Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1115/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Завгородній Є. В.
Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Єгорової С.М.

суддів: Дуковського О.Л., Письменного О.А.

із секретарем Яковлєвою Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 березня 2016 року, у справі за скаргою ОСОБА_2, заінтересовані особи - ПАТ АБ «Південний», державний виконавець Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ Смельняк Д.М. про поновлення строку на оскарження дій і рішення державного виконавця Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ, визнання дій незаконними і скасування постанови державного виконавця Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ про відкриття виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаною скаргою, в якій просила поновити їй строк на подання скарги про оскарження дій державного виконавця і визнати незаконними дії та скасувати незаконну постанову державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Смельняк Д.М. від 26 квітня 2011року про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 кредитної заборгованості перед ПАТ АБ «Південний».

В обгрунтування своїх вимог зазначала, що скарга подана одразу після того як вона достовірно дізналась про зазначену постанову про відкриття виконавчого провадження, тому вважає, що не пропустила десятиденний строк на звернення зі скаргою. Дії державного виконавця, на її думку, протиправні, постанова незаконна і підлягає скасуванню, тому що постанову про відкриття виконавчого провадження їй не було направлено рекомендованим листом, час для добровільного виконання рішення суду не надавався, тому вчинення наступних виконавчих дій порушує її права боржника. Стягненню підлягають кошти в іноземній валюті, що є перешкодою для виконання виконавчого листа, оскільки він не містить даних щодо грошового еквіваленту у національній валюті.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 березня 2016 року поновлено строк подачі до суду скарги про оскарження дій та визнання незаконною постанови державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Смельняк Д.М. від 26 квітня 2011 року.

У задоволенні вимог про визнання протиправними дій державного виконавця та скасування як незаконної постанови державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Смельняк Д.М. від 26 квітня 2011року про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 кредитної заборгованості на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування вказаної ухвали суду в частині відмови у задоволенні скарги на дії державного виконавця та постановлення нової ухвали про задоволення вимог її скарги в повному обсязі, мотивуючи тим, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального і процесуального права.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, представника заявника, який підтримав доводи апеляційної скарги, представника ПАТ АБ "Південний", який заперечував проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши у передбачених ст. 303 ЦПК України межах законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задовленню з таких підстав.

Відповідно доч. 5 ст. 124 Конституції Українисудові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

При цьому, судовий контроль за виконанням судових рішень, зокрема, право сторони виконавчого провадження на звернення до суду зі скаргою на рішення, ;дію чи бездіяльністю державного виконавця регламентовано розділом VІІ ЦПК України.

Відповідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За приписами ч. 1 ст. 386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

У пункті 18 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз'яснено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам ст. 210, 213, 387 ЦПК України.

Таким чином, за наслідками розгляду скарги у даній справі, обґрунтованою може вважатися така ухвала, яка постановлена на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених належними доказами, які мають бути досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що 13 грудня 2010 року Кіровським районним судом міста Кіровограда видано виконавчий лист 2-13087/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» 16178,67 доларів США кредитної заборгованості, а також 1820 грн. судових витрат.

26 квітня 2011 року на підставі поданого стягувачем виконавчого документу державний виконавець Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Смельняк Д.М. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 26165114 (а.с. 9).

Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_2 про визнання незаконними дій та скасування як незаконної постанови державного виконавця Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ Смельняк Д.М. від 26 квітня 2011року про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з неї кредитної заборгованості перед ПАТ АБ «Південний», суд першої інстанції встановив і правильно виходив з того, що дії державного виконавця відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час вчинення виконавчих дій, тобто оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження відповідає вимогам закону, оскільки валюта кредитного договору визначена сторонами - долари США, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду, про стягнення боргу у доларах США.

Ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент видачі виконавчого листа та прийняття постанови державним виконавцем), яка регулювала питання відмови у відкритті виконавчого провадження, не передбачала відмови у відкритті виконавчого провадження з підстав стягнення боргу в іноземній валюті та відсутності у виконавчої служби валютних рахунків, а тому висновок суду першої інстанції про законність постанови державного виконавця є правильним.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження», ст. 17 якого визначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема на підставі виконавчих листів, виданих судом.

При винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець керувався ч. 1, 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній станом на 26 квітня 2011 року, згідно якої державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Підстави відмови у відкритті виконавчого провадження визначені ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час вчинення виконавчих дій) у разі ненадання боржником у строки, встановлені для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Посилання ОСОБА_2 на відсутність прав у державного виконавця вчиняти виконавчі дії до отримання доказів належного повідомлення боржника про наявність виконавчого провадження, суперечать вимогам закону, оскільки проведення державним виконавцем виконавчих дій не залежність від встановлення факту отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження.

Загальний порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника визначається ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження». Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. З цієї статті, у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби. Відповідно ст. 3 Закону України «Про державну виконавчу службу», районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції є юридичними особами, мають відповідні рахунки в органах Державного казначейства України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам у національній валюті, а також відповідні рахунки для обліку аналогічних операцій в іноземній валюті в банках, гербову печатку. Головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі мають відповідні рахунки в органах Державного казначейства України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам у національній валюті, а також відповідні рахунки для обліку аналогічних операцій в іноземній валюті в банках.

Тобто, державний виконавець має всі можливості як для стягнення на користь стягувача так і перерахування коштів в іноземній валюті.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Суд правильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин, зокрема положення ст.ст. 25, 26, 27, 52, 53 Закону України «Про виконавче провадження» ( у відповідній редакції), та дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця.

Судом наданий належний правовий аналіз заявленим вимогам скарги з урахуванням повно та об'єктивно встановлених фактичних обставин справи. Дії державного виконавця Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ Смельняк Д.М. щодо відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Кіровським районним судом м.Кіровограда від 13 грудня 2010 року про стягнення з ОСОБА_2 кредитної заборгованості в сумі 16178,68 доларів США на користь ПАТ АБ «Південний» є правомірними та не порушили прав боржника ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.

Докази та обставини, на які посилається заявник були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом були вірно застосовані норми матеріального та дотримані норми процесуального права.

За таких обставин правові підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 березня 2016 року року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: