Справа №705/2887/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2016 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Черниш Т.О.

секретар Шевчук Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Зважаючи на складність викладення повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 10, 11, 57-64,208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О. Черниш

Справа №705/2887/16-ц

2/705/1042/16

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2016 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Черниш Т.О.

секретар Шевчук Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Уманського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої пошкодженням квартири. В позові позивач вказує, що вона, ОСОБА_1 мешкає в квартирі АДРЕСА_1 Б, м. Умань Черкаської області зі своїм сином ОСОБА_4. Відповідач ОСОБА_2 є власницею квартири за адресою : вул. Більшовицька, № 5 бАДРЕСА_2, яка знаходиться поверхом вище. Впродовж тривалого часу, квартиру позивача раз, а той два рази на рік « топила» сусідка зверху. В 2015 році у вересні місяці, знову сталось затоплення квартири позивача. Позивач повідомила працівників РЕУ -3. Позивач неодноразово зверталася до відповідачки ОСОБА_2 та її онука ОСОБА_3 з проханням відшкодувати завдані їй збитки добровільно, але останні відмовлялись. Тоді позивач звернулася до фахівців експертів для оцінки завданих їй збитків. Так як відповідачі в добровільному порядку відмовили відшкодувати завдані їй збитків, то позивач звернулась до суду з позовом та просить стягнути на її користь матеріальної шкоди у розмірі 8 104 грн. та всі судові витрати, а також інші збитки та моральну шкоду, якщо вона зможе довести її в суді.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити.

При цьому в своїх поясненнях позивач не вказала, що в себе включають судові витрати і в якій сумі, не змогла оцінити (вказавши суму) та обґрунтувати завдану їй моральну шкоду. Крім того, що стосується завданої позивачу матеріальної шкоди в сумі 8 104 грн., то позивач не надала належних доказів та не ставила питання про їх витребовування, що стосується саме такої суми завданих збитків.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала. При цьому в своїх поясненнях відповідач вказала, що дійсно вона та її онук ОСОБА_3 є власниками квартири, що знаходиться на поверх вище над квартирою позивачки. Що стосується суми матеріальних збитків, то відповідач вважає, що ця сума є значно меншою, однак при цьому будь-яких належних заперечень з даного приводу відповідач суду не надала.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання, будучи належним чином повідомлений, не зявився.

Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача по справі, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено і сторони даних обставин не заперечували, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є власниками квартири АДРЕСА_3 Б м. Умань Черкаської області, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_4 Б м. Умань Черкаської області. У вересні 2015 року в квартирі АДРЕСА_5 Б, відбулося залиття холодного водопостачання; в результаті залиття в АДРЕСА_6 Б м. Умань Черкаської області, було залито АДРЕСА_7 Б м. Умань Черкаської області; причиною залиття є безвідповідальне ставлення користування холодною водою мешканців квартир № 141 по вул. Більшовицькій, № 5 Б м. Умань Черкаської області (акт від 30.12.2015 року а.с.- 12).

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин.

Відповідно до ст.. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження суми завданої відповідачами матеріальної шкоди, що була вказана позивачем в позові.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.214 ЦПК України, рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини першої ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 ЦПК України).

Одночасно в ч. 2 ст. 57 ЦПК України вказано, що фактичні, що є доказом у справі встановлюються в т.ч. - на підставі висновків експертів. Згідно з вимогами ст. 66 ЦПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені в результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання задані судом. При цьому згідно з вимогами ст. 144 ЦПК України експертиза призначається судом ( ухвалою суду). Питання призначення експертизи в суді позивачем не піднімалось і зазначеного клопотання перед судом заявлено не було.

В судовому засіданні суд дослідивши звіт технічно-будівельної експертизи, висновок № 33-12-2015 вважає, що наданий в письмовий документ не є доказом в розумінні ст. ст. 64,66 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На позивача покладений обовязок довести в суді ті обставини, що позивач уповноважений звертатися до суду з відповідним позовом і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень цивільного законодавства України. Тобто, відповідно до вимог ст.. 10 ЦПК України - позивач повинна була довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначені нею обставини. Однак таких доказів позивач не надала і не ставила питання в судовому засіданні про їх витребування. Таким чином, при викладених обставинах, у звязку з тим, що позивач не довела тих обставин, на які вона посилається в своїй позовній заяві позов в частині стягнення матеріальної шкоди не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та ( або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, що встановлені чинним законодавством України, обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди в т.ч. і моральної підлягають:

-наявність шкоди;

-протиправність діяння заподіювача шкоди;

-наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діяннями;

-наявність вини особи ( до якої предявлено позов) в її заподіянні, за виключенням випадків встановлених чинним законодавством.

Отже, відповідно до Конституції України і положень нормативно-правових актів, в тому числі відповідних положень ЦК України, право на відшкодування моральної шкоди повинно бути передбачено чинним законодавством України, заподіювач шкоди повинен діяти протиправно. Позивач повинен довести наявність такої шкоди та наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діями заподіювача. Разом з тим, як в позовній заяві так і в поясненнях в суді, посилання позивача про те, що їй спричинена моральна шкода ( яку позивач не змогла виразити у грошовому еквіваленті) безпідставні, так як у відповідності до ст.. 10 ЦПК України позивач повинна була довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК, зазначені нею обставини. Однак таких доказів вона не надала.

Таким чином, при викладених обставинах, у звязку з тим, що позивач ОСОБА_1 не довела тих обставин, що неправомірними діями відповідачів їй завдано моральну шкоду про стягнення якої вона ставить питання у цивільному позові - позов в цій частині також не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 10, 11, 57-64,208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О. Черниш