ухвала

іменем україни

21 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Демяносова М.В., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг», треті особи: Національний банк Україна, Інспекція з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області, про визнання кредитних договорів недійсними, за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Запорізької області від 27 листопада 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 14 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2009 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Зазначало, що з відповідачем 07 квітня 2008 року, 27 квітня 2007 року та 06 лютого 2008 року були укладені кредитні договори, за умовами якого він отримав кредити в сумі 27 тис. доларів США, 39 996, 25 швейцарських франків та 53 500 доларів США відповідно.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 належним чином не виконує взяті на себе за вказаними договорами зобов'язання щодо належного й вчасного погашення кредитів, унаслідок чого утворилися кредитні заборгованості, ПАТ «ОТП Банк» уточнивши й збільшивши позовні вимоги просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 07 квітня 2008 року в розмірі 582 133 грн 96 коп., за договором від 27 квітня 2007 року - 948 784 грн. 45 коп., за договором від 06 лютого 2008 року - 1 260 547 грн. 85 коп.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 07 серпня 2013 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором №CNL-204/057/2008 від 07 квітня 2008 року в розмірі 582 133 грн. 96 коп., з яких 211 298 грн. 48 коп. - сума основного боргу, 27 702 грн. 12 коп. - проценти за користування кредитними коштами, 343 133 грн 35 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № ML-204/008/2007 від 27 квітня 2007 року в розмірі 948 784 грн 45 коп., з яких 351 354 грн 22 коп. - сума основного боргу, 37 832 грн 66 коп. - проценти за користування кредитними коштами та 559 597 грн 57 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № ML-204/ 049/2008 року від 06 лютого 2008 року у розмірі 1 160 547 грн 85 коп., з яких 425 655 грн 29 коп. - сума основного боргу, 50 096 грн 55 коп. - проценти за користування кредитними коштами та 684 706 грн 01 коп. - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 січня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено.

РішенняОрджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 07 серпня 2013 року скасовано. Справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «ОТП Банк» про визнання кредитних договорів недійсними.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2014 року залучено до участі в справі правонаступника ПАТ «ОТП Банк» - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна»).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2014 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено.

Стягнуто на його користь з ОСОБА_4 заборгованість за кредитними договорами: № CNL-204/057/2008 від 07 квітня 2008 року у розмірі 582 133 грн 96 коп.; № ML-204/008/2007 від 27 квітня 2007 року у розмірі 948 784 грн 45 коп.; № ML-204/049/2008 від 06 лютого 2008 року у розмірі 1 160 457 грн 85 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 27 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції змінено в частині розміру стягнутих сум заборгованостей за кредитними договорами.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитними договорами: № CNL-204/057/2008 від 07 квітня 2008 року у розмірі 236 258 грн 16 коп., з яких: 209 242 грн 58 коп. - сума основного боргу, 27 015 грн 58 коп. - проценти за користування кредитними коштами за період з 26 листопада 2008 року по 31 листопада 2009 року; № ML-204/008/2007 від 27 квітня 2007 року у розмірі 386 405 грн 63 коп., з яких: 349 881 грн 39 коп. - сума основного боргу, 36 524 грн 24 коп. - проценти за користування кредитними коштами за період з 27 листопада 2008 року по 19 квітня 2011 року; № ML-204/049/2008 від 06 лютого 2008 року у розмірі 469 453 грн 77 коп., з яких: 424 738 грн 35 коп. - сума основного боргу, 44 715 грн 42 коп. - проценти за користування кредитними коштами за період з 08 грудня 2008 року по 31 листопада 2009 року.

У задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про стягнення з ОСОБА_4 решти заборгованості та пені за кредитними договорами: № CNL-204/057/2008 від 07 квітня 2008 року, № ML-204/008/2007 від 27 квітня 2007року, № ML-204/049/2008 від 06 лютого 2008 року відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 січня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ПАТ «ОТП Банк», третя особа - Національний банк України, Інспекція з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області, про визнання кредитних договорів недійсними, за касаційною скаргою ТОВ «ОТП Факторинг Україна», подану представником Коломоєць В.В., на рішення Апеляційного суду Запорізької області від 27 листопада 2014 року, на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 січня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ПАТ «ОТП Банк», третя особа - Національний банк України, Інспекція з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області, про визнання кредитних договорів недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2014 року та рішення Апеляційного суду Запорізької області від 27 листопада 2014 року, на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

У червні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Запорізької області від 27 листопада 2014 року, свою заяву обґрунтовуючи тим, що з урахуванням ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 01 грудня 2016 року у банка відсутні оригінали акта про вручення досудових вимог, а також тим, що строки закінчення кредитних договорів 2038, 2032, 2023 роки відповідно та зобов'язання за основним боргом повинні бути виконані ануїтетними платежами щомісячно, а не однією сумою, тому позивач мав право на звернення з позовом про стягнення простроченої та поточної заборгованості, а не всієї суми достроково, а строки закінчення договорів ще не настали.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 14 липня 2016 року заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Запорізької області від 27 листопада 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг», треті особи: Національний банк Україна, Інспекція з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області, про визнання кредитних договорів недійсними, залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 14 липня 2016 року та рішення Апеляційного суду Запорізької області від 27 листопада 2014 року, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншим.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду, суд виходив з того, що з урахуванням роз'яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у постанові від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», не має підстав для задоволення заяви, а обставини, на які посилається заявник, входили до предмета дослідження при вирішенні питання про стягнення заборгованості та в зазначеному рішенні їм надана оцінка, в тому числі вказано, що при вирішенні питання про стягнення заборгованості до уваги беруться не лише оспорювані відповідачем акти, а й інші докази, які свідчать про його обізнаність щодо дострокового повернення кредитних коштів

Доводи касаційної скарги про те, що відсутність у банка оригіналів акта про вручення досудових вимог є нововиявленою обставиною, а викладені заявником обставини залишені апеляційним судом без уваги, не знайшли свого підтвердження та не спростовують висновків апеляційного суду про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Запорізької області від 27 листопада 2014 року,

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 14 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко М.В. Демяносов О.В. Ступак