Справа № 303/6691/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

19 квітня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого судді Леска В.В.

суддів Кожух О.А., Кондора Р.Ю.

при секретарі Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Мукачівської міської ради як орган опіки і піклування, приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання недійсним договору іпотеки за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 26 січня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

22 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Мукачівської міської ради як орган опіки і піклування, приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсним договору іпотеки від 16 липня 2008 року, укладеного між ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ВАТ «Електрон Банк», за яким передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивував тим, що 16 липня 2008 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № KF 50851, за умовами якого банк надав останній кредит в розмірі 57000 дол. США строком до 14 липня 2023 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,5 % (при простроченні 23,5 %).

В забезпечення виконання умов даного договору 16 липня 2008 року було укладено договір іпотеки, де іпотекодавцем виступили ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, а іпотечним майном квартира в м. Мукачево, вул. Ярослава Мудрого (Леніна), 57, кв. 1. Договір іпотеки не був погоджений у встановленому порядку органом опіки та піклування, завданням якого є захист прав неповнолітніх та малолітніх дітей при вирішенні питання розпорядження майном, яким вони володіють чи користуються. Для укладення даного договору приватному нотаріусу Мукачівського міського нотаріального округу було надано перелік документів, в тому числі довідку про склад сімї, де було чітко зазначено, що в квартирі проживає неповнолітній ОСОБА_1 позивач по даній справі, якому станом на день укладення спірного договору виповнилось тільки 11 років.

При укладенні спірного договору відповідачами в порушення вимог Закону України «Про охорону дитинства», ст. 177 СК України та ст. 71 п. 1, 3 ЦК України не встановлено факт права користування предметом застави неповнолітніх дітей іпотекодавця та не отримано для цього дозволу органу опіки та піклування, яким на день укладення договору іпотеки був виконавчий комітет Мукачівської міської ради, чим порушено право неповнолітньої дитини.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив визнати недійсним договір іпотеки від 16 липня 2008 року, укладений між іпотекодавцями ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ПАТ «ВіЕсБанк» (правонаступник ВАТ «Електрон Банк»), за яким передано в іпотеку квартиру в м. Мукачево, вул. Ярослава Мудрого (Леніна), 57, кв. 1.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 26 січня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Мукачівської міської ради як орган опіки і піклування, приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсним договору іпотеки від 16.07.2008 року, укладеного між ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ВАТ «Електрон Банк», за яким передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_2, відмовлено.

Сплачений судовий збір віднесено за рахунок позивача ОСОБА_1.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, яке ухвалене при неповно зясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, позивач ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено в задоволенні його позову, незважаючи на те, що при укладенні спірного договору з недотриманням передбаченого законом порядку, без дозволу органу опіки і піклування, було порушено майнові та житлові права позивача, який на тот момент був неповнолітнім, тобто фактично він був позбавлений права на житло. На думку апелянта, наявність рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради не позбавляє його права звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, оскільки зазначене рішення не є підставою для визнання договору укладеним правомірно, як таке, що надане на отримання кредиту в розмірі не більше 50 000 дол. США, а отримано більше, за умови користування іншим житлом, яке також перебуває в іпотеці іншого банку і реєстрація там позивача є неможливою без згоди іпотекодержателя, тобто орган опіки і піклування при наданні дозволу не врахував, що неповнолітній ОСОБА_1 внаслідок невиконання умов договору кредиту буде позбавлений права на житло, що є підставою для визнання договору іпотеки недійсним.

Представник Банку ОСОБА_7 просив апеляційну скаргу відхилити та залишити законне й обгрунтоване рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач ОСОБА_1, його представник ОСОБА_8 та інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання у визначений час не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглянула справу за відсутності позивача, відповідачів та інших осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши доповідача, пояснення представника Банку ОСОБА_7, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Пунктом 44 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що згідно зістаттею 32 ЦК України,статтею 177 СК України та статтею 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. У зв'язку із наведеним суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 1ст. 224 ЦК України правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування є нікчемним.

Статтями 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що діти - члени сімї наймача або власника житлового приміщення мають право користування займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобовязані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Батьки або особа, які їх замінюють не мають права без дозволу органів опіки та піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори які підлягають нотаріальному посвідченню, відмовитись від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін відчуження житла, зобовязуватись від імені дитини порукою, видавати письмові зобовязання.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Як матеріалами справи так і судом першої інстанції встановлено, що 16 липня 2008 року між ВАТ «Електрон Банк» (правонаступником якого у даний час є ПАТ «ВіЕс Банк») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № KF 50851, за умовами якого банк надав останній кредит в розмірі 57000 дол. США строком до 14 липня 2023 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,5 % (при простроченні 23,5 %). Копію договору кредиту було оглянуто в судовому засіданні апеляційного суду й приєднано до матеріалів справи.

В забезпечення виконання умов кредитного договору 16 липня 2008 року укладено договір іпотеки, де іпотекодавцями є відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_2 (тепер ОСОБА_4) У.В. та ОСОБА_3, іпотекодержателем ВАТ «Електрон Банк», а майном, яке передано в іпотеку, квартира АДРЕСА_3 (бувша Леніна) в м. Мукачево (а.с. 6-10).

Встановлено, що відповідно до витягу з Рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради № 153 від 24 червня 2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мешканцям: АДРЕСА_4, надано дозвіл на посвідчення та підписання договору застави квартири АДРЕСА_5, право користування якою має ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, для отримання батьками дитини кредиту в сумі 50000 доларів США, за умовою забезпечення дитини до виповнення повноліття правом користування будинком № 8 по вул. Кутузова в м. Мукачево, якщо батьки дитини не виконають зобовязань по кредиту (а.с. 42), тобто відповідачами було отримано від виконавчого комітету Мукачівської міської ради як органу опіки та піклування необхідний для укладення договорів кредиту та іпотеки дозвіл як цього вимагає закон й інтереси дитини.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів, вірно виходив з того, що належними та допустимими доказами встановлено, що при укладенні оспорюваного іпотечного договору від 16 липня 2008 року сторонами цього договору були у повному обсязі додержані всі вимоги, встановлені статтею 177 Сімейного кодексу України, статтею 17 Закону України «Про охорону дитинства» та статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», а тому права і законні інтереси позивача ОСОБА_1 - неповнолітнього на момент укладення договору - не були порушені.

Посилання ОСОБА_1 на те, що спірний договір було укладено з порушенням його майнових прав та прав на житло як неповнолітньої дитини без відповідного погодження з органом опіки та піклування не знайшли свого підтвердження в суді першої та апеляційної інстанції.

Твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що рішенням органу місцевого самоврядування надано дозвіл на отримання кредиту в розмірі не більше 50 000 дол. США, а фактично кредитний договір укладено на 57000 доларів США, не являється підставою для скасування законного та обгрунтованого рішення суду першої інстанції. Суду не надано доказів про невиконання рішення виконкому в частині забезпечення дитини, тобто позивача, до виповнення ним повноліття правом користування будинком № 8 по вул. Кутузова в м. Мукачево.

Крім того, з довідки Мукачівського міського відділу Головного управління державної міграційної служби в Закарпатській області № 5183 від 29 жовтня 2015 року вбачається , що по облікам адресно-довідкової картотеки Мукачівського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області позивач не значиться зареєстрованим в переданій Банку в іпотеку квартирі АДРЕСА_6 (а.с. 24).

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, не спростовують висновків суду щодо недоведеності позовних вимог і не містять встановлених законом підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, яке постановлене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З огляду на обставини, встановлені у справі в їх обєктивній сукупності, та з врахуванням вищезазначених норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що на підставі ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід відхилити як необгрунтовану та безпідставну й залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 26 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: