Провадження №2/760/6891/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/про повернення позовної заяви/

23 грудня 2016 року Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шереметьєва Л. А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики , суддя

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувсь до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 3 623 318, 30 гр. боргу.

Позовна заява підлягає поверненню позивачу для подачі до належного суду, виходячи з наступного.

Відповідно доч.1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до інформації адресно-довідкової роботи ГУ ДМВ України в м. Києві відповідач зареєстрований у АДРЕСА_1

Стаття 110 ЦПК України передбачає підсудність справ за вибором позивача.

Зокрема, згідно з ч. 8 ст. 110 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

Саме даною нормою закону керувався позивач, звертаючись до суду з позовом.

Зі змісту ч. 14 ст. 110 ЦПК України випливає, що виключно позивач може або застосувати правила загальної територіальної підсудності та подати позов за місцезнаходженням юридичної особи, або обрати між кількома судами, яким згідно з ст. 110 ЦПК України підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст. 114 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 532 ЦК України місце виконання зобов'язання встановлюється у договорі.

За п. 4 ч. 1 цієї статті якщо місце виконання зобов'язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов'язанням ? за місцемпроживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, ? за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов'язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов'язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов'язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов'язаних із зміною місця виконання.

У п. 39 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснено, що позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів (ч. 8 ст. 110 ЦПК України).

Правила визначення місця виконання зобов'язання, передбачено статтею 532 ЦК України.

При цьому слід ураховувати, що правила цієї статті застосовуються до зобов'язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці.

У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, п. 4 ч. 1ст. 532 ЦК України) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Зі змісту боргової розписки вбачається, що дані питання, тобто місце виконання зобов»язання за договором позики, нею сторонами не визначалися.

Характер спору також не дає підстав для висновку, що місцем виконання договору є місце проживання позивача, як і для висновку про те, що виконуватися даний договір може лише за місцем проживання позивача.

Відповідно до ст.115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Згідно з п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України якщо справа не підсудна суду, то це є підставою для відмови у відкритті провадження по справі та поверненні такої заяви її заявнику (особі, що її подала).

Виходячи з викладеного вище, справа не підсудна Солом»янському районному суду м. Києва, а тому позов підлягає поверненню позивачу для подачі до належного суду.

Керуючись ст.109 ч.1, 115,115, ч.3 ст.121ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів повернути позивачу для подачі до належного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення або отримання до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя