Справа №585/2510/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Очиргораєва О. М.
Номер провадження 22-ц/788/192/16 Суддя-доповідач - Попруга С. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Гагіна М. В. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 грудня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до завідуючої канцелярією Роменської виправної колонії УДПтСУ в Сумській області (№ 56) ОСОБА_4

про відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 грудня 2015 року в позові ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

По суті доводить, що відповідно до закону саме ОСОБА_4 мусить відшкодувати йому моральну шкоду і протилежного відповідачкою не доведено.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції позивач ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Судом першої інстанції по суті встановлено, що позивач ОСОБА_3 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна в Роменській виправній колонії УДПтСУ в Сумській області (№ 56).

ОСОБА_4 перебуває в трудових відносинах з Роменською виправною колонією УДПтСУ в Сумській області (№ 56), працює завідуючою канцелярії цієї установи.

18 грудня 2012 року засуджений ОСОБА_3 передав для відправлення начальнику відділення п'ять листів, отримавши які від останнього, ОСОБА_4 в порушення законодавства та своїх трудових (службових) обов'язків, три з цих листів не зареєструвала та не відправила в триденний термін адресатам, що мало наслідком притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Посилаючись на зазначені обставини позивач доводив, що вищезгаданими діями ОСОБА_4 йому завдано моральну шкоду в розмірі 3000 грн., яка підлягає стягнення з цієї фізичної особи.

Проте, за законом саме юридична особа, якою є Роменська виправна колонія УДПтСУ в Сумській області (№ 56) відшкодовує моральну шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових обов'язків). До цієї юридичної особи, після роз'яснення судом положень передбачених ст.ст.10, 27, 31, 33 ЦПК України, ОСОБА_3 позовних вимог не заявив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Так, згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції врахував всі факти, що входять до предмета доказування. Обставини, якими мотивовано рішення підтверджуються належними й допустимими доказами, яким суд дав оцінку з дотриманням вимог ст. 212 ЦПК України, тому підстав для їх переоцінки колегія суддів не вбачає. Названі обставини доведено ОСОБА_4, тоді як ОСОБА_3 на порушення положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не надав належних доказів на підтвердження своїх вимог.

Висновки суду по суті спору відповідають встановленим фактам. Суд дійшов цих висновків з дотриманням та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, на які послався в рішенні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому до уваги не приймаються з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 30 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

За змістом цієї норми закону, позивач - це особа, на захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів якої відкрито позовне провадження у цивільній справі.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред'явленими позовними вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

За змістом цієї норми закону, роботодавці - юридичні та фізичні особи є боржниками у зобов'язаннях щодо відшкодування шкоди, завданої її працівниками під час «виконання ними трудових обов'язків». Критерієм для розмежування випадків, коли відповідальність за дії працівника несе роботодавець, від випадків, коли така відповідальність покладається безпосередньо на працівника, є виконання працівником трудових обов'язків в момент правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка вчинила правопорушення щодо ОСОБА_3 саме під час виконання своїх безпосередніх трудових (службових) обов'язків, що підтверджується, зокрема, копією наказу керівника Роменської виправної колонії УДПтСУ в Сумській області (№ 56) від 25 лютого 2013 року (а.с.109).

Відповідно до ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Після заміни відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача справа за клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розглядається спочатку.

Отже, неналежний відповідач це особа, яка не є суб'єктом спірного матеріального правовідношення і тому не має перед позивачем обов'язків, що із нього випливали би.

Позивач ОСОБА_3 не подав суду першої інстанції клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем (Роменською виправною колонією УДПтСУ в Сумській області (№ 56)), або ж про залучення цієї установи як співвідповідача.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про відмову в позові ОСОБА_3

Інші доводи апеляційної скарги не мають юридичного значення, а тому не впливають на висновки суду по суті спору.

Ураховуючи викладене, колегія суддів також вважає, що відсутні порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.291, 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -