Справа № 699/254/16-ц
Номер провадження 2/699/217/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2016 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Савранського О.А.

за участю - секретаря Могильної І.В.

позивача за первісним позовом і як відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1

представника позивача за первісним позовом і як відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_2

відповідача за первісним позовом і як позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Корсуні - Шевченківському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою власністю, суд

встановив:

Позивач ОСОБА_1 пред'явив у суд даний позов і просить поділити між ними спільне сумісне майно подружжя, визнавши за ним право власності на пральну машину, холодильник, газову плиту на загальну суму 18000,00 грн.; за відповідачем на двоспальне ліжко, пилосос, золотий ланцюжок та фотоапарат на загальну суму 18000,00 грн. посилаючись на те, що під час шлюбу набули спільне майно, яке вони добровільно поділити між собою не можуть. Так,вони проживали однією сім'єю по 08 липня 2015 року: вели спільне господарство, мали єдиний сімейний бюджет, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права і обов'язки чоловіка і дружини. За цей час придбали майно на загальну суму 36000,00 грн. за кошти, які їм були подаровані на весілля, яке складається з : пральна машина «Whirlpool» вартістю 6000,00 грн., холодильник «Snaige» вартістю 7000,00 грн., двоспальне ліжко вартістю 2000,00 грн., газову плиту вартістю 5000,00 грн., пилосос вартістю 3000,00 грн., професійний фотоапарат вартістю 6000,00 грн., золотий ланцюжок для відповідачки вартістю 7000,00 грн. Залишок коштів витратили на ремонт автомобіля НОМЕР_1, яким користувалася відповідачка, косметичний ремонт квартири в м.Києві, що належить відповідачці, в якій сторони проживали під час одруження та на поїздку на море. Коли стали проживати окремо, згоди щодо розподілу спільного майна сторони не дійшли.

До початку розгляду справи по суті відповідач ОСОБА_3. пред'явила зустрічний позов про визнання майна особистою власністю і просить визнати за нею право власності на пральну машину ARISTON вартістю 3 775,91 грн.,холодильник BEKO вартістю 5028,00 грн., пилосос ZANUSSI вартістю 3000,00 грн.,газову плиту GRETA вартістю 2600,00 грн.,двоспальне ліжко вартістю 2000,00 грн. і фотоапарат CANON вартістю 6000,00 грн..

До початку розгляду справи по суті позивач ОСОБА_1 зменшив розмір позовних вимог і просить суд здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя, саме поділити між ними пральну машину ARISTON, холодильник BEKO, пилосос,газову плиту, двоспальне ліжко, фотоапарат та золотий ланцюжок. Визнати за ним право власності на пральну машину ARISTON вартістю 3 775,91 грн.,холодильник BEKO вартістю 5028,00 грн., газову плиту GRETA (Дружковка) вартістю 2000,00 грн.; за відповідачкою визнати право власності на двоспальне ліжко,пилосос,золотий ланцюжок і фотоапарат посилаючись на те, що раніше сума спірного майна йому була невідома із-за відсутністю підтверджуючих документів про вартість майна, які надала відповідачка до своїх заперечень і зустрічного позову.

Ухвалою від 03 серпня 2016 року позови були об'єднані для спільного розгляду.

У суді позивач ОСОБА_1 і його представник ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримали і надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви, у зустрічному позові просять відмовити як безпідставному.

Відповідач ОСОБА_3 заперечила проти позову до себе, свої вимоги підтримала та пояснила, що дане спірне майно не є спільним сумісним майном подружжя, так як його купував її батько, а тому розподілу не підлягає. Що стосується золотого ланцюжка, то він придбаний нею до шлюбу, а фотоапарат був подарований. До свого пояснення надала письмові заперечення та докази про придбання спірного майна - побутової техніки.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами,оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що у первісному позові належить відмовити, зустрічний підлягає частковому задоволенню в силі наступного.

Так, відповідно ст.ст.1,10 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.58 і ч.2 ст.59 ЦПК України, належними є докази,які містять інформацію щодо предмета доказування та обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.63 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Згідно ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

В суді встановлено, що 08 липня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, після реєстрації обом присвоєно прізвище «ОСОБА_1» (свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_6, актовий запис №70).

21 квітня 2016 року рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, якій відновлено дошлюбне прізвище «ОСОБА_4». Рішення набрало законної сили 06 травня 2016 року.

В підтвердження своїх вимог позивач за первісним позовом і як відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 надав суду наступні докази: світлокопію свідоцтва про шлюб, свої показання в якості свідка і показання свідка ОСОБА_5.( його матері) про те, що спірне майно було придбане за кошти подружжя, які їм подарували на весіллі і вони разом його придбавали в різних містах, окрім фотоапарата, який їм був подарований братом дружини. Також надав довідку магазину «Техніка» про те, що в гарантійному талоні на придбання газової плити GRETA (Дружковка) вартістю 2000,00 грн. запис про покупця ОСОБА_6 і підпис нижче запису виконані не продавцем магазину. В той же час сторони не заперечують про сам факт придання газової плити в магазині.

В підтвердження заперечень вимог позивача та своїх вимог відповідач за первісним позовом і як позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 надала суду такі докази: світлокопії фіскальних чеків пральної машини ARISTON вартістю 3775,91 грн., холодильника BEKO вартістю 5028,00 грн., гарантійного талону на придбання газової плити GRETA (Дружковка) вартістю 2000,00 грн. ( вартість якої зазначила у своїх заявах 2600,00 грн. і як показав її батько свідок ОСОБА_6 мала таку вартість, але йому була продана із знижкою), заявку на доставку холодильника на її ім'я, гарантійного талону на холодильник на ім'я її батька ОСОБА_6, гарантійного талону на пилосос на ім'я її батька ОСОБА_6 та показання свідка ОСОБА_6 про те, що спірне майно він купив за власні кошти і подарував його своїй дочці ОСОБА_3, але для користування подружжя, окрім фотоапарата, який був подарований його сином сестрі.

Спору про вартість спірного майна сторони не мають.

Приписами ч.1 ст.205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до приписів ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, в тому числі, майно, набуте нею, ним до шлюбу;майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя.

Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ч.3 ст.61 СК України якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, які були одержані за договором є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Крім того згідно з ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Домовленості між сторонами відсутні, не укладався і шлюбний договір.

Відповідно до ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, за взаємною згодою.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно ч.1, 2 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Згідно приписів п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами,встановленими ст.ст.69-72 СК та ст.372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11.09.1997 та є обов'язковою.

Відповідно до ст.1 Протоколу №1 Конвенції кожна фізична особа або юридична особа маж право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 , про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Так, у Рішенні Європейського Суду від 29 листопада 1991 року у справі «Пайн Велей Девелопментс ЛТД та інші проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Таким чином, суд встановив, що саме свідок ОСОБА_6 придбав пральну машину ARISTON вартістю 3775,91 грн., холодильник BEKO вартістю 5028,00 грн., газову плиту GRETA (Дружковка) вартістю 2000,00 грн., що підтверджується наданими письмовими доказами, які надала ОСОБА_3, і подарував їх своїй дочці ОСОБА_3

Тому суд вважає, що зустрічний позов підлягає до часткового задоволення, в первісному належить відмовити, оскільки інших письмових доказів сторони суду не надали, а показання свідків суперечливі і не підтверджуються іншими доказами.

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, а відповідач пред'явив зустрічний позов та протягом усього часу розгляду справи позивач не збільшив та зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

При відмові у первісному позові та частковому задоволенні зустрічного позову суд стягує з позивача за первісним позовом і як відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 на користь відповідача за первісним позовом і як позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 понесені нею судові витрати в справі в сумі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст.212, 213, 214, 215,218 ЦПК України, ст.ст.57, 60, 61, 69, 70, 71 СК України, ст.ст.205, 368 ЦК України, суд

вирішив :

В позові ОСОБА_1 відмовити повністю.

Задовольнити частково зустрічний позов ОСОБА_3

Визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на пральну машину ARISTON вартістю 3775,91 грн., холодильник BEKO вартістю 5028,00 грн., газову плиту GRETA (Дружковка) вартістю 2000,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець, зареєстрований і проживає АДРЕСА_1, НОМЕР_2 виданий 23 березня 2004 року Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 (інші відомості про особу суду невідомі) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає АДРЕСА_2, НОМЕР_4 виданий 25 травня 2016 року Корсунь-Шевченківським РС УДМС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

Повідомити осіб, які беруть участь у справі, що з повним рішенням суду вони зможуть ознайомитися 05 серпня 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Савранський О.&nbsp; А.