АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22ц/790/2884/16 Головуючий І інстанції -
Справа: № 645/4046/14ц Федорова С.В.
Категорія: договірні Суддя-доповідач - Міненкова Н.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого: Міненкової Н.О.

суддів: Зазулинської Т.П.

Кругової С.С.

за участю секретарів: Прологаєвої А.Д., Михайлюка А.В.

розглянули у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту -

в с т а н о в и л а:

У січні 2010 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" (далі - АБ "Укргазбанк") в особі Харківської обласної дирекції звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, виселення та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Уточнивши позовні вимоги, АБ "Укргазбанк" просив стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у сумі 124 тис. 268 доларів США 61 цент.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2014 року позов ПАТ АБ "Укргазбанк" задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 строкову заборгованість за кредитним договором у розмірі 59 тис. 250 доларів США, прострочену заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 тис. 993 долари США 98 центів, поточну заборгованість за процентами в сумі 1 тис. 25 доларів США 26 центів, прострочену заборгованість за процентами в сумі 48 тис. 999 долари США 37 центів, пеню за несвоєчасне погашення кредиту у сумі 11 тис. 599 доларів США 40 центів, пеню за несвоєчасну сплату процентів у сумі 37 тис. 36 доларів США 54 центи, штрафні санкції у сумі 23 тис. 600 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодилась з рішенням ОСОБА_4 й у апеляційній скарзі просить рішення змінити в частині стягнення пені та штрафу. Вважає необґрунтованим стягнення пені в іноземній валюті, що протирічить вимогам цивільного законодавства, а відносно стягнення штрафу, то судом не враховано, що для стягнення штрафу пройшли строки позовної давності передбачені самим договором.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 26 січня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено у частині задоволення позову про стягнення пені та штрафних санкцій. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь АБ "Укргазбанк" пеню за простроченим кредитом у розмірі 6 тис. 376 грн 30 коп., пеню за простроченими відсотками у розмірі 14 тис. 713 грн. 98 коп. У задоволенні позовних вимог про стягнення штрафних санкцій відмовлено. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року касаційну скаргу АБ "Укргазбанк" відхилено, рішення Апеляційного суду Харківської області від 26 січня 2015 року залишено в силі.

У серпні 2015 року АБ "Укргазбанк" подав заяву про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року з передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме статей 256, 258, 259, 267 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України України).

Заява Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" задоволена частково.

Постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року хвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 26 січня 2015 року скасовано, справу передано на новий апеляційний розгляд. При цьому Верховний Суд виходив з наступного.

У справі, яка переглядається суди встановили, що згідно з умовами кредитного договору (пункт 3.3.4) погашення кредиту повинне здійснюватись частинами з 1 до 10 числа кожного місяця (останній платіж - у 2033 році).

Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання щодо повернення кредиту, то відповідальність за невиконання кожного з них настає окремо.

За відсутності платежу з 11 числа кожного місяця виникає прострочення боржника за зобов'язаннями, а в кредитора виникає право на позов. Початок позовної давності для стягнення періодичних платежів необхідно обчислювати з дня невиконання позичальником кожного із зобов'язань.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Сторони мають право врегулювати в договорі, передбаченому актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами (частина друга статті 6 ЦК України).

За змістом частини третьої цієї статті сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, однак не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм можна зробити висновок про те, що якщо сторони кредитного договору досягли згоди про збільшення позовної давності за всіма або окремими вимогами і така домовленість за змістом і формою відповідає вимогам статті 6 і частини першої статті 259 ЦК України, то розрахунок розміру пені та штрафу слід провести за кожною вимогою в межах збільшеної позовної давності, установленої сторонами в договорі, ураховуючи періодичність платежів, визначених договором.

Суди встановили, що пунктом 5.8 кредитного договору строк позовної давності визначається сторонами в три роки, в тому числі на вимоги з повернення: процентів за користування кредитом та суми заборгованості за кредитом з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту, штрафів та всіх видатків, понесених банком під час виконання умов цього договору.

Відповідно до ч.2 ст. 546 ЦК України - пеня є видом забезпечення виконання зобов'язання, виходячи зі ст.. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» №-15-93 від 19.02.1993 року і відповідно до вимог ст.. 192 ЦК України - розрахунок пені має здійснюватись ц грошовій одиниці України - гривні.

Встановлення максимального розміру пені з розрахунку облікової ставки НБУ можливе лише щодо грошової одиниці - гривні, оскільки діючим законодавством Національному Банку України не надано повноважень на встановлення облікової ставки для іноземної валюти.

Уточнюючи позовні вимоги 17.12.2013 року (т.1 а.с.211) представник позивача просив стягнути пеню в сумі 72 235,94 грн., що складається з;: пені за несвоєчасне погашення кредиту - 11 599,40 грн., пені за несвоєчасну сплату процентів - 37 036,54 грн. та штрафу в сумі 23 600 грн.

В уточнених позовних вимогах від 08.04.2014 року (т.2 а.с.42) вказані суми нарахованої пені в гривнях вже зазначаються у доларах США і саме в доларах США ця сума пені була стягнута за рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2014 року (т.2 а.с.86).

Судова колегія вважає, що підлягає стягненню сума пені розрахована саме в у гривнях.

Крім того, судова колегія вважає, що судом першої інстанції не надана належна оцінка доводам відповідачки та її представника щодо вимог про стягнення штрафу у розмірі 5% від заставної вартості предмету іпотеки в сумі 23 600 грн.

З матеріалів справи вбачається, що договір іпотеки № 18/08-5 (т.1 а.с.23) було укладено 04.08.2008 року та з цього часу встановлено зобов'язання п.п. 3.3.3-3.3.13 щодо страхування предмету іпотеки. Між тим, з вимогою про стягнення з іпотекодавця штрафу Банк звернувся лише 14.03.2014 року (т.2 а.с.23,31), у зв'язку з чим пропустивши строк позовної давності встановлений п.5.8 кредитного договору, а тому судова колегія вважає, що в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,309,313,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2014 року замінити в частині стягнення з ОСОБА_4 суми пені та штрафу.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк»пеню в сумі 48 635,94 грн., ( сорок вісім тисяч шістсот тридцять п'ять грн.., 94 коп.) що складається з: пені за несвоєчасне погашення кредиту - 11 599,40 грн. і пені за несвоєчасну сплату процентів - 37 036,54 грн.

В задоволенні вимог про стягнення штрафу в сумі 23 600 грн. відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Н.О. Міненкова

Судді - Т.П. Зазулинська

- С.С. Кругова