Дата документу 14.09.2016 Справа № 554/6183/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

14 вересня 2016 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді: Г.В.Андрієнко

при секретарі: О.В. Карабаш

за участю позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

встановила:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення сімейно-шлюбних відносин і втрату взаємних почуттів і взаєморозуміння.

Прохала стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку та аліменти на її утримання в розмірі 1450 грн., оскільки у зв'язку із народженням дитини та доглядом за нею, вона не може працювати, а відповідач у добровільному порядку допомогу на утримання дитини та її утримання не надає.

У судовому засіданні позивач прохала позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на її утримання та утримання дитини задовольнити.

Відповідач позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину визнав, вимоги щодо стягнення аліментів на дружину визнав частково, прохав стягувати 1/8 частину його доходу щомісячно, врахувавши розмір його заробітної плати , та те , що він має непрацездатних батьків.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав .

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01.03.2014 року, який був зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області, що підтверджується актовим записом № 213.

Спір про майно на даний час відсутній.

Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, відновлювати які не бажають, проживають окремо. Фактично сім'я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між подружжям не можливе, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 978. На даний час відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах

зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення відбите і в національному законодавстві.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов'язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Згідно ст.181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ст.ст.182, 183 СК України, з урахуванням того, що відповідач не обтяжений аліментними зобов'язаннями, суд визначає аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд враховує матеріальне становище відповідача , те , що він буде сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у зв»язку з чим, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частини його доходу щомісячно.

Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України, а тому стягує з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 551 грн. 20 коп. та 551,20 грн. на користь держави.

Керуючись ст. ст. 8, 51, 124, 129 Конституції України, ст. 6, 27 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципом № 4 Декларації прав дитини дитині, ст.ст. 110 - 112 СК України, ст.ст. 2-11, 58-61, 88, 159, 208, 209, 212-215, 218, ЦПК України ст.ст. 180-184, 191 Сімейного Кодексу України,суддя, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 01.03.2014 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області, що підтверджується актовим записом № 213, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на її утримання як дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років - до ІНФОРМАЦІЯ_4 р.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя : Г.В. Андрієнко