АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Музичко С.Г., Прокопчук Н.О.

при секретарі: П'ятничук В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року в справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», заінтересована особа ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду із заявою до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків №1422/15 від 03.09.2015.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.11.2015 в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просить ухвалу суду скасувати та передати справу на розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання про видачу виконаних листів. Посилається на незаконність ухвали, прийнятої з порушенням норм процесуального права, при невірному трактуванні положень матеріального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що судом неправильно було застосована норма права закріплена в п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди».

Сторони в судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи. В зв'язку з наведеними обставинами, керуючись ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що справа щодо стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 не була підвідомча третейському суду відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди».

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів.

Справа № 755/19272/15
№ апеляційного провадження:22-ц/796/2792/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Виниченко Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Під час розгляду справи встановлено, що 17.07.2008 між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 860/13-27/18/3/8-376, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 41 721 дол. США. Пунктом 6.2 Кредитного договору сторонами було визначено третейське застереження, відповідно до якого спір розглядається одноособово третейським суддею (а. с. 12). 03.09.2015 Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків в складі третейського судді Ярошовця В.М. ухвалено рішення по справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким стягнуто з відповідача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суму боргу в розмірі 1 145 672, 93 грн., а також витрати, пов'язані з розглядом справи в третейському суді в сумі 11 856, 73 грн. (а. с. 4-6). Враховуючи наявність рішення третейського суду, позивач звернувся з відповідною заявою до суду.

Частиною 1 ст. 3607 ЦПК України встановлено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у Постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» (ч. 1 ст. 6 Закону доповнено п. 14 згідно із Законом № 2983-VI від 03.02.2011), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Матеріали справи свідчать, що рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, на підставі якого ПАТ «Укрсоцбанк» просить видати виконавчий лист, ухвалено 03.09.2015, тобто після внесення зазначених змін до Закону.

Оскільки ОСОБА_1 є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду в силу положень п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» така справа не підвідомча (правова позиція ВСУ в Постанові від 02.09.2015 у справі № 6-856цс15).

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні вищезгаданої заяви правильними.

Доводи апелянта не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства, в зв'язку з наведеними вище обставинами, а тому не можуть бути підставою для зміни або скасування ухвали суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в апеляційній скарзі не надано переконливих доказів, які б спростовували правильність висновків суду.

Враховуючи наведені обставини та вимоги п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.303,304,312,313,314,315,325 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: С.Г. Музичко

Н.О.Прокопчук