Справа №705/3380/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Кімстачова О.С.

з участю:

секретаря судового засідання Власової Т.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

15.06.2015 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. Позивач, з урахуванням вартості і найменування майна, які були встановлені під час судового розгляду, просила визнати за відповідачем право власності на: легковий автомобіль НОМЕР_1, 2000 року випуску, вартістю 41 000 грн.; вантажний автомобіль НОМЕР_2, 1994 р.в., вартістю 70 350 грн.; вантажний автомобіль НОМЕР_3, 1990 р.в., вартістю 80 000 грн.; причіп ГКБ 8350, д.н.з.СА 8896 ХР, 1983 р.в., вартістю 18 000 грн.; причіп ГКБ 8527, д.н.з.НОМЕР_4, 1987 р.в., вартістю 22 330 грн., всього на загальну суму 231 680 грн.; визнати право власності за позивачем на земельну ділянку площею 900 м.кв., яка розташована за адресою: вул. Тальнівська, 2/12, м. Умань, Черкаська область, вартістю 76 122 грн.; утримати з відповідача на користь позивача грошову суму в розмірі, що становить різницю вартості майна, яке виділено у власність відповідачу, 77 779 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала і просила задовольнити її позовні вимоги з урахуванням вартості майна, яка була встановлена в суді під час судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, зазначивши, що у складі спільного майна подружжя, що підлягає поділу, необхідно враховувати вартість майна, яке було відчужене відповідачем за власною ініціативою без погодження з позивачем.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив проти поділу майна, про який просить позивач, пояснивши, що частина транспортних засобів дійсно була продана у 2015 році, про що знала позивач, а гроші він витратив на покриття боргів, які виникли у зв'язку з витратами на сім'ю, на ремонт будинку, поточні витрати на проживання.

Дослідивши письмові докази, допитавши свідків, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини сторін.

Сторони ОСОБА_1 і ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.03.1978, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторно), виданим 28.04.2015 серії І-СР № 113670.

На час розгляду справи в суді, враховуючи норми статей 60, 61 СК України, сторонам на праві спільної сумісної власності як подружжю належить таке майно: земельна ділянка площею 900 м.кв., яка розташована за адресою: вул. Тальнівська, 2/12, м. Умань, Черкаська область, набута на ім'я ОСОБА_3 за Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 23.05.2006, який посвідчений державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори, в реєстрі за /№ 3-1970, вартістю 76 122 грн., і причіп ГКБ 8527, державний номерний знак НОМЕР_4, 1987 року випуску, зареєстрований 04.04.2002 на ім'я ОСОБА_3, вартістю 22 330 грн., всього загальною вартістю 98 452 грн. Вартість вказаного майна визначена відповідно до Звіту про експертну грошову оцінку вартості земельної ділянки від 08.09.2014, виготовленого ТОВ «БК «Експерт», та Довідки про середньо ринкову вартість КТЗ від 21.07.2016, виданої ФОП ОСОБА_4 (оцінювача). Сторони були згодні в суді з вказаною вартістю майна.

Інше майно, яке позивач ОСОБА_1 просила поділити, врахувавши його вартість в частці, що належить відповідачу ОСОБА_3, а саме: легковий автомобіль НОМЕР_1, 2000 року випуску, вартістю 41 000 грн.; вантажний автомобіль НОМЕР_2, 1994 р.в., вартістю 70 350 грн.; вантажний автомобіль НОМЕР_3, 1990 р.в., вартістю 80 000 грн.; причіп ГКБ 8350, д.н.з.СА 8896 ХР, 1983 р.в., вартістю 18 000 грн., всього на загальну суму 209 350 грн. на час розгляду справи в суді було відчужене відповідачем ОСОБА_3 у 2015 році. Ця обставина підтверджена в суді показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, а також відомостями, наданими Територіальним сервісним центром № 7142 Регіонального сервісного центру в Черкаській області: відповіді від 02.04.2016 за вих. № 31/23/42-309 та від 01.09.2015 за вих. № 2776. Оскільки шлюб сторін не розірваний і під час судового розгляду не встановлено іншого, то відповідно до ч. 2 ст. 65 СК України, вважається, що при укладенні договорів купівлі-продажу вказаних транспортних засобів ОСОБА_3 діяв за згодою другого з подружжя ОСОБА_1

Статтею 69 СК України передбачене право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. При цьому згідно зі ст. 70 СК України в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 цієї статті неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Частинами 4 і 5 статті визначено, що присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України; і таке присудження грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Жодна зі сторін не вносила на депозитний рахунок суду суму, яка могла б бути присуджена другому з подружжя за його частку в майні, яке присуджується другому з подружжя, тому суд не має законних підстав для стягнення з однієї зі сторін на користь іншої сторони такої грошової компенсації.

Належний сторонам на праві спільної сумісної власності причіп ГКБ 8527, державний номерний знак НОМЕР_4, 1987 року випуску, є неподільним майном в розумінні ч. 2 ст.183 ЦК України, і тому суд присуджує його відповідачу ОСОБА_3, на якого він зареєстрований і який, як визнали сторони, використовував його в своїй діяльності.

Суд позбавлений можливості вирішити питання про поділ земельної ділянки площею 900 м.кв., яка розташована за адресою: вул. Тальнівська, 2/12, м. Умань, Черкаська область, в натурі між сторонами, оскільки сторони не надавали суду відповідного експертного висновку щодо можливості такого поділу. У зв'язку з цим, враховуючи правовий висновок Верховного Суду України від 28.03.2016 у справі № 6-2811цс15, суд вважає необхідним визначити ідеальні частки подружжя в земельній ділянці без його реального поділу і залишити майно у їх спільній частковій власності. Визначаючи розмір ідеальних часток сторін у земельній ділянці, суд враховує вартість земельної ділянки, яка погоджена сторонами, 76 122 грн., та вартість присудженого відповідачу причепу ГКБ 8527, д.н.з. НОМЕР_4, 1987 р.в. 22 330 грн. Отже, оскільки загальна вартість спільного майна подружжя становить 98 452 грн. і частки сторін у праві власності на нього є рівними, то ідеальні частки позивача і відповідача у спірній земельній ділянці будуть становити, відповідно: 50/77 (п'ятдесят сімдесят сьомих) частки (або 64,67 відсотків) та 100/283 (сто двісті вісімдесят третіх) частки (або 35,33 відсотки).

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При цьому згідно з вимогами ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. При цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; і одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Оскільки інше майно, яке позивач вказувала у позовній заяві як спільно нажите сторонами за час шлюбу, було відчужене на час розгляду справи в суді, то фактичних і законних підстав для його поділу або врахування його вартості при ухваленні рішення про поділ спільного майна сторін суд не вбачає. Тому частина позовних вимог про визнання за відповідачем права власності на легковий автомобіль НОМЕР_1, 2000 року випуску, вартістю 41 000 грн.; вантажний автомобіль НОМЕР_2, 1994 р.в., вартістю 70 350 грн.; вантажний автомобіль НОМЕР_3, 1990 р.в., вартістю 80 000 грн.; причіп ГКБ 8350, д.н.з.СА 8896 ХР, 1983 р.в., вартістю 18 000 грн., всього на загальну суму 209 350 грн., та стягнення на користь позивача грошової компенсації в сумі 77 779 грн. задоволенню не підлягає.

З відповідача на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 492,26 гривень. Вартість робіт оцінювача нерухомого майна згідно з ч. 3 ст. 79 ЦПК України до судових витрат не належить, тому суд не стягує її з відповідача на користь позивача.

На підставі наведеного вище, керуючись ст. 3, 4, 10 ,11, 15, 88, 57-61, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 50/77 (п'ятдесят сімдесят сьомих) частки (або 64,67 відсотків) у праві спільної часткової власності на земельну ділянку площею 900 м.кв., яка розташована за адресою: вул. Тальнівська, 2/12, м. Умань, Черкаська область.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 100/283 (сто двісті вісімдесят третіх) частки (або 35,33 відсотки) у праві спільної часткової власності на земельну ділянку площею 900 м.кв., яка розташована за адресою: вул. Тальнівська, 2/12, м. Умань, Черкаська область.

Визнати за ОСОБА_3 право приватної власності на причіп ГКБ 8527, державний номерний знак НОМЕР_4, 1987 року випуску, зареєстрований 04.04.2002 на ім'я ОСОБА_3.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати на сплату судового збору в сумі 492,26 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана особами, які брали участь у справі, протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. С. Кімстачов