Номер провадження: 22-ц/785/5253/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Погорєлової С.О.

суддів - Таварткіладзе О.М., Сидоренко І.П.

при секретарі - Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «ЧОРНОМОРГІДРОЗАЛІЗБЕТОН» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ЧОРНОМОРГІДРОЗАЛІЗБЕТОН» про поновлення на роботі, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання незаконним переведення і поновлення його на роботі, а саме: на посаді Голови правління ПАТ (а. с. 2-5).

В обґрунтування свого позову посилався на те, відповідно до Угоди від 25.02.2015 року про припинення договору від 03.02.2014 року з ПАТ «ЧОРНОМОРГІДРОЗАЛІЗБЕТОН», переведення позивача до ПАТ «Креатив Груп» відбувалось, але не виключно за умови збереження умов оплати його праці протягом 2 років. Відповідно до п. 4 Угоди від 25.02.2015 року про припинення договору від 03.02.2014 року, в разі не дотримання умов переведення позивача до ПАТ «Креатив Груп», передбачених п. 3 даної Угоди, таке переведення на іншу роботу вважається незаконним, а відповідач зобовязаний самостійно поновити позивача на посаді Голови Правління протягом восьми календарних місяців. Позивач стверджує, що оскільки вимоги по збереженню оплати праці ПАТ «Креатив Груп» не виконані, відповідач незаконно та протиправно не поновив позивача на посаді Голови правління ПАТ «ЧОРНОМОРГІДРОЗАЛІЗБЕТОН».

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено. Поновлено ОСОБА_2 на посаді Голови правління ПАТ«ЧОРНОМОРГІДРОЗАЛІЗБЕТОН» шляхом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Стягнути з ПАТ «ЧОРНОМОРГІДРОЗАЛІЗБЕТОН» на користь держави суму судового збору у розмірі 1 378 гривень (а. с. 85-88).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а. с. 97-98).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги представника ПАТ «ЧОРНОМОРГІДРОЗАЛІЗБЕТОН» з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 03.02.2014 року між ОСОБА_2 і ПАТ «ЧОРНОМОРГІДРОЗАЛІЗБЕТОН» було укладено трудовий договір (контракт), за яким позивач зобовязався виконувати обовязки Голови Правління ПАТ «ЧОРНОМОРГІДРОЗАЛІЗБЕТОН». Відповідно до Наказу № 3-К від 03.02.2014 року позивач приступив до виконання обовязків Голови правління Товариства з правами та обовязками, наданими Голові правління Товариства у відповідності до Статуту Товариства та Положення про Виконавчий орган Товариства (а. с. 36, 49-52).

Рішенням Наглядової ради ПАТ «ЧОРНОМОРГІДРОЗАЛІЗБЕТОН» від 25.02.2015 року, викладеним в протоколі № 3, задоволено заяву ОСОБА_2 про звільнення його з посади Голови правління Товариства з 03 березня 2015 року (а. с. 45).

На виконання рішення Наглядової ради ПАТ «ЧОРНОМОРГІДРОЗАЛІЗБЕТОН» від 25.02.2015 року, позивачем було видано Наказ № 2-К від 25.02.2015 року, яким ОСОБА_2 звільнив себе з 03.03.2015 року від виконання обовязків Голови Правління ПАТ «ЧОРНОМОРГІДРОЗАЛІЗБЕТОН» (в порядку переведення до ПАТ «Креатив Груп» за п. 5 ст. 36 КЗпП України), з переведенням грошової компенсації за 26 календарних днів невикористаної щорічної відпустки до ПАТ «Креатив Груп» (а. с. 47).

Указуючи на незаконність свого звільнення позивач просив суд поновити його на раніше займаній посаді.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи доведена неправомірність бездіяльності відповідача з приводу поновлення на посаді Голови правління ПАТ «ЧОРНОМОРГІДРОЗАЛІЗБЕТОН» з підстав, передбачених п. п. 3, 4 Угоди від 25.02.2015 року про припинення договору від 03.02.2014 року, у звязку з чим позов підлягає задоволенню, а позивач поновленню на посаді Голови правління ПАТ «ЧОРНОМОРГІДРОЗАЛІЗБЕТОН».

Проте, з таким висновком погодитись не можна, оскільки він не кореспондується з приписами закону та матеріалами справи.

За положеннями ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 58 Закону України «Про акціонерні товариства» в редакції, яка діяла на час звільнення позивача, виконавчий орган акціонерного товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. Виконавчий орган акціонерного товариства може бути колегіальним (правління, дирекція) або одноосібним (директор, генеральний директор).

За приписами ч. 1 ст. 61 Закону України «Про акціонерні товариства» в редакції, яка діяла на час звільнення позивача, повноваження голови колегіального виконавчого органу (особи, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу) припиняються за рішенням Наглядової ради, якщо статутом акціонерного товариства це питання не віднесено до компетенції загальних зборів.

Пунктом 5.3 Договору, укладеному між ПАТ «ЧОРНОМОРГІДРОЗАЛІЗБЕТОН» та ОСОБА_2 03.02.2014 року передбачено, що повноваження Голови правління товариства може бути достроково припинені за рішенням Наглядової ради товариства та/або в порядку, визначному КЗпП України.

Відповідно до п. п. 8 ч. 2 ст. 46 статуту ПАТ «ЧОРНОМОРГІДРОЗАЛІЗБЕТОН» до виключної компетенції Наглядової ради товариства належить обрання та припинення повноважень Голови і членів Виконавчого органу товариства.

Отже, враховуючи, що приписами Закону України «Про акціонерні товариства» саме до виключної компетенції наглядової ради віднесено вирішення питань про обрання та відкликання голови і членів виконавчого органу та прийняття рішень про відсторонення та звільнення голови виконавчого органу від виконання його повноважень, колегія суддів, виходить з того, що Наглядова рада мала повноваження на прийняття рішення про звільнення ОСОБА_2

Відповідно до п. п. 38, 39 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року N 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» учасники товариства (акціонери), а також інші особи, права та законні інтереси яких порушено рішенням наглядової ради чи виконавчого органу товариства, вправі оскаржити до суду відповідні рішення як акти, оскільки наглядова рада та виконавчий орган товариства є його органами управління, що приймають обов'язкові для виконання рішення.

ОСОБА_2 погодився з рішенням Наглядової ради від 25.02.2015 року, викладеним в протоколі № 3 про своє звільнення з займаної посади з 03 березня 2015 року, його не оспорює у судовому порядку, про додаткові умови звільнення позивача рішення Наглядової ради не містить, як і не містить додаткових умов звільнення сам наказ про звільнення № 2-к від 25.02.2015 року, який був виданий самим ОСОБА_2М,. крім переведення грошової компенсації за 26 календарних днів невикористаної щорічної відпустки до ПАТ «Креатив Груп».

Крім того, наказ № 2-к від 25.02.2015 року про звільнення позивача з посади голови правління ПАТ «ЧОРНОМОРГІДРОЗАЛІЗБЕТОН» в порядку переведення до ПАТ «Креатив Груп» за п. 5 ст. 36 КЗпП України, ОСОБА_2 також не оспорює.

За приписами ч. 1 ст. 32 КЗпП України, переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

В обґрунтування позову про поновлення на роботі ОСОБА_2 посилався на те, що 25 лютого 2015 року між ним та ПАТ «ЧОРНОМОРГІДРОЗАЛІЗБЕТОН» була укладена Угода про припинення договору від 03 лютого 2014 року, за умовами якої він надає згоду на переведення його на іншу роботу в ПАТ «Креатив Груп» за п. 5 ст. 36 КЗпП України за умови оформлення трудових відносин з працівником в строк до 07 березня 2015 року; на керівну посаду; зі збереженням умов праці протягом 2 років; зі збереженням умов оплати праці (оклад 80 000 гривень) протягом 2 років; з переведенням грошової компенсації за 26 календарних днів невикористаної щорічної відпустки (п. п. 1, 2, 3, 4) (а. с. 39). Проте, умови переведення ПАТ «Креатив Груп» не виконало.

Проте, вказані твердження не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Так, між ПАТ «Креатив Груп» та ОСОБА_2 був укладений трудовий контракт № 1 від 04 березня 2015 року, за умовами якого позивач займає посаду керівника з впровадження проекту апарату управління, за виконання роботи встановлюється основна заробітна плата в національній валюті України в розмірі 80 000 гривень на місяць. При цьому сторони дійшли згоди, що з березня 2015 року по липень 2015 року включно заробітна плата працівника буде складати 15 000 гривень на місяць (п. 2.1, 2.3) (а. с. 40).

Отже, колегія суддів вважає, що при прийомі на роботу ОСОБА_2 в ПАТ «Креатив Груп» були виконані умови переведення.

В подальшому ПАТ «Креатив Груп» повідомило про неможливість виконання умов, визначених п. 2.3 Контракту, зокрема, у виплаті заробітної плати у розмірі 80 000 гривень.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 32 КЗпП України, у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Позивач не погодився продовжувати трудову діяльність в ПАТ «Креатив Груп» на інших умовах, у звязку з чим наказом № 152к від 03.08.2015 року від був звільнений з займаної посади за п. 1 ст. 36 КЗпП України (а. с. 59).

Отже, після звільнення 03.08.2015 року він втратив трудові відносини з ПАТ «Креатив Груп», що унеможливлює вирішення питання про поновлення його на роботі в ПАТ «ЧОРНОМОРГІДРОЗАЛІЗБЕТОН», з підстав невиконання умов його переведення.

25.01.2016 року наказом № 40-ос/тр ОСОБА_2 був прийнятий на посаду заступника начальника оперативного відділу Філії «Центр транспортного сервісу «Ліски» ПАТ «Українська залізниця», тобто є працевлаштованим та перебуває в трудових відносинах з іншим підприємством.

Представник ПАТ «ЧОРНОМОРГІДРОЗАЛІЗБЕТОН» посилався на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду за вирішенням трудового спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 233, ст. 234 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі пропуску з поважних причин строку суд може поновити цей строк.

Представник відповідача посилався на те, що в порушенні правил ст. 233 КЗпП України ОСОБА_2 пропустив тримісячний строк звернення до суду.

Колегія суддів не погоджується з таким твердженням, оскільки спір про звільнення це спір за заявою про поновлення на роботі. Для звернення з позовом про поновлення на роботі встановлено (як виняток) місячний строк.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року N 6 (із змінами) «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз'яснено, якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Проте оскільки при пропуску місячного і тримісячного строків у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з'ясовує не лише причини пропуску строку, а й усі обставини справи, права та обов'язки сторін.

Таким чином, відмовити в позові через пропуск без поважних причин строку звернення до суду можливо лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог при пропуску строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 пропустив строк звернення до суду з позовом про поновлення його на роботі, оскільки наказ про звільнення ним був особисто підписаний 25.02.2015 року і саме з цього часу він дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права, а до суду він звернувся 16.05.2016 року, тобто поза межами строку, встановленого законом.

Проте, при розгляді цієї справи не встановлено порушення трудових прав ОСОБА_2 при звільненні його з посади Голови Правління ПАТ «ЧОРНОМОРГІДРОЗАЛІЗБЕТОН» за п. 5 ст. 36 КЗпП України, умови його переведення виконані в повному обсязі, а подальші зміни в розмірі його заробітку позивачем не оспорювались.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, про необхідність відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 за безпідставністю позовних вимог.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про те, що суд першої інстанції не визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового по суті заявлених вимог.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 3, 4 ч.1 ст. 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «ЧОРНОМОРГІДРОЗАЛІЗБЕТОН» задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ЧОРНОМОРГІДРОЗАЛІЗБЕТОН» про поновлення роботі на посаді Голови правління ПАТ «ЧОРНОМОРГІДРОЗАЛІЗБЕТОН» відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий С.О.Погорєлова

Судді О.М.Таварткіладзе

ОСОБА_3