АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/323/16 Доповідач - Демкович Ю.Й.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Демковича Ю.Й.

суддів - Козак І. О., Загорський О. О.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 25 грудня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16

до Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області /надалі «Рада»/,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_17,

про визнання права спільної часткової власності,

УСТАНОВИЛА:

Позивачі звернулися із вимогами до Ради про виділення в натурі з пайового фонду спілки власників паїв с. Довжанка Тернопільського району Тернопільської області /надалі «с. Довжанка»/ майнового комплексу у складі:

- приміщення млина, загальною площею 601,5 м кв по АДРЕСА_1;

- приміщення пилорами, загальною площею 215,8 м кв по АДРЕСА_2;

- приміщення піднавісу для сіна загальною площею 540,8 м кв по АДРЕСА_3;

- приміщення літнього табору №1 загальною площею 859,9 м кв по АДРЕСА_4;

- приміщення літнього табору № 2 загальною площею 836,6 м кв по АДРЕСА_5;

та визнання права спільної часткової власності на вказаний майновий комплекс за ними в наступних частках: за ОСОБА_2 з часткою 3875/100000, ОСОБА_2 - 5114/100000, ОСОБА_4 - 4660/100000, ОСОБА_5 - 1880/100000, ОСОБА_6 - 5608/100000, ОСОБА_7 - 10370/100000, ОСОБА_8 - 8058/100000, ОСОБА_9 -14743/100000, ОСОБА_10 - 8742/100000, ОСОБА_13 - 13192/100000, ОСОБА_11 - 4858/100000, ОСОБА_12 - 8969/100000, ОСОБА_14 - 919/100000, ОСОБА_15 - 4506/100000, ОСОБА_16 - 4506/100000.

Свої вимоги мотивували тим, що вони є співвласниками майна, яке належить спілці власників паїв с. Довжанка, сукупною вартістю 70044,00 грн., на що мають відповідне підтвердження - майнові сертифікати (свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства) й оскільки Рада не визнає за ними цього права тому просили суд задовольнити вказані вимоги.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 25.12.15 позов задоволено. Визнано право спільної часткової власності на майновий комплекс й виділено в натурі з пайового фонду спілки власників паїв с. Довжанка Тернопільського району Тернопільської області майно у с. Довжанка, що складається: з приміщення млина, загальною площею 601,5 м кв по АДРЕСА_1 приміщення пилорами, загальною площею 215,8 м кв, по АДРЕСА_2; приміщення літнього табору №1, загальною площею 859,9 м кв, по АДРЕСА_4; приміщення піднавісу для сіна, загальною площею 540,8 м кв, по АДРЕСА_3; приміщення літнього табору №2, загальною площею 836,6 м кв, по АДРЕСА_5 за ОСОБА_2 з часткою 3875/100000, ОСОБА_2 - 5114/100000, ОСОБА_4 - 4660/100000, ОСОБА_5 - 1880/100000, ОСОБА_6 - 5608/100000, ОСОБА_7 - 10370/100000, ОСОБА_8 - 8058/100000, ОСОБА_9 -14743/100000, ОСОБА_10 - 8742/100000, ОСОБА_13 - 13192/100000, ОСОБА_11 - 4858/100000, ОСОБА_12 - 8969/100000, ОСОБА_14 - 919/100000, ОСОБА_15 - 4506/100000, ОСОБА_16 - 4506/100000.

Третя особа ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою на дане рішення, вважаючи, що воно поставлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову. Порушення вбачає в тому, що суд зробив невірні висновки щодо обставин, які мають значення для справи, а саме: те, що всупереч вимогам статті 33 ЦПК України суд не з'ясував, хто є належним відповідачем у справі та не залучив до участі у спорі належних відповідачів - співвласників майнових паїв (а їх є близько 300 осіб) .

Указує, що Рада не була і не є власником спірного майна, а тому поставлені вимоги позивачем до вказаного відповідача є безпідставними.

Звертає увагу на те, що судом не з'ясовано, чи зареєстровано у встановленому законом порядку право власності на нерухоме майно, яке позивачі просять виділити їм у власність, а отже, чи виникло право власності на нерухоме майно: приміщення млина, приміщення пилорами, приміщення літнього табору №1, приміщення піднавісу для сіна, приміщення літнього табору № 2.

Зазначає, що судом взято до уваги неналежні та недопустимі докази, як от: незавірену належним чином ксерокопію звіту про експертну оцінку об'єктів нерухомості в с. Довжанка, проведену TOB «Центр Нерухомості» 31.08.01, однак вказаний звіт виконано на замовлення ПАП «Перемога» щодо майна, яке перебуває на балансі та в користуванні ПАП «Перемога», і аж ніяк не підтверджує будь-які права позивачів на нерухоме майно, яке вказане в цьому звіті; та незавірену належним чином ксерокопію інвентаризаційного опису №1 товарно-матеріальних цінностей від 01.04.00, яка жодним чином не підтверджує вимоги позивачів та їх право власності на нерухоме майно (опис не містить відомостей про місцезнаходження майна, про його належність будь-якій особі, невідомо ким складений та підписаний).

На думку третьої особи, суд у порушення вимог ст. 35 ЦПК України не залучив до участі у спорі ПАП «Перемога», хоча дане підприємство подавало про це клопотання і з наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що спірне майно знаходиться на балансі ПАП «Перемога».

Також, ОСОБА_1 вказує, що судом безпідставно застосовано ст. 392 ЦК України, оскільки позивачі не є єдиними власниками спірного майна.

У суді представник третьої особи підтримав вимоги скарги, пославшись на мотиви, зазначені в ній.

Позивачі та їх представники, представник відповідача скаргу не визнали та просили рішення суду залишити без змін.

Заслухавши учасників судового процесу, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити з огляду на наступне.

У силу ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам процесуального закону рішення не відповідає.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що порушено права позивачів, оскільки останні, набувши право на майнові частки у пайовому фонді на суму 70044,00 гривень, не можуть реалізувати своє право щодо виділення їм в натурі з пайового фонду «СВП с. Довжанка» майнового комплексу та визнання за ними права спільної часткової власності на зазначений майновий комплекс.

Із таким висновком суду колегія апеляційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Установлено, що позивачі є співвласниками розпайованого майна колишнього колгоспу «Перемога», який 28.03.97 реорганізований у колективне сільськогосподарське підприємство «Спілку власників паїв с. Довжанки Тернопільського району Тернопільської області» /надалі «КСП»/. Суд першої інстанції констатував, що 13.09.05 КСП виключено із ЄДРЮО та ФОП.

У відповідності із свідоцтвами про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновими сертифікатами), виданими Радою, позивачі мають право на пайовий фонд майна КСП відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 30.01.2003 року.

Загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 01.01.2001 року становила 1907598,00 грн.

Позивачам видані свідоцтва й частки останніх визначені в наступних розмірах:

- ОСОБА_2 - 2714,00 грн.,

- ОСОБА_2 - 3582,00 грн.,

- ОСОБА_4 - 3264,00 грн.,

- ОСОБА_5 - 1317,00 грн.,

- ОСОБА_6 - 3928,00 грн.,

- ОСОБА_7 - 7264 00 грн.,

- ОСОБА_8 - 5644,00 грн.,

- ОСОБА_9 - 6777,00 грн. та 3550,00грн., що разом становить 10327,00грн.,

- ОСОБА_10 - 6123,00 грн.,

- ОСОБА_13 - 9240,00 грн.,

- ОСОБА_11 - 3403,00 грн.,

- ОСОБА_12 - 6282,00 грн.,

- ОСОБА_14 - 644,00грн.,

- ОСОБА_15 - 2570,50грн. та 585,50грн., що разом становить 3156,00грн.,

- ОСОБА_16 - 2570,50грн. та 585,50грн., що разом становить 3156,00грн.

На загальних зборах співвласників пайового фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства «Спілка власників паїв с. Довжанка», які відбулися 12.08.15, не вдалось вирішити питання щодо виділення групі осіб, які є власниками паїв, а саме: ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_2, індивідуально визначених об'єктів із складу майна пайового фонду КСП та передачу у власність співвласникам майна на підставі договору про спільне володіння, користування та розпорядження майном у зв'язку з відсутністю кворуму.

У судовому засіданні позивачі зазначили про неможливість скликання зборів через значну кількість співвласників пайового фонду та втрату інтересу решти пайовиків щодо долі спірного майна.

17.09.15 позивачі звернулися до Ради із заявою про вирішення питання щодо взяття на облік (з видачею відповідного документа) належних позивачам на праві спільної часткової власності об'єктів нерухомого майна - приміщення млина, приміщення пилорами, приміщень літніх таборів №1, №2 й приміщення піднавісу для сіна.

У свою чергу, Рада 17.09.15 відмовила позивачам у задоволенні їх заяви, зазначивши, що після скасування державної реєстрації права власності на дані об'єкти нерухомості, вони набули статусу безхазяйної речі, в зв'язку з чим будуть взяті на облік як безхазяйні та переведені через рік до комунальної власності.

Згідно із звітом про експертну оцінку об'єктів нерухомості в селі Довжанка від 31.08.01, проведеної TOB «Цент Нерухомості», загальна вартість об'єктів, які позивачі просять виділити з пайового фонду становить 69655,00 грн.

Проаналізувавши встановлені обставини, судова колегія приходить до висновку про безпідставність заявлених позивачами вимог, виходячи із наступного.

Так, у силу ст.ст. 355, 356 ЦК України, майно, яке знаходиться у власності двох або більше осіб - співвласників, належить їм на праві спільної власності і є їх спільним майном. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві спільної власності є спільною частковою власністю, а без визначення часток - спільною сумісною власністю (ч. 1 ст. 356, ч. 1 ст. 368 ЦК України).

Ознакою права спільної власності є множинність суб'єкта та єдність об'єкта (ч. 1 ст. 355 ЦК України).

Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи (ч. 2 ст. 356 ЦК України).

Поняття, зміст права власності та його здійснення викладено в нормах ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що право власності має абсолютний характер, зміст якого становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном, забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.

Цивільним законодавством України врегульовано порядок здійснення права спільної часткової власності (ч. 1 ст. 358 ЦК), який передбачає, що таке право здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності.

Кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно.

Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності.

Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

У судовому засіданні встановлено, що співвласниками пайового фонду КСП є біля 370 осіб. Сторонами не надано жодного доказу щодо розпаювання майна КСП, а саме: рішень комісії з розпаювання про виділення пайовикам будь-якого майна, а тому судова колегія приходить до висновку, що майно із пайового фонду його співвласникам не виділялося.

Звернувшись із зазначеними вимогами, позивачі фактично проводять поділ спільної власності з метою припинення такого її режиму.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Тобто, поділ можливий лише між співвласниками майнових паїв й лише за домовленістю між ними.

У свою чергу, відповідачем по справі є Рада, яка не являється співвласником спірного майна, а тому цей відповідач є неналежним.

Судом першої інстанції невірно застосовано ст. 392 ЦК України, якою регламентовано, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, так як право власності на спірне майно відповідачем (Радою) не оспорюється й до компетенції останньої не віднесено повноважень по визнанню такого права й саме право є визнаним з огляду на докази, що містяться у матеріалах справи, оскільки спірне майно є частиною пайового фонду.

Колегія судді приходить до висновку, що судом першої інстанції помилково розглянуто спір із неналежним відповідачем, тому оспорене рішення підлягає до скасування з постановленням нового, яким слід відмовити у задоволенні позову за безпідставністю заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 309, 316, 324 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 25 грудня 2015 року скасувати.

Постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 до Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_17, про визнання права спільної часткової власності.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Ю.Й. Демкович