Справа № 606/2346/15-ц
УХВАЛА

іменем України

17 листопада 2016 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд

Тернопільської області в складі:

головуючого судді Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про перегляд судового рішення по справі №606/2346/15-ц від 01 березня 2016 року в звязку з нововиявленими обставинами, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» звернувся до Теребовлянського районного суду Тернопільської області із заявою про перегляд судового рішення в звязку з нововиявленими обставинами, в якій просить скасувати рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 01 березня 2016 року по справі №606/2346/15-ц, посилаючись на мотиви, викладені в заяві.

В судове засідання заявник та сторони по справі не зявилися, однак їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦПК України заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами розглядається у судовому засіданні. Заявник та інші особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Неявка цих осіб не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що заяву слід залишити без задоволення.

Рішенням Теребовлянського районного суду від 01 березня 2016 року позов ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ХДІ Страхування», публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з публічного акціонерного товариства «ХДІ Страхування» в користь ОСОБА_2 -3654 грн. моральної шкоди. Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», в користь ОСОБА_2 -3654 грн. моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_3 і.п.н. НОМЕР_1 в користь ОСОБА_2 і.п.н. - 100 000,00 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 17 травня 2016 року рішення першої інстанції було залишене в силі.

Як вбачається із заяви про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами, що після постановления вищезазначеного рішення та набрання ним чинності, а саме 17 травня 2016 р., ПАТ НАСК «Оранта» стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути мені відомі під час розгляду цієї справи.

07 червня 2016 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було розглянуто у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000307 відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України під час якого був винесений вирок яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

У рішенні Теребовлянського районного суду від 01 березня 2016 року встановлено, щозаконодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідач ОСОБА_3 на час здійснення ДТП - 22 грудня 2013 року, в результаті якого загинула малолітня донька позивача, керував транспортним засобом «SUBARU FORESTER» р.н. АЕ 9900В за участю якого сталася вказана пригода, мав посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, судом не встановлено, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого, а тому відповідач несе відповідальність за заподіяння шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди. Сам по собі факт непритягнення винної особи до адміністративної відповідальності чи відсутність вироку у кримінальній справі не може бути підставою для звільнення цієї особи від цивільної відповідальності, оскільки кримінальна та цивільно-правова відповідальність є різними за умовами, наслідками та не є взаємопов'язаними. Таким чином, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача, про те, що з відповідача ОСОБА_3 не підлягає стягненню моральна шкода, оскільки його вина у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 286 КК України не доведена, так як не має вироку суду.

Однак, виходячи з вище суд вважає, що постановлення 07 червня 2016 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області вироку, не є істотною для справи обставиною, що не була і не могла бути відома, так як відповідно до п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України однією із підставою для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у звязку з нововиявленами обставинами, на яку посилається заявник у своїй заяві є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як вбачається з поданої заяви та додатків до неї відповідачем-заявником не надано жодної істотної для справи обставини, що не була і могла бути відомою заявнику для задоволення заяви.

А тому виходячи з наведеного, керуючись ст. 361, 365, 366 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про перегляд судового рішення по справі №606/2346/15-ц від 01 березня 2016 року в звязку з нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: