ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-п/753/186/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі судді Вовка Є.І., при секретарі Германенко В.А., в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва, у судовому засіданні по розгляду заяви ОСОБА_2 про перегляд (скасування) заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від "04" травня 2016 року по цивільній справі №753/5579/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

Встановив:

В заяві про перегляд вказаного заочного рішення, та доданих документах відповідачем не повідомлено, а отже і не доведено наявність поважних причин його неявки на розгляд вказаної справи 04 травня 2016 року. Так, з наявних матеріалів вбачається, що без врахування строків розгляду справи даної категорії (один місяць), які імперативно встановлені ст.157 ЦПК України, а також без будь-якого об»єктивного обгрунтування (та без зазначення доказів) щодо існування обставин, які б перешкоджали відповідачу з"явитися на судовий розгляд цієї справи, останній на нього не з"явився, при цьому особисто та завчасно - ще 30.04.2016 року (а.с.24) отримав судову повістку про виклик його на судовий розгляд цієї цивільної справи 04 травня 2016 року.

Так, відповідно до положень ч.2 та ч.3 ст.74 ЦПК України: судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою; судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання

Крім того, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.

Оскаржуваним заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від "04" травня 2016 року по цивільній справі №753/5579/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, було вирішено наступне.

Позов задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_3 до ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, у розмірі 1/4 частини від всіх доходів ОСОБА_2, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 березня 2016 року і до повноліття ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судові витрати по справі - половину судового збору, а саме в сумі 275 грн. 60 коп.

Решту судового збору віднести за рахунок держави.

Відповідач не з»явився у судове засідання по розгляду цієї цивільної справи 04 травня 2016 року, проте подав повідомлення від 04.05.2016 року з вимогою про відкладення судового розгляду справи (у задоволенні якої було відмовлено згідно з протокольною ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04 травня 2016 року а.с.25, 27), в якому не зазначив причин його неявки.

Крім того, судом враховано, що в силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов»язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, відповідно до положень ч.3 ст.27 ЦПК України - особи, які беруть участь у справі, зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права.

При цьому, судом фактично враховано, що відповідно до положень ч.1 ст.157 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи вказаної категорії протягом розумного строку, але не більше одного місяця з дня відкриття провадження по справі (яке було відкрито 08 квітня 2016 року - а.с.18, при цьому на судове засідання по розгляду цієї справи, яке було призначено на 25 квітня 2016 року, відповідач також не з»явився, про причини неявки не повідомив а.с.20, 21, всупереч положенням ч.5 ст.74 ЦПК України), а відповідно до положень ст.1 ЦПК України - завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, відповідно до положень ч.5 ст.74 ЦПК України: у разі ненадання фізичною особою, яка бере участь у справі інформації щодо її адреси, судова повістка надсилається цій особі за адресою її місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, при цьому, у разі відсутності особи, яка бере участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.91 р., дата набуття чинності для України 27.09.91р.) передбачено: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини».

При цьому, з положень п.2) ч.1 ст.169 ЦПК України вбачається, що суд відкладає розгляд справи у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому законом порядку про час і місце судового розгляду, виключно у випадку якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що відповідно до положень ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню за умови наявності сукупності обставин - а) що відповідач не з"явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і б) - докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, при цьому, у даному випадку відсутня сукупність зазначених обставин, які викладені у вищевказаному пункті, умовно позначеному літерою а), суд вважає, що вказана заява про перегляд заочного рішення не може бути задоволена в силу імперативного характеру вказаної правової норми, при цьому, обгрунтування цієї заяви щодо висновків суду по суті вищевказаних позовних вимог не спростовують такого висновку суду.

Вивчивши всі наявні матеріали, враховуючи вищевикладене, вищенаведені норми ст.232 ЦПК України, суд вважає, що вказана заява про перегляд (скасування) заочного рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись п.1) ч.3 ст.231 ЦПК України,

Ухвалив:

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд (скасування) заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від "04" травня 2016 року по цивільній справі №753/5579/16-ц.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: