Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2016 року Артемівський міськрайонний Донецької області в складі:

головуючого судді Конопленко О.С.,

за участю секретаря Ранкової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в місті Артемівську Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи заявлені вимоги тим, що з травня 2013 року вона проживає в цивільному шлюбі з відповідачем. 03 квітня 2015 року у позивача з відповідачем народилася донька ОСОБА_3. Дитина проживає разом з позивачем та повністю знаходиться на її утриманні. З початку липня 2015 року відповідач перестав виконувати обовязки батька по утриманню доньки, матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає. Разом з тим, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки ОСОБА_3, тому позивач звернулася до суду і просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання їх неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач зазначила, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання доньки Поліни від першого шлюбу.

У судове засідання сторони не зявились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, позивач звернулась на адресу суду з письмовою заявою, у якій просила справу розглянути за її відсутності.

Відповідач також звернувся до суду із заявою, у якій просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

У звязку з неявкою сторін та у відповідності до ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню за наступними підставами.

Згідно з ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову в суд.

Як було встановлено судом і таке підтверджується матеріалами справи, 03 квітня 2015 року народилася ОСОБА_3, в свідоцтві про народження якої серії І-ВЛ № 391937 матірю та батьком записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно (а.с. 5). Ця дитина мешкає з матірю ОСОБА_1 за адресою: Донецька область, Артемівський район, м. Соледар, вул. Паризької Комуни, б. 1а, кв. 56, і знаходиться на її утриманні. Відповідач, який є батьком цієї дитини, мешкає від неї окремо і добровільно допомогу на утримання дитини не надає. При цьому, він має змогу таку матеріальну допомогу надавати, оскільки є працездатним і працює начальником дільниці в ДП «АРТЕМСІЛЬ» (а.с. 2).

Ці обставини сторонами у справі не оспорювались, а тому в порядку ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України додаткового доведення не потребують і приймаються судом до уваги.

Проаналізувавши надані суду докази та встановлені обставини у їх сукупності, суд дістається висновку, що відповідач ОСОБА_2, який є батьком неповнолітньої дитини, не виконує покладених на нього Сімейним законодавством України батьківських обовязків відносно утримання своєї неповнолітньої дитини, тому кошти на утримання дитини підлягають стягненню з нього в примусовому порядку у вигляді аліментів.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує всі обставини, передбачені ст. 182 Сімейного Кодексу України, у тому числі й стан здоровя дитини та відповідача, їх матеріальне становище, можливість відповідача надавати допомогу своїй дитині, тому вважає, що позивач обґрунтовано ставить питання про стягнення з відповідача аліментів саме у частці від заробітку (доходу) і таке не суперечить положенням ст. 183 ч.1 Сімейного кодексу України. Приймаючи до уваги вищенаведене, а також факт визнання позову відповідачем, суд погоджується з визначеним позивачем розміром аліментів і вважає що з відповідача на користь позивача необхідно стягувати щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Інших обставин, які б мали істотне значення у справі судом встановлено не було.

Як передбачено ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються від дня предявлення позову в суд.

З відповідача, згідно ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, підлягає стягенню на користь держави судовий збір.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57, 60, 131, 209, 214, 215, 224, 367 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 180, 182, 184, 191 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, 03 квітня 20156 року народження, в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 05 листопада 2015 року до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Допустити негайне виконання рішення у справі в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 (двадцять) коп. на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів після його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.С.Конопленко