Справа № 204/3839/16-ц
Провадження № 2/204/1674/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіної А.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В:

У червні 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій просив ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 6 по вул. Мартенівська у м. Дніпропетровськ. в обґрунтування позову вказав, що він є власником житлового будинку № 6 по вул. Мартенівська у м. Дніпропетровську. Відповідач зареєстрований у будинку з 17 грудня 2007 року, але фактично в ньому не проживає, не сплачує комунальні послуги, не займається його утриманням з 2008 року і по теперішній час. Особистих речей відповідача у будинку також немає. У звязку з тим, що відповідач тривалий час не проживає та не користується даним приміщенням. Між ними будь-яких усних або письмових домовленостей щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності не було. У звязку з чим, він вимушений звернутися до суду з даним позовом.

У судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги. При вирішенні справи, як на підставу своїх вимог, просить суд врахувати норму ст. 405 ЦК України.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином засобами масової інформації, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника позивача та свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у власності будинок, користуються ним і мають право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

У судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_4, яка померла 22 липня 2014 року спадкоємцем житлового будинку № 6 з господарчими будівлями і спорудами по вул. Мартенівській у м. Дніпропетровську є її син ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 11 липня 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 3-1479 (а.с.8).

17 грудня 2007 року у домоволодінні № 6 по вул. Мартенівська у м. Дніпропетровську значиться зареєстрованим ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується домовою книгою (а.с. 9-14).

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 доводиться зведеним братом позивача.

Відповідач у домоволодінні № 6 по вул. Мартенівська у м. Дніпропетровську з грудня 2007 року не проживає, тільки років десять тому приходив допомагав матері обрізати виноград, за комунальні послуги не сплачував та не сплачує, особистих речей у будинку немає, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а також довідкою про не проживання відповідача, затвердженою квартальним комітетом (а.с. 15).

У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування і розпорядження своїм майном.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 6 по вул. Мартенівська у м. Дніпропетровську, оскільки не проживає там понад один рік без поважних причин.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст. ст. 3, 10, 57-61, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 такими, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 6 по вул. Мартенівська у м. Дніпропетровськ.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т. О. Дубіжанська