АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7727/16 Справа № 183/4101/14 Головуючий у 1 й інстанції - Городецький Д. І. Доповідач - Пономарь З.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Петешенкової М.Ю. при секретарі Самокиші О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО БАНКУ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2016 року за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО БАНКУ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.08.2016р. частково задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та на його користь з ОСОБА_3 стягнуто заборгованість за кредитним договором №DNU0AE00001417 від 25.07.2007р. станом на 03.06.2014р. у сумі 2 213,02 доларів США, що еквівалентно 26187 грн.32 коп. В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просив скасувати вказане судове рішення в частині відмови у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на його невідповідність вимогам закону у цій частині.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскарженій частині у межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

25.07.2007р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_3 укладено кредитний договір №DNU0AE00001417, за умовами якого банк надав останній кредит в розмірі 18 398 доларів США на строк по 25.07.2012р. Зокрема, відповідно до п.7.1 умов кредитного договору погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: щомісяця, в період сплати позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 333,91 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. (а.с.12-16). 25.07.2007р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_3 укладено договір застави, предметом якого на забезпечення кредитних зобов'язань став автомобіль «Мерседес Бенц», 2002 року випуску, кузов НОМЕР_1, НОМЕР_2 (а.с.69-73).

16.11.2009р. за актом приймання - передачі ОСОБА_3 передала ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» автомобіль «Мерседес Бенц», НОМЕР_2 для його реалізації за ринковою ціною у погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.68). 14.07.2010р. нотаріально посвідчено довіреність від імені ОСОБА_3 з наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» повних повноважень на розпорядження вказаним транспортним засобом (а.с.48,66,67).

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 25.11.2010р. звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль «Мерседес Бенс», НОМЕР_2, у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за укладеним з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитним договором №DNU0AE00001417 від 25.07.2007р. у сумі 93 093,01грн. (еквівалентно 12 221,10 доларів США) з наданням банку усіх повноважень на реалізацію автомобіля (а .с.69-73,140,141).

Судом встановлено, що автомобіль реалізовано 10.11.2013р. вартість продажу 58 500 грн. Згідно довідки - розрахунку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» грошові кошти від продажу автомобіля в сумі, еквівалентній 6 952,96 доларів США, 18.12.2013р. повністю зарахована лише на погашення пені, загальний розмір якої перед зарахуванням складав 14729,17 доларів США (а.с.64,74,124,137,144,145,146).

17.06.2014р. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитом станом на 03.06.2014р. у сумі 26160,54 доларів США, з яких 12 211,93 доларів США заборгованість за кредитом, 862,68 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 13 085,93 доларів США пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором на підставі відповідного розрахунку (а.с.9-11). 29.02.2016р. банк доповнив свій позов вимогою про стягнення з ОСОБА_3 12536,79 доларів США відсотків за користування кредитом на підставі відповідного розрахунку (а.с.106-111).

07.12.2015р. представником ОСОБА_3 подано суду заяву про застосування позовної давності (а.с.87,88).

Враховуючи встановлені обставини про здійснення ОСОБА_3 останнього платежу 29.10.2010р., заяву про застосування позовної давності року, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.1048,1054 ЦК України ухвалив рішення про часткове задоволення позову та стягнення на користь банку заборгованості за період з 17.06.2011р. по 25.07.2012р.

Твердження ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в апеляційній скарзі про неправильність часткового задоволення його позову безпідставні. Банком не заперечувалось факту здійснення останнього платежу ОСОБА_3 29.10.2010р. та добровільної передачі йому останньою 16.11.2009р. предмета застави, а 14.07.2010р. - і відповідної нотаріально посвідченої довіреності з повними повноваженнями на реалізацію автомобіля. Тобто, ОСОБА_3 при виникненні заборгованості як сторона договорів кредиту та застави діяла добросовісно та намагалась вчасно та повно погасити вказану заборгованість. Проте, починаючи з 2009 року і до 10.11.2013р., банком не приймались заходи до погашення вказаної заборгованості шляхом реалізації автомобіля. Ні матеріали справи, ні апеляцій скарга банку не містять доказів тому, що у банку протягом такого тривалого часу для цього мались будь-які об'єктивні перешкоди. Апеляційним судом пропонувалось банку надати відповідні докази, проте їх не надано. Зазначені обставини свідчать, що як сторона договорів кредиту та застави банк не діяв добросовісно та не намагався в своїх інтересах та інтересах позичальника, яка уповноважила здійснити предмета застави, якнайшвидше погасити заборгованість. За таких обставин вважати, що банком не пропущено строк звернення до суду у зв'язку із зарахуванням ним 18.12.2013р. отриманих від реалізації предмета застави, не можна. Посилання банку в апеляційній скарзі на те, що факт невиконання судового рішення не позбавляло його права на отримання грошових сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідних вимог банком не заявлено. Між тим, відповідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК України суду розглядає справи лише у межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Враховуючи наведене, підстав для скасування рішення суду першої інстанції в оскарженій частині немає.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО БАНКУ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2016 року в оскарженій частині залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М. Бараннік О.П. Петешенкова М.Ю.