АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №757/18421/13-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/1115/2016 /2014
Головуючий у суді першої інстанції: Гладун Х.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Побірченко Т.І.
05 лютого 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді Побірченко Т.І.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А. при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_5, третя особа: Орган опіки та піклування Печерської районної у м. Києві державної адміністрації про виселення без надання іншого житла,-

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ «Універсал Банк» звернулося з позовом, в якому просило виселити відповідачів з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житла, посилаючись на те, що вказана квартира є предметом іпотеки, на неї звернуто стягнення та ПАТ «Універсал Банк» є її власником.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2013 року залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено. Виселено без надання іншого житла ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_1. Позбавлено ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 права користування квартирою АДРЕСА_1. Усунено перешкоди у користуванні та розпорядженні ПАТ «Універсал Банк» власністю, а саме квартирою АДРЕСА_1, шляхом зняття з реєстрації за вказаною адресою ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7

Ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м.Києва від 11 грудня 2014 року апеляційна скарга представника ОСОБА_6 - ОСОБА_4, до якої приєдналася ОСОБА_5, відхилена, заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 квітня 2015 року заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2013 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року залишено без змін.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що судом не залучено до участі у справі в якості третьої особи Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Печерського РУГУ МВС України, що є порушенням норм законодавства. Крім того, помилково застосовано норми ст.109 ЖК України про виселення відповідачів з квартири без надання іншого житла, оскільки спірна квартира була придбана ОСОБА_5 не за рахунок кредиту банку, а за рахунок власних коштів, що підтверджується договором купівлі - продажу від 10 червня 2003 року, а в іпотеку Банку передана у 2007 році. Під час вирішення справи, ані Банк, ані суд не врахували інтереси малолітньої дитини ОСОБА_7.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, прочас і місце судового засідання повідомлялися належним чином.

ОСОБА_3 подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з її перебуванням на лікарняному. Враховуючи, що розгляд вказаної справи вже відкладався за клопотанням представника ОСОБА_3 та з урахуванням вимог ч.1 ст.157 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника, а тому колегія не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ПАТ «Універсал Банк» - Абібулаєвої Т.Г., перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 серпня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_6 укладено генеральний договір про надання кредитних послуг (т.1 а.с.17-20).

08 квітня 2008 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_5 укладено генеральний договір про надання кредитних послуг (т.1 а.с.21-24).

На забезпечення виконання боржниками взятих на себе зобов'язань за кредитними договорами 16 серпня 2007 року та 08 квітня 2008 року між позивачем та ОСОБА_5 укладено договір іпотеки та договір іпотеки наступної черги, за якими остання передала в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме - квартиру АДРЕСА_1 (т.1 а.с.25-26, 27-28).

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2010 року стягнуто на користь ПАТ «Універсал Банк» солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заборгованість за кредитними договорами у розмірі 4 784 216,05 грн., на підставі вказаного рішення 02 листопада 2010 року видано виконавчий лист .(т.1 а.с.29).

Під час виконання судового рішення та в порядку виконавчого провадження спірну квартиру було передано на реалізацію з прилюдних торгів. Відповідно 03 вересня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Башлай Д.І. видано ПАТ «Універсал Банк» свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 (т.1 а.с.31).

05 березня 2013 року позивач зареєстрував право власності на вказану квартиру (т.1 а.с.32).

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2012 року, квітні та травні 2013 року ПАТ «Універсал Банк» на адресу відповідачів направлялися вимоги про добровільне виселення з квартири (т.1 а.с.36-42), проте відповідачі продовжують проживати у вказаній квартирі до цього часу.

Згідно ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.109 ЖК Української РСР, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулюванняна підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинокчи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до п.2.4.4 договорів іпотеки, ОСОБА_5 зобов'язалася не надавати дозвіл на реєстрацію/прописку в спірній квартирі фізичних та юридичних осіб без згоди АТ «Універсал Банк».

Згідно довідки Форми №3 від 21.03.2008р. (т.1 а.с.33) та довідки Форми № 3 від 25.03.2008р. (т.1 а.с.34) у спірній квартирі був зареєстрований лише ОСОБА_6, а ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_5 були зареєстровані за іншою адресою.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 без відповідної на те згоди Банку та всупереч п.2.4.4 іпотечного договору зареєструвалася у спірній квартирі та зареєструвала своїх двох малолітніх дітей.

За таких обставин, безпідставні посилання заявника стосовно того, що судом не враховано інтереси малолітньої ОСОБА_7, а також, що реєстрація вказаної особи здійснена з дотриманням законодавства і не порушує умов договору іпотеки.

Встановлено також, що право власності іпотекодавця ОСОБА_5 припинилося у зв'язку зі зверненням стягнення на квартиру шляхом її реалізації на прилюдних торгах, результати яких є чинними, у встановленому законом порядку не оспорені, недійсними не визнані, права користування на спірну квартиру у членів сім'ї ОСОБА_5 також є такими, що припинилися.

А тому, доводи апеляційної скарги щодо помилкового застосування ст.109 ЖК Української РСР для виселення відповідачів з квартири без надання іншого житла колегія вважає безпідставними.

Згідно ч.1 ст.317 ч.1,2 ст.319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майномна власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Набувши всіх прав та обов'язків власника, ПАТ «Універсал Банк» набуло право користування, володіння та розпорядження спірною квартирою.

Оскільки відповідачі, не маючи законних підстав, продовжують проживати в спірній квартирі, в добровільному порядку виселятися відмовляються, тим самим порушуючи права ПАТ «Універсал Банк» як власника спірної квартири, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість вимог ПАТ «Універсал Банк» та повне їх задоволення.

Позовні вимоги належним чином розглянуті судом першої інстанції, всім дослідженим доказам дана належна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на законність ухваленого рішення. Підстав для скасування рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,317,319 ЦПК України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

В касаційному порядку може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-