Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

336/7983/15-ц

2/336/316/16

м. Запоріжжя 18 січня 2016 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.

при секретарі Чернишовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та коштів на утримання, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним первісним позовом, за яким просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1167 гривень щомісячно, а також стягнути з відповідача на її користь кошти на її утримання у розмірі 1378 гривень щомісячно і до досягнення трьох років названою дитиною.

Крім того, ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом, за яким просить суд розірвати шлюб сторін.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свій позов за вищевказаними підставами, не заперечуючи проти зустрічного, а ОСОБА_3 та його представник наполягли на зустрічній позовній заяві, визнавши первісний позов частково, бо просили суд стягнути на утримання дитини сторін аліменти у розмірі 350 гривень щомісяця, як і на утримання позивача теж 350 гривень щомісяця.

Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин заявлений зустрічний позов підлягає повному задоволенню, а первісний частковому.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.04.2011 року, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб сторін.

Сторони від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження названої дитини.

Як вбачається із пояснень ОСОБА_2, відносини між подружжям за останні кілька років переросли у ворожі, а збереження сімї та подальше спільне проживання сторін не є можливим.

При цьому ОСОБА_1 проти заявлених до неї позовних вимог і не заперечувала, не оспорюючи їх обґрунтованість.

Отже, зясувавши фактичні взаємовідносини сторін, перераховані обставини їх життя, дійсні причини заявленого зустрічного позову, враховуючи наявність у сторін малолітньої дитини, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, які мають непорозуміння між собою, що має суттєве значення для вирішення спору, зважаючи на те, що на відновлення подружнього життя ніхто бажання не виявив, через що зустрічний позов підлягає повному задоволенню.

Крім того, за вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

За поясненнями позивача ОСОБА_1, дитина сторін проживає з нею, позивач не працює, бо доглядає за сином.

Вказане узгоджується із довідкою про склад сімї позивача та не оспорювалося стороною відповідача під час судового розгляду. При цьому сам відповідач визнавав право ОСОБА_1 на отримання від нього і аліментів, і коштів на її утримання, оспорюючи лише розмір стягнення.

Отже, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину та коштів на утримання позивача є обґрунтованими та законними, зважаючи на те, що у суду відсутні підстави вважати, що у відповідача, який не є інвалідом, є працездатним, немає змоги надавати допомогу матері своєї дитини, яка доглядає за останньою.

Задовольняючи позов та стягуючи аліменти в твердій грошовій сумі, суд виходить з того, що відповідач не має регулярного прибутку, а тому аліменти слід стягнути відповідно до положень статті 184 СК України.

При визначені розміру стягнення суд враховує матеріальне становище, стан здоровя сторін (обидва не інваліди, працездатні), та їх дитини, яка за поясненнями батьків не є інвалідом, не страждає на хронічні захворювання, через що вважає за необхідне позов задовольнити частково, зважаючи на відсутність ОСОБА_1 постійного доходу, на рівний обовязок батьків щодо їх участі в утриманні дитини та на встановлені Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» розміри прожиткових мінімумів на дітей віком до 6 років та для працездатних осіб, через що первісний позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 84 ч. 2, ст.ст. 180-182, 184 СК України, ст.ст. 3, 10, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 583,50 гривень щомісяця, починаючи з 02.11.2015 року і до досягнення названою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на її утримання у розмірі 1378 гривень, починаючи з 02.11.2015 року і до досягнення трьох років ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 30.04.2011 року Шевченківським відділом ДРАЦС Запорізького міського управління юстиції, про що зроблено запис № 175.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь державного бюджету Шевченківського району м. Запоріжжя судовий збір у розмірі 487,20 гривень.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П.В Зарютін