Справа № 683/3119/15-ц
22 березня 2016 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
головуючого-судді Завадська О.П.
при секретарі Васічевій О.В.
представника - адвоката ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності,
У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності, а саме визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.
В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказує, що з 30 травня 1992 року по 03 вересня 2003 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. За час перебування у шлюбі сторони придбали вказану квартиру, що підтверджується договором купівлі продажу, посвідченим Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою від 04 червня 1996 року за р. № 1645 року. Квартиру було оформлено на відповідача ОСОБА_3 Добровільно поділити квартиру відповідач не бажає та має намір відчужити без її згоди. Крім того, відповідач вивіз усі речі з квартири, які сторони придбали за період перебування у шлюбі. Внаслідок чого позивачка змушена звернутись до суду.
В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та обставини на їх обґрунтування, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив.
Протокольною ухвалою від 22 березня 2016 року суд ухвалив заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення представника позивачки адвоката та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне.
Судом встановлено, що з 30 травня 1992 року по 03 вересня 2003 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.
Встановлено, що згідно договору купівлі продажу, посвідченого Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 04 червня 1996 року за р. № 1645 відповідач придбав квартиру АДРЕСА_1.
Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними позивачки; копією купівлі продажу, посвідченого Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою від 04 червня 1996 року за № 1645; технічним паспортом № 3353 на квартиру АДРЕСА_2.
В силу ст. 16 Закону України «Про власність» та ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України, які були чинними на час виникнення правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.
У відповідності до ст. 28 Кодексу про шлюб та сімю України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.
Аналогічне положення закону закріплено й у статті 70 Сімейного Кодексу України.
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Крім того, відповідно до п.23 Постанови пленуму Верховного суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21.12.2007 № 11, спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, кожний окремо в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що оскільки одним з подружжя в період шлюбу (1996р.) придбано квартиру, то в силу статей 22, 24, 28 Кодексу про шлюб та сімю України в подружжя виникла спільна сумісна власність, тобто право іншого з подружжя на ? частку квартири, тому позов ОСОБА_2 про визнання право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 підлягає задоволенню.
При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст. 88 ЦПК України, згідно яких, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, на підставі ст.ст. 60,63, 68-71 ЦК України, ст.ст. 22, 24, 28 Кодексу про шлюб та сімю України, п.23 Постанови пленуму Верховного суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21.12.2007 № 11, -
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частку квартири АДРЕСА_3.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 487 грн. 20 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницького області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня ухвалення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя_________