Справа № 663/4081/14-ц
Провадження № 6/663/19/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року м. Скадовськ

Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Пухальського С.В.,

за участю секретаря Замятіної В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Скадовськ Херсонської області подання старшого державного виконавця Скадовського районного ВДВС у Херсонській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Скадовського районного ВДВС у Херсонській області ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що на виконанні у Скадовському районному ВДВС знаходиться виконавчий лист № 663/4081/14-ц від 23.04.2015 року, виданий Скадовським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 5000 грн. Державним виконавцем вжито усіх, передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішення, проте боржник ухиляється від виконання зобовязань.

Старший державний виконавець Скадовського районного ВДВС у Херсонській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, до суду надав клопотання про розгляд подання без його участі.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконанні Скадовського районного ВДВС у Херсонській області знаходиться виконавчий лист від 23.04.2015 року, виданий Скадовським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсації за завдану моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

Постановою головного державного виконавця Жайворонок Н.І. від 16.11.2015 року відкрито виконавче провадження № 49334789.

Із копій довідок від 26.05.2016 року та 12.04.2016 року вбачається, що за ОСОБА_1 сільськогосподарської техніки та нерухомого майна в м. Скадовськ Херсонської області не зареєстровано.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Підставою для прийняття відповідного рішення поданням зазначено положення ст. 377-1 ЦПК Українипро тимчасове обмеження боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень, за правилами якої в разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у ОСОБА_3 від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З наведеного слідує, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту, що боржнику відомо про рішення, яким на нього покладені відповідні зобов'язання, примусове виконання якого здійснюється державною виконавчою службою, факту ухилення боржника від виконання зобов'язань за рішенням суду, оскільки заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як повязаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Однак матеріали справи не містять достатніх даних, які б свідчили про те, що вказаний боржник на час вирішення подання умисно та злісно ухиляється від виконання процесуальних рішень державного виконавця. Сама по собі наявність у боржника невиконаних зобов'язань не є тотожним поняттям з тим, що він ухиляється від них, як це передбачено ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням, слід розуміти як пряму відмову від виконання рішення, так і інші винні дії, які свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань.

Факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні, до якого мають бути долучені відповідні письмові докази на підтвердження цих обставин, зокрема, матеріали виконавчого провадження про те, що державним виконавцем вживалися усі передбачені законом заходи по виконанню рішення суду, але боржник перешкоджає чи ухиляється від виконання рішення.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 11 ч. 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження»,державний виконавець має право викликати фізичних осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; викликати фізичних осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні.

Розглядаючи подання та вирішуючи питання чи дійсно боржник ухилявся від виконання рішення суду, суд повинен виходити із положень ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначені обов'язки боржника, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Проте, державним виконавцем не надано доказів на підтвердження умисного ухилення боржника від виконання боргових зобовязань, не вказано, які перешкоди вчинені з його боку для проведення виконавчих дій державному виконавцеві, обґрунтування ухилення боржника від повного виконання зобов'язання.

Наявні в матеріалах справи результати перевірки державним виконавцем майнового стану боржника та твердження державного виконавця про те, що боржник у призначений час для вирішення питання щодо сплати боргу не з'являвся, не може свідчити про факт ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду. Наявність статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашення боргу в добровільному порядку не може безумовно свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов'язків.

Суд також звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей, про отримання боржником особисто виклику державного виконавця з вимогою з'явитися до ВДВС для вирішення питання щодо сплати боргу.

Таким чином, судом не встановлено фактів та не надано беззаперечних доказів, що ставлять під загрозу питання примусового виконання судового рішення та потребують тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Враховуючи наведене та фактично встановлені обставини справи, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні подання.

Відмова не позбавляє державного виконавця на повторне звернення до суду з наданням та врахуванням вищевказаних даних.

Керуючись статтями 293, 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Скадовського районного відділення державної виконавчої служби у Херсонській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В. Пухальський