У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 23 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Сарненського районного територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), Редакції газети «Сарненські новини», ОСОБА_4 про спростування недостовірної інформації, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до Сарненського районного територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), Редакції газети «Сарненські новини», ОСОБА_4 про спростування недостовірної інформації, яка міститься в статті "ІНФОРМАЦІЯ_2", автором якої є ОСОБА_5.

У вказаній статті йдеться про те, що ніби-то соціальний робітник Сарненського районного територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) ОСОБА_6 опікувалася до останніх днів життям їхньою мамою ОСОБА_7 (в статті зазначено дошлюбне прізвище матері ОСОБА_7).

У статті йшлося про те, що їхній мамі та її сестрі (ОСОБА_8) ОСОБА_6 ніби-то допомагала прибирати домівку, порядкувати на подвір'ї, купувати ліки. Зокрема дослівно в публікації зазначено: "...Приміром сестри ОСОБА_7 та ОСОБА_8 жили разом. В ОСОБА_7, правда, дві дорослі дочки мешкають за кордоном.

Тож ОСОБА_6 опікувалася ОСОБА_7, як кажуть до останніх днів життя. Що доводиться робити ОСОБА_6? Допомагає бабусям прибирати домівки, порядкувати на подвір'ї, купувати ліки. До всього, цим не обмежується старання соціального робітника. Почасти залишається в стареньких, аби розважити їх, втішити, наче малих дітей...".

Однак, насправді ОСОБА_6 не доглядала їхню маму, не допомагала їй прибирати домівку, порядкувати на подвір'ї або купувати ліки. Крім того, їхня матір ОСОБА_7 та їхня тітка ОСОБА_8 не мешкали разом, як про це було зазначено в статті. Адже, вони хоч і проживали в одному будинку, проте в різних квартирах. Тому, вказані у газетній публікації твердження є неправдивими. Перечитавши неправдиву інформацію, наведену в газетній статті від 06 березня 2014року, вони звернулися до редакції газети "Сарненські новини" із відповіддю, назвавши її "спростуванням". ІНФОРМАЦІЯ_1 року в газеті "Сарненські новини" на сторінці 13 було опубліковано "Спростування на статтю ОСОБА_4 "ІНФОРМАЦІЯ_2", опубліковану в газеті "Сарненські новини" від ІНФОРМАЦІЯ_3 року за підписом "ОСОБА_2 та ОСОБА_3". В спростуванні вони заперечили інформацію про те, що їхньою мамою до останніх днів її життя опікувалася працівник соціальної служби ОСОБА_6 та те, що їх мама та її сестра (їхня тітка ОСОБА_8) проживали разом. Проте, поруч із опублікованим спростуванням на тій сторінці 13 в газеті "Сарненські новини" від ІНФОРМАЦІЯ_1 року, директор Сарненського районного територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) ОСОБА_11 написала статтю "ІНФОРМАЦІЯ_4".

В даній ОСОБА_11 виклала свою відповідь, як реакцію на надане ними спростування. З даної статті ОСОБА_11 вбачається, що ОСОБА_6 обслуговувала їхню маму з вересня місяця 2009 року і надавала їй повний комплект соціальних послуг; з їхньою мамою щодо надання соціальних послуг було укладений відповідний договір; на прохання їхньої мами соціальні послуги їй надавав ще один соціальний робітник ОСОБА_12, якому за роботу оплата не проводилася; що вони двоє, через перебування далеко від дому (за кордоном) не змогли здійснювати догляд за своєю мамою.

Посилаючись на вказані обставини, позивачі вважають, що викладена у відповіді на спростування інформація є недостовірною та просили її спростувати.

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 20 січня 2016 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено.

Зобов'язано Сарненський районний територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг), Редакцію газети "Сарненські новини" та ОСОБА_4 спростувати відомості, що не відповідають дійсності (недостовірну інформацію) і порочать честь та гідність і ділову репутацію, а саме:

- "...Приміром сестри ОСОБА_7 та ОСОБА_8 жили разом.

В ОСОБА_7 правда, дві дорослі дочки мешкають за кордоном. Тож, ОСОБА_6 опікувалася ОСОБА_7, як кажуть, до останніх днів її життя. Що доводиться робити ОСОБА_6? Допомагає бабусям прибирати домівки, порядкувати на подвір'ї, купувати ліки. До всього, цим не обмежується старання соціального робітника. Почасти залишається в стареньких, аби розважити їх, втішити, наче малих дітей..." (стаття "ІНФОРМАЦІЯ_2" авторства ОСОБА_4 на стор. 4 в газеті "Сарненські новини" від ІНФОРМАЦІЯ_3 року);

- "…ОСОБА_6 обслуговувала Вашу маму ОСОБА_7, з вересня 2009 року. Надавала їй повний комплект соціальних послуг...

...Соціальний робітник надавала їй соціальні послуги, передбачені Положенням про територіальний центр, та затвердженіпостановою Кабінету Міністрів України №1417 від 29 грудня 2009 року...

...Згідно з укладеним договором, соціальний робітник виконувала різні види робіт (прибирання, обробіток земельної ділянки, оплата комунальних послуг, представництво інтересів в установах та організаціях, інше)...

...з 1 вересня 2010 року ОСОБА_7 була переведена на платне обслуговування. Оплата проводилася у відповідності до встановлених і затверджених тарифів на платні послуги...

...На прохання ОСОБА_7 соціальні послуги надавав ще один соціальний робітник ОСОБА_12, за що оплата не проводилася...

...Тому, враховуючи погіршення стану здоров'я Вашої мами, Ви, звичайно, змушені були скористатися послугами людей, які могли доглядати її цілодобово. Але чомусь ви не відмовилися і від послуг нашого робітника...

...Мабуть, у силу певних причин і ви опинилися далеко від дому, за кордоном, тим самим не змогли здійснювати догляд за Вашою мамою..." (стаття "ІНФОРМАЦІЯ_4" авторства ОСОБА_11 на сторінці 13 в газеті "Сарненські новини" від ІНФОРМАЦІЯ_1 року), шляхом опублікування за авторством журналіста ОСОБА_4 (автор першої статті), а також директора Сарненського районного територіального центра соціального обслуговування (надання соціальних послуг) ОСОБА_11 (автор другої статті) спростувань їхніх слів, які оспорюються. Спростування розмістити на аналогічних сторінках газети "Сарненські новини" й аналогічним шрифтом.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 23 березня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, скаржники просять скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною 1 статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірна інформація є недостовірною, такою, що порушує немайнові права позивачів щодо права на повагу до гідності та честі, ділової репутації і підлягає спростуванню.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що інформація, яку простять спростувати позивачі, містить роздуми, оцінку певних фактів, які є вираженням суб'єктивної думки і поглядів авторів статей, а також розповсюджена інформація носить характер оціночних суджень, які не підлягають перевірці на предмет їх достовірності та спростуванню.

За змістом ч. 4 ст. 32 Конституції України та ст. 277 ЦК України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Поширена відповідачем інформація стосується позивача і вказаний факт відповідачем не оспорюється.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Оціночними судженнями, з огляду на приписи ч. ч. 1, 2 статті 30 Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року № 2657-XII, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначена інформація є оціночним судженням, яке не підлягає спростуванню та доведенню на правдивість, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо свободи вирішення поглядів.

Доводи касаційних скарг та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 23 березня 2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Сарненського районного територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), Редакції газети «Сарненські новини», ОСОБА_4 про спростування недостовірної інформації, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович