АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Кириленко Т.В.
Справа №759/2964/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

НемировськоїО.В.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства«Укрсоцбанк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И Л А

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

У мотивування вимог посилався на те, що 19 квітня 2007 року між ним та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено Договір кредиту №402/17/07-П.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за даним Договором 19 квітня 2007 року між ним та банком укладено Іпотечний договір, згідно якого він передав відповідачу в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

31.08.2012 року його представник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження №27776981 Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, в результаті чого він дізнався, що 08.02.2011 року приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на його квартиру.

При вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус не дотримався порядку, встановленого актами законодавства України, щодо визнання заборгованості безспірною та порядку вчинення виконавчого напису про стягнення такої заборгованості.

Так, виконавчий напис на іпотечному договорі, що передбачає задоволення вимоги іпотекодержателя за основним зобов'язанням, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами основного зобов'язання, вчиняється нотаріусом за умови подання іпотекодержателем документів, достатніх для встановлення безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов'язання.

Однак, зазначена у виконавчому написі заборгованість не є безспірною, а сам виконавчий напис не містить відомостей про безспірність заборгованості позивача.

Наведе свідчить, що при вчиненні 08.02.2011 року виконавчого напису приватним нотаріусом не було дотримано ст. 87 та 88 Закону України «Про нотаріат», п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, п. 284 та 286 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Крім того, він не отримував письмової вимоги про усунення порушень, що є порушенням ч. 2 п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст. 35 Закону України «Про іпотеку».

Також зазначає, що Договір кредиту укладено 19.04.2007 року, а прострочення платежів за ним відбувалось з моменту його укладення. Таким чином, на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису 08.02.2011 року минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги стягувача, що є порушенням ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Про своє порушене право, яке виникло в результаті вчинення виконавчого напису, він дізнався лише 31.08.2012 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, а тому вважає, що строк позовної давності пропущений з поважних причин.

З урахуванням наведеного просив суд поновити йому строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом та визнати виконавчий напис, вчинений 08.02.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем, зареєстрований в реєстрі за №498, яким запропоновано звернути стягнення на двокімнатну квартиру НОМЕР_1 загальною площею 45,40 кв.м, жилою площею 27,80 кв.м, яка знаходиться в будинку АДРЕСА_4, таким, що не підлягає виконанню в повному обсязі.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03 листопада 2015 року в позові ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства«Укрсоцбанк», 3-я особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Зазначає, що за рахунок його платежів у період з 08.05.2007 року до 20.10.2008 року заборгованість за кредитом зменшилась на 6012,83 доларів США та становить 53987,17 доларів США (60 000 доларів США - 6012,83 доларів США). Однак, відповідно до виконавчого напису нотаріуса з нього пропонується стягнути заборгованість за кредитом в сумі 58 604,48 доларів США. Наведене свідчить, що за виконавчим написом нотаріуса сума заборгованості позивача за кредитом стягується у розмірі завищеному на 4617,13 доларів США.

Посилається на те, що на момент вчинення виконавчого напису з дня вчинення позивачем порушень умов Договору кредиту, за які нараховані штрафи, минуло більше ніж один рік, встановлений законом для вимог про стягнення штрафів. Крім того, станом на дату вчинення виконавчого напису 08.02.2011 року з 18.01.2010 року минуло більше одного року, а тому вчинення виконавчого напису в частині стягнення штрафів за порушення договору кредиту з пропущенням 1-річного строку позовної давності є незаконним.

Також, за виконавчим написом нотаріуса з нього стягнуто пеню та штраф за одне й те ж саме порушення умов Договору, що є порушенням ст. 61 Конституції України.

Звертає увагу й на те, що він допустив порушення сплати чергового щомісячного платежу 11.01.2008 року, у той час як виконавчий напис про стягнення заборгованості за кредитом було вчинено 08.02.2011 року, при цьому включено до вимог як всю заборговану суму, так і майбутні платежі.

Оскільки за умовами Договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами кожного 10 числа місяця, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобов'язання. Таким чином, з дня, коли відповідач отримав право на повернення йому всієї суми за кредитом (11.01.2008 року) до дня вчинення виконавчого напису нотаріуса минуло більше трьох років, встановлених ст. 88 Законом України «Про нотаріат».

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 20 січня 2016 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 3 листопада 2015 р. скасовано і постановлено нове, яким позов задоволено.

Визнано виконавчий напис, вчинений 8.02.2011 р. приватним нотаріусом КМНО Ковальчуком Сергієм Павловичем, зареєстрований в реєстрі за №498, яким запропоновано звернути стягнення на двокімнатну квартиру НОМЕР_1 загальною площею 45,40 кв.м, жилою площею 27,80 кв.м, яка знаходиться в будинку АДРЕСА_4, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 12 жовтня 2016 року рішення Апеляційного суду міста Києва від 20 січня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 19 квітня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 укладено Договір кредиту №402/17/07-П, за яким останньому банк надав кредит в сумі 60 000 доларів США на строк до 18 квітня 2022 року зі сплатою 13 % річних за користування кредитом. (а.с. 103-108 т. 1)

На забезпечення виконання зобов'язань за Договором кредиту №402/17/07-П 19 квітня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство«Укрсоцбанк»,та ОСОБА_2 укладено Іпотечний договір №04/I-214, предметом якого є квартира АДРЕСА_2. (а.с. 92-96 т. 1)

Позичальник не виконував взяті на себе зобов'язання зі сплати кредиту та відсотків, а тому станом на 25 серпня 2010 року в нього виникла прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 1 622,27 доларів США, прострочена заборгованість за процентами в розмірі 5 907,08 доларів США, пеня за прострочення платежів у розмірі 3 617,05 грн.

01 вересня 2010 року позивачу направлено лист з вимогою про повернення заборгованості за кредитом та відсотками в розмірі 65 168,70 доларів США та 4 284,32 грн. Даний лист отримано ОСОБА_2 11.09.2010 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с. 110-111 т. 1)

08 лютого 2011 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу КовальчукаС.П. з заявою про вчинення виконавчого напису на Договорі іпотеки від 19 квітня 2007 року і цього ж дня приватним нотаріусом вчинений виконавчий напис, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на двокімнатну квартиру НОМЕР_1, загальною площею 45,40 кв.м, жилою площею 27,80 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на праві власності, у зв'язку із невиконанням останнім умов Договору кредиту. (а.с. 91, 99-101 т. 1)

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

За ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Згідно із п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 3 березня 2004 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 3 березня 2004 року за №283/8882, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Стаття 87 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 286 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 травня 2015 року в справі №6-158цс15.

Як зазначалося вище, ПАТ «Укрсоцбанк» подало приватному нотаріусу заяву про вчинення виконавчого напису, в якому вказано, що станом на 18 січня 2011 року загальна заборгованість позичальника перед кредитором складає 69 656,42 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 18.01.2011 року становить 553 385,43 грн, в тому числі: сума заборгованості за кредитом - 58 604,48 доларів США, що згідно курсу 18.01.2011 року становить 465 583,29 грн; сума заборгованості за відсотками - 8 795,37 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 18.01.2011 року становить 69 874,82 грн; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 209,81 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 18.01.2011 року становить 1 666,84 грн; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 846,76 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 18.01.2011 року становить 6 727,08 грн; штрафи, які передбачені кредитним договором - 1 200,00 доларів США за кожний випадок, що згідно з курсом НБУ станом на 18.01.2011 року становить 9 533,40 грн. Стягнення здійснюється за період з 18.01.2010 року по 18.01.2011 року. Сума, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 складає 69 656,42 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 18.01.2011 року становить 553 385,43 грн та сума, що сплачена за вчинення виконавчого напису. (а.с. 99-101 т. 1)

Також банком було надано Іпотечний договір №04/І-214 від 19.04.2007 року, копію Договору кредиту №402/17/07-П від 19.04.2007 року, розрахунок заборгованості станом на 18.01.2011 року, копію письмової вимоги про усунення порушення від 01.09.2010 року та копію повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання, копію паспорта та копію ідентифікаційного коду ОСОБА_2 (а.с. 92-96, 102-116 т. 1)

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем не надано власного розрахунку заборгованості, який би спростував розмір заборгованості, визначений банком та зазначений нотаріусом у виконавчому написі.

Апеляційним судом задоволено клопотання представника позивача та витребувано Виписку про рух коштів, яка була досліджена судом і з якою ознайомлений представник позивача.

Отже, встановивши у справі, яка переглядається, що банком надано нотаріусу всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень та іпотечну вимогу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позові.

Не знайшли свого підтвердження посилання апелянта, що на момент вчинення виконавчого напису з дня вчинення ним порушень умов Договору кредиту, за які нараховані штрафи, минуло більше ніж один рік, встановлений законом для вимог про стягнення штрафів, а тому вчинення виконавчого напису в частині стягнення штрафів за порушення договору кредиту з пропущенням 1-річного строку позовної давності є незаконним.

Як вбачається з розрахунку заборгованості та заяви про вчинення виконавчого напису нотаріуса, банк просив стягнути штраф за період з 18.01.2010 року по 18.01.2011 року і саме за цей період нотаріусом і вчинено виконавчий напис 08.02.2011 року.

Також не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_2, що він допустив порушення сплати чергового щомісячного платежу 11.01.2008 року, а тому з дня, коли відповідач отримав право на повернення йому всієї суми за кредитом (11.01.2008 року) до дня вчинення виконавчого напису нотаріуса (08.02.2011 року) минуло більше трьох років, встановлених ст. 88 Законом України «Про нотаріат».

Зазначене спростовується дослідженою колегією суддів Випискою про рух коштів за Договором кредиту №402/17/07-П від 19 квітня 2007 року, наданою банком.

Встановлено, що останній платіж на погашення нарахованих відсотків ОСОБА_2 здійснено 06.10.2010 року, а на погашення тіла кредиту - 22.09.2009 року.

Крім того, 01 вересня 2010 року ПАТ «Укрсоцбанк» направило позивачу вимогу про усунення порушень, яка останнім отримана 11.09.2010 року.

Із наведеного вбачається, що виконавчий напис на Іпотечному договорі вчинено нотаріусом 08 лютого 2011 року, тобто у межах строку, передбаченого ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Щодо посилань апелянта на те, що за виконавчим написом нотаріуса з нього стягнуто пеню та штраф за одне й те ж саме порушення умов Договору, що є порушенням ст. 61 Конституції України, колегія суддів зазначає таке.

Із положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вбачається, що нотаріус перевіряє наявність необхідних документів для вчинення виконавчого напису нотаріуса, які підтверджують безспірність заборгованості, при цьому не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин.

Чинним законодавством не передбачений обов'язок нотаріуса при вчиненні виконавчого напису перевіряти за які порушення умов кредитного договору банком нараховано пеню, а за які штраф.

Крім того, з пп. 3.3.7, 3.3.8 п. 3.3, п. 4.2, п. 4.3 Договору кредиту вбачається, що штраф нараховується за порушення, які не є подвійним стягненням.

Також колегія суддів звертає увагу й на те, що 22 листопада 2012 року державною виконавчою службою Святошинського районного управління юстиції в м. Києві виконано виконавчий напис шляхом продажу іпотечної квартири через прилюдні торги. Переможцем прилюдних торгів визначено ПАТ «Укрсоцбанк». (а.с.157-202 т. 1)

Згідно Свідоцтва від 03.09.2015 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Саваріною О.С. та зареєстрованого в реєстрі за №2500, квартира АДРЕСА_3 належить на праві власності ПАТ «Укрсоцбанк». (а.с. 156 т. 1).

Щодо заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про застосування строків позовної давності (а.с. 50-51 т. 1) колегія суддів зазначає таке.

У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» №14 від 18 грудня 2009 року роз'яснено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав їх недоведеності, відсутні підстави для відмови в задоволенні позову в зв'язку з пропуском строку позовної давності.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам і підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись статтями 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

О.В. Немировська