Справа 206/4865/16-ц
Провадження 4-с/206/18/16
У Х В А Л А

"02" вересня 2016 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

при секретарі Гуртовий В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 неправомірними, про визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

26 серпня 2016 року представник заявника ОСОБА_3 звернулася до суду з зазначеною скаргою.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в провадженні Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (державний виконавець Терещенко Ю.М.) знаходилося виконавче провадження № 49180458 про стягнення на її користь з ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди за виконавчим листом, виданим Самарським районним судом м. Дніпропетровська по справі № 206/2678/15-к.

16 серпня 2016 року їй стало відомо про те, що державним виконавцем Терещенком Ю.М. 22.07.2016 року було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження. Ця постанова є незаконною, оскільки в постанові не вказано, з яких правових підстав та в зв'язку з чим прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження, куди направляється виконавчий документ чи він залишається в матеріалах виконавчого провадження. Крім того, виконавче провадження закінчено передчасно, так як державним виконавцем не перевірений майновий стан боржника в повному обсязі. Державним виконавцем отриманий витяг з реєстру прав нерухомого майна, в якому відсутні відомості про належність нерухомого майна боржнику ОСОБА_4 Вона неодноразово просила державного виконавця зробити запит щодо належності зареєстрованого нерухомого майна за боржником ОСОБА_4 та конкретно щодо квартири, в якій він зареєстрований, до КП "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" ДОР, але її заяви залишилися без реагування і відповідний запит до КП "ДМБТІ" ДОР направлений не був. Крім того, вона не подавала письмової заяви про те, щоб виконавчий лист був направлений за місцем відбування покарання боржником.

На підставі викладеного просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця Терещенка Юрія Миколайовича щодо прийняття постанови від 22.07.2016 року про закінчення виконавчого провадження №49180458. Визнати незаконною постанову державного виконавця Самарського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_2 від 22.07.2016 року про закінчення виконавчого провадження № 49180458 та скасувати її (а.с.1-2).

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала вимоги скарги, обґрунтувавши її з тих же підстав, що викладені у скарзі, просила суд її задовольнити, вказуючи на те, що ОСОБА_4 не виконав рішення суду, нічого не сплатив. Державний виконавець не вжив всіх заходів для виконання рішення суду, не з'ясував наявність у боржника майна.

Самарський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції та державний виконавець Терещенко Ю.М. в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином, причина неявки суду невідома.

Вислухавши доводи та пояснення заявника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку про необхідність задовольнити скаргу з наступних підстав, встановлених у судовому засіданні.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходився виконавчий лист, виданий Самарським районним судом м. Дніпропетровська 16 червня 2015 року, про стягнення з ОСОБА_4, зокрема на користь ОСОБА_1 на рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 100000,00грн.

22 липня 2016 року постановою державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області виконавче провадження № 49180458 з примусового виконання виконавчого листа № 206/2678/15-к, виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська 16 червня 20105 року закінчено на підставі п.10 ч.1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження" (а.с.3).

З відповіді № 10081 від 23.08.2016 року начальника Самарського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 на запит ОСОБА_1 вбачається, що відомості з КП "ДМБТІ" ДОР" отримати неможливо, оскільки з 01.01.2013 року доступ КП "ДМБТІ" ДОР" до реєстру прав власності на нерухоме майно Міністерством юстиції України припинений. Відсутній доступ і до нового Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно. Зведене виконавче провадження було закінчено та направлено за належністю до Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області, у зв'язку з чим підстави для проведення виконавчих дій у державного виконавця відсутні (а.с.10).

З відповіді УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області вбачається, що за ОСОБА_4 зареєстровано два транспортних засоби (а.с.11).

Приходячи до висновку про задоволення скарги ОСОБА_1 на дій державного виконавця, суд виходив з наступного.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України порушено їх права та обовязки.

Згідно ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

У відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Частиною 1 ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі якщо постанова державного виконавцяпро закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду.

В порушення вимог ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець Терещенко Ю.М. не вжив передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішення суду. Не перевірив зареєстроване рухоме та нерухоме майно за боржником ОСОБА_4 на яке можливо звернути стягнення, а виніс постанову про закінчення виконавчого провадження та направив його за місцем відбування покарання боржником.

Така бездіяльність державного виконавця призведе до ухилення боржника від виконання рішення суду без жодних правових наслідків, пов'язаних із його невиконанням.

У відповідності до п.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів.

Аналізуючи спірні правовідносини, співвідношуючи їх із дослідженими в судовому засіданні доказами, суд вважає скаргу скаржника повністю обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

З огляду на те, що в результаті такої бездіяльності державного виконавця, порушено право ОСОБА_1, як стягувача у виконавчому провадженні на отримання кінцевого результату виконання судового рішення у строки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», суд доходить висновку про задоволення вимог скаржника у заявлений ним спосіб.

Керуючись ст.ст. 383, 384, 387, 388 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 щодо закінчення виконавчого провадження № 49180458, неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 22 липня 2016 року про закінчення виконавчого провадження № 49180458 по примусовому виконанню виконавчого листа № 206/2678/15-к, виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська 16 червня 2015 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 100000,00грн.

Зобов'язати державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 відновити виконання виконавчого листа № 206/2678/15-к, виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська 16 червня 2015 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 100000,00грн.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.О. Сухоруков