазначено про можливість встановлення земельного сервітуту для забезпечення проїзду на ділянку у формі багатокутника ЖЗИНЧШРПОМЛКЕЖ через територію земельних ділянок, які мають форму багатокутників ЯБФТСОПРШЦЯ та БВГДЕКЛМОСТФБВ.

За таких обставин, аналізуючи запропоновані експертом варіанти поділу в натурі земельної ділянки між співвласниками, враховуючи відсутність посилань позивача на можливість встановлення сервітуту на її ділянці для надання належного проїзду до іншої ділянки, яку вважається за можливе виділити в натурі ОСОБА_5, колегія суддів приходить до висновку про те, що виділення ОСОБА_3 у власність в натурі земельної ділянки у формі БВГДЕКЛМОСТФБВ призведе до порушення прав інших співвласників земельної ділянки, що неприпустимо та є підставою для відмови у позові.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_3 є частково обґрунтованими, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року ухвалене з порушенням норм матеріального права та при неповному з'ясуванні обставини, що мають значення для справи, а тому дане рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виділення частки земельної ділянки в натурі з тих підстав, що обраний позивачем варіант для виділення їй в натурі земельної ділянки призводить до порушення законних прав іншого співвласника.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.21, 24, 41 Конституції України, ст.ст.13, 319, 358, 364, 373, 375 ЦК України, ст.ст. 87, 89, 90, 91, 98 ЗК України, Державними будівельними нормами України «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виділення частки земельної ділянки в натурі, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: