Справа № 2-349/13 Головуючий у І інстанції Тиханський О.Б.
Провадження № 22-ц/780/4909/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 13.09.2016
УХВАЛА

Іменем України

13 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 19 липня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 квітня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_3 про встановлення межі, визнання недійсним рішення, державного акту на право власності на земельну ділянку та відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 квітня 2013 року у справі № 1018/3372/2012 та просив визнати недійсними державні акти на земельні ділянки серії КВ №048180 та серії КВ №048181 від 19 травня 2004 року, видані на імя ОСОБА_3 на підставі рішення Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області від 20 лютого 2004 року; зобовязати Григорівську сільську раду встановити межу прямою, так як показано на викопіюванні з карти формування земельних ділянок пунктиром між земельною ділянкою позивача та земельною ділянкою ОСОБА_3 розміром по державних актах; стягнути з відповідачів на користь позивача відшкодування за спричинену моральну шкоду у розмірі 25 000 грн.

Заява обґрунтована тим, що при ухваленні рішення суд відмовив ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог, оскільки на той час він не міг надати певні докази, а саме план меж земельних ділянок сторін по справі. На даний час ОСОБА_2 має збірний кадастровий план земельних ділянок, з якого вбачається накладення земельної ділянки ОСОБА_5 на його земельну ділянку. Дана накладка є перешкодою позивачу в приватизації власної земельної ділянки. ОСОБА_3 добровільно відмовляється від проведення інвентаризації земельних ділянок зі зміною їх конфігурації та не погоджується ставити підпис в актах встановлення межі в натурі.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 19 липня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через неповне зясування обставин, що мають значення для справи та постановити нову ухвалу, якою заяву задовольнити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник зазначає, що збірні кадастрові плани спірних земельних ділянок суду не надавалися, оскільки їх у позивача не було. Обставини, на які посилається позивач у заяві не були і не могли бути відомі йому на час розгляду справи. ОСОБА_3 зменшила земельну ділянку позивача, що підтверджується кадастровим планом і виявленням накладки.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про залишення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи було оцінено покази сторін, свідків, вивчені надані сторонами матеріали, а саме витяги з земельно-кадастрової книги, договори купівлі-продажу будинку, договори погодження, протоколи засідань виконавчого комітету, державні акти на землю та інше.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Обухівського районного суду від 18 квітня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12 вересня 2013 року, в задоволені позову ОСОБА_2 до Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_3 про встановлення межі, визнання недійсним рішення, державного акту на право власності на земельну ділянку та стягнення моральної шкоди відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

В пункті 5 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» звернуто увагу судів, що необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи та входять до предмета доказування у справі і можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд рішення, ОСОБА_2 зазначає, що нововиявленою обставиною є збірний кадастровий план, з якого вбачається, що має місце накладення земельних ділянок. Однак, вказана обставина не є нововиявленою в розумінні ст. 361 ЦПК України, оскільки зазначений документ виготовлений на замовлення ОСОБА_2 після постановлення рішення у справі, а тому фактично він є новим доказом. Як вірно зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, обставини, на які посилається заявник, не можуть вважатись нововиявленими, так як на момент вирішення спору судом досліджувалися всі надані сторонами докази та перевірялися доводи позивача щодо накладення меж земельних ділянок.

Неналежне виконання сторонами своїх процесуальних обовязків, в тому числі і не подання суду усіх доказів, збирання нових доказів після розгляду справи не є нововиявленими обставинами, а тому і не можуть тягнути за собою перегляд судового рішення з зазначених підстав.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 19 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Кашперська Т.Ц.

ОСОБА_6