Справа № 309/675/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

11 лютого 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослой Г.Г.,

суддів - Павліченка С.В., Куцин М.М.,

секретарі - Сочка І.І.,

з участю ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Хустського районного суду від 10 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що в ніч з 11 на 12 липня 2013 року ОСОБА_2 перевозив людей з Росії в Україну у транспортному засобі, де позивач був пасажиром. Відповідач на автомобілі марки «Мерседес» д/н НОМЕР_1, що належить йому на праві приватної власності на 109 км. + 400 м. Можайського шосе, Московської області Російської Федерації грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху Російської Федерації, не впорався з керуванням у зв'язку з чим допустив з'їзд в кювет, у результаті чого позивач, як пасажир, отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Після отримання травми в ДТП позивач перебував у шоковому стані, втрачав свідомість, і не розуміючи важкість травми та те, що він перебуває в небезпечному для життя стані, піддався на умовляння відповідача їхати в Україну де зможе звернутися в медичний заклад за допомогою та його обіцянки, зробити все можливе, щоб допомогти позивачу у разі необхідності в його лікуванні.

З невідомих причин відповідач ОСОБА_2 до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався в Росії по факту ДТП.

Факт ДТП з участю відповідача був зафіксований, що стверджується довідкою дорожньо-патрульної служби Росії від 12.07.2013 року із зазначенням причин ДТП - з'їзд в кювет та механічні ушкодження, які отримав автомобіль.

По приїзді додому стан здоров'я позивача погіршився і 18.07.2013 року його госпіталізували з діагнозом - забій головного мозку середнього ступені тяжкості, підгостра субдуральна гематома справа, лінійний перелом основи черепа зліва і позивач був прооперований в Хустській ЦРЛ, після чого продовжував лікуватися і була встановлена 2-га група інвалідності, що стверджується довідкою МСЕК від 17.12.2013 року у зв'язку з чим, позивач став непрацездатним.

Позивач звернувся із заявою про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності і 19.03.2014 року було відкрито кримінальне провадження по факту ДТП за ч.2 ст.286 КК України.

Досудове розслідування у справі зволікається, обставини ДТП не з'ясовуються, до цього часу ніякої підозри нікому не оголошено, а тому змушений звернутися до суду із позовом про стягнення з відповідача моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.

Позивач з посиланням на вимоги п.1 ч.2 ст.1187 ЦК України просив стягнути із відповідача на свою користь заподіяну моральну шкоду в результаті ДТП, яку оцінює у 300 000 грн., яка полягає в тому, що в результаті отриманої важкої травми мозку переніс сильні фізичні болі і душевні та психологічні страждання, глибоко переживав за своє життя, оскільки таке було під загрозою, залишився інвалідом і непрацездатним, що суттєво вплинуло на його життєві та соціальні обов'язки, відчуває себе неповноцінним, так як не може виконувати та здійснювати звичні для нього заняття. Позивач став дратівливим, нервовий, переживає за своє майбутнє, що посилює негативні наслідки хвороби.

Рішенням Хустського районного суду від 10 листопада позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 100 000 грн. моральної шкоди та 5 000 грн. судового збору на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції змінити в частині визначення та стягнення з відповідача моральної шкоди і стягнути таку в розмірі 300 000 грн., оскільки при визначенні розміру моральної шкоди, суд в недостатній мірі врахував ті обставини, що ДТП сталося в результаті неправомірних дій відповідача, отримав тяжкі тілесні ушкодження, переніс сильні фізичні болі, неймовірні моральні та психологічні страждання, є інвалідом II групи та залишився непрацездатним на все життя, ніколи не зможе повернутися в свій попередній нормальний ритм життя та виконувати звичні до цього життєві функції, потребує постійної реабілітації в медичних установах, що додатково наносить психологічні страждання та нервовий стрес і постійні побоювання за своє життя.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстави передбачені чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 який підтримав доводи, викладені ним в апеляційній скарзі, а апеляційну скаргу відповідача просить відхилити, представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, який підтримав доводи, викладені ним в апеляційній скарзі, а апеляційну скаргу позивача просить відхилити, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що в ніч з 11 на 12 липня 2013 року відповідач ОСОБА_2 перевозив людей з Росії в Україну у транспортному засобі, де позивач був пасажиром. Відповідач на автомобілі марки «Мерседес» д/н НОМЕР_1, що належить йому на праві приватної власності, і о 3 годині московського часу на 109 км. + 400 м. Можайського шосе Московської області Російської Федерації грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху Російської Федерації, не впорався з керуванням у зв'язку з чим допустив з'їзд в кювет, що стверджується довідкою про дорожньо-транспортну подію інспектора 15 роти ДПСГПБД Росії Московської області.

Даною довідкою стверджується, що за кермом транспортного засобу марки «Мерседес» д/н НОМЕР_1 знаходився ОСОБА_2 і відповідачем не представлено доказів щодо правомірної передачі керма іншій особі.

Відповідно до положень ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовуються особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом і така особа несе відповідальність, якщо не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Вина заподіювача шкоди не вимагається.

По приїзді додому позивач звернувся до лікувальних установ за медичною допомогою і 18.07.2013 року його госпіталізували з діагнозом - забій головного мозку середнього ступеня тяжкості, підгостра субдуральна гематома справа, лінійний перелом основи черепа зліва. Позивач був двічі прооперований в обласному клінічному центрі нейрохірургії та неврології м.Ужгород, після чого позивач продовжував лікуватися і йому була встановлена 2-га група інвалідності, що стверджується довідкою МСЕК від 17.12.2013 року у зв'язку з чим позивач став непрацездатним.

Відповідно до положень ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав і моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я і така відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При постановленні рішення суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що моральна шкода ОСОБА_1 полягає в тому, що позивач внаслідок отриманої важкої травми мозку переніс фізичні болі і душевні та психологічні страждання, глибоко переживав за своє життя, оскільки таке було під загрозою, залишився інвалідом і непрацездатним, що суттєво вплинуло на його життєві та соціальні зв'язки, не може здійснювати звичні для нього заняття, що стосується праці або відпочинку в колі сім'ї та друзів, переживання за своє майбутнє, що посилює негативні наслідки хвороби та визначив розмір відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 грн..

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи викладені в апеляційних скаргах, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляцційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляцційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хустського районного суду від 10 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді:

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Собослой Г.Г.