Номер провадження 2/522/2564/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.

при секретарі Скибінській Є. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи - Приморської районної адміністрації м. Одеси, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення графіку зустріч з дитиною,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1, та згідно уточнених у порядку ст. 31 ЦПК України позовних вимог, встановити порядок спілкування та побачень ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно наступного порядку: кожну неділю місяця з 16.00 до 19.00, у святкові дні та на день народження сина. При цьому посилається на те, що з 14 червня 2008 р. по 10 жовтня 2013 він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. В шлюбі у них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. За весь період, з моменту розірвання шлюбу, відповідачка робить йому перепони в спілкуванні з сином, не дає можливість приймати участь у його вихованні.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили суд його задовольнити. Відповідач ОСОБА_5 позов визнала. Представник 3-ї особи - Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до судового засідання не з'явилась, про час та дату судового засідання булла повідомлена належним чином.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, представника 3-ї ососби, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 10 ;жовтня 2013 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси.

Сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 06.01.2009р.

Відповідно до ст. 9 Конвенції ООН «Про права дитини», ст. 153 Сімейного кодексу України, ст. ст. 14, 15 Закону України «Про охорону дитинства», мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування.

Обов'язок суду під час оцінки обставин справи та вирішення питання про участь обох батьків у вихованні дитини полягає у необхідності керуватися положеннями частини першої ст. 151 СК України, відповідно до якої батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Таким чином, позивач, як батько дитини, має право на переважне особисте здійснення виховання своєї дитини. При цьому батько дитини має право не тільки на участь у вихованні а й на спільне з матір'ю визначення та обрання форм та методів виховання дитини, як це передбачене ч. 3 ст. 151 СК України, відповідно до якої батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з постановою № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Враховуючи вищезазначене, суд приймає визнання позову відповідачем та ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного і керуючись, ст. 153СК України, ст..ст. 3,5, 174, 215-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити порядок спілкування та побачень ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно наступного порядку: кожну неділю місяця з 16.00 до 19.00, у святкові дні та на день народження у присутності ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. Ю. Бойчук