Справа № 362/5094/14-ц Головуючий у І інстанції Лебідь-Гавенко Л. М.
Провадження № 22-ц/780/1273/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 19 11.04.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

11 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Приходька К.П., Таргоній Д.О.

при секретарі Нагорній Г.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про стягнення суми авансу та штрафних санкцій за невиконання умов попереднього договору,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 25 квітня 2014 року між нею та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 було укладено попередній договір щодо укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, що належить відповідачам на праві приватної власності. Відповідно до умов даного договору до 01 липня 2014 року відповідачі зобовязалися продати на умовах, встановлених попереднім договором, а позивач зобовязалася купити у відповідачів, на умовах встановлених цим попереднім договором, зазначену вище квартиру за суму 521 640,00 грн. У якості підтвердження своїх намірів щодо придбання вказаної квартири, позивач передала відповідачам аванс у розмірі 17 010,00 грн. Проте, відповідачі від укладення основного договору купівлі-продажу ухилялися через відсутність у них правовстановлюючих документів на вказану квартиру.

Вказувала, що згодом, сторони усно домовились укласти основний договір 27 серпня 2014 року. Проте, 27 серпня 2014 року між сторонами знову не було укладено основний договір купівлі-продажу зазначеної квартири, оскільки відповідачі збільшили вартість суми, за яку вони готові були відчужити квартиру.

З огляду на те, що відповідачі своєю поведінкою порушують умови попереднього договору, позивач просила суд стягнути солідарно з відповідачів на її користь грошові кошти, що були передані в якості авансу в розмірі 17 010,00 грн та штрафні санкції за невиконання умов договору в розмірі 17 010,00 грн.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 09 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аванс у розмірі 17 010,00 грн та судові витрати у розмірі 515,44 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 листопада 2015 року частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_6, рішення апеляційного суду Київської області від 09 квітня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафних санкцій скасовано і справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафних санкцій підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що дія попереднього договору на час звернення до суду не була припиненою, відповідачами не було порушено умов даного договору, а від укладання договору відмовилася саме позивачка, оскільки 16 лютого 2015 року у судовому засіданні зазначила, що вже придбала іншу квартиру, а тому не має можливості придбати ще одну квартиру.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитися у повній мірі не можна.

Задовольняючи частково позов позивачки апеляційний суд Київської області, встановлюючи обставини справи, в рішенні від 09 квітня 2015 року дійшов висновку, що заява позивача від 16 лютого 2015 року не має правового значення, оскільки 01 липня 2014 року у зв»язку із не укладанням основного договору купівлі-продажу квартири через не виготовлення відповідачами правоустановлюючих документів на квартиру, що визнали у судовому засіданні відповідачі, строк дії попереднього договору закінчився, відповідно, припинився обов»язок позивачки придбати квартиру.

Рішення суду в цій частині в касаційному порядку не скасовано, набрало законної сили, а тому встановлені судом обставини в силу ч. ч.1,3 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

По справі встановлено, що 25 квітня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 укладено нотаріально посвідчений попередній договір щодо укладення договору купівлі-продажу, відповідно до умов якого позивач зобовязався купити, а відповідачі продати до 01 липня 2014 року квартиру № 40, що знаходиться по вул. Декабристів, 50, м. Василькова Київської області, на умовах, встановлених цим попереднім договором.

Згідно з п. 2.3 попереднього договору, в якості підтвердження свого наміру купити квартиру, набувач передає відчужувачам, а відчужувачі приймають на момент підписання цього договору аванс суму грошей в розмірі 17 010,00 грн, а залишок суми грошей у розмірі 504 630,00 грн, набувач зобовязується сплатити, а відчужувачі зобовязуються прийняти під час підписання основного договору.

Відповідно до п. 4 указаного договору до моменту укладення основного договору купівлі-продажу відчужувачі зобовязалися отримати всі необхідні правовстановлюючі документи на квартиру та підготувати документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

ОСОБА_2 передала відповідачам аванс в розмірі 17 010,00 грн. в якості підтвердження свого наміру купити квартиру, однак укладення основного договору купівлі-продажу спірної квартири не відбулось у строки, передбачені попереднім договором.

Таким чином, нотаріально посвідчений попередній договір щодо укладення договору купівлі-продажу від 25 квітня 2014 року припинив свою дію 01 липня 2014 року

Відповідно до положень ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певній термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Зобовязання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Відповідно до положень п. 9 попереднього договору, у разі ухилення відчужувачів від укладення основного договору купівлі-продажу, або у разі невиконання ними умов, зазначених у п. 5, 12 цього договору, або у разі, якщо нерухоме майно не відповідатиме істотним умовам, зазначеним у п.2 цього договору, або уразі втрати, пошкоджена та/або зіпсування нерухомого майна, набувачу повертається сума сплачена ним за цим договором в подвійному розмірі не пізніше трьох днів після останнього дня, передбаченого для укладення основного договору купівлі-продажу, а в разі відмови відчужувачів повернути подвійну суму грошей набувач має право вимагати укладення основного договору в судовому порядку або звернутись до суду з позовними вимогами про визнання права власності на нерухоме майно з проведенням остаточного розрахунку з відчужувачами, або звернутись до суду з позовними вимогами про повернення сплаченого за цим договором авансу та штрафних санкцій у розмірі 100 % авансу.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Оскільки основний договір купівлі-продажу спірної квартири не було укладено у строки, передбачені попереднім договором, у звязку із несвоєчасним виготовленням відповідачами правовстановлюючих документів на квартиру, а штрафні санкції у розмірі 100 % авансу, передбачені пунктом 9 попереднього договору, протягом трьох днів повернуті набувачу не були, вимоги позивачки в цій частині позову підлягають до задоволення.

З огляду на викладене, керуючись ст..ст.307,309 ЦПК України, колегія

Вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафних санкцій задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафних санкцій скасувати і цій частині ухвалити нове рішення.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, ОСОБА_5, ІПН НОМЕР_3, які зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_4, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, штрафні санкції за невиконання умов попереднього договору від 09 квітня 2015 року в сумі 17 010 грн. та судові витрати в сумі 341 грн. 27 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: