АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2016 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Ратнікової В.М., Соколової В.В.

при секретарі - Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання незаконними та скасування наказів про переведення та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання незаконними та скасування наказів про переведення та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому з урахуванням збільшених позовних вимог просив суд стягнути з Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» на його користь 1 300 000,00 грн. майнової шкоди витрат на ліки та лікувальний масаж та 5 000 000,00 грн. моральної шкоди, а також стягнути з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по 300 000,00 грн. на відшкодування витрат на ліки та лікувальний масаж та 5 000 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, з кожного.

На обґрунтування своїх вимог зазначав, що згідно наказу № 16-п від 15.02.2011 р. він був прийнятий на посаду помічника директора Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування».

Справа № 761/7163/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/12266/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Савицький О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.
Наказом № 17-п від 17.02.2011 р. його переведено на посаду першого заступника директора Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування».

16.05.2012 р. колишній директор Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» ОСОБА_2 із застосуванням морального та психологічного тиску, з погрозами щодо звільнення, видав наказ № 110-п про переведення його на посаду помічника директора, умисно не ознайомивши його з зазначеним наказом.

14.01.2013 р. колишній директор Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» ОСОБА_5 наказом № 08-п незаконно перевів його на посаду начальника Центрального розподільчого складу, а 23.01.2014 р. наказом № 17-к його переведено на посаду начальника Відділу постачання. З зазначеними наказами він не був ознайомлений.

16.06.2015 р. директор Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» ОСОБА_3 із застосуванням морального та психологічного тиску, видав наказ № 151-к, яким звільнив його з посади начальника Відділу постачання.

Посилаючись на те, що зазначені накази є незаконними, необґрунтованими, видані з порушенням права на вільне волевиявлення працівника, вчинені із застосуванням морального та психологічного тиску, з погрозами та реалізацією цих погроз щодо звільнення, без відбирання від нього відповідних пояснень, узгодження дій з профспілкою, без ознайомлення його з наказами та нарахування і виплати заробітної плати, просив задовольнити його вимоги.

09.08.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти на всіх рахунках Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» на суму 1 550 000,00 грн., а також на грошові кошти ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 у розмірі по 300 000,00 грн. кожного з цих відповідачів, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.08.2016 р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати зазначену ухвалу та постановити нову ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову, посилаючись на необґрунтованість висновків суду першої інстанції та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Зазначав, що суд дійшов помилкового висновку про те, що заявник не надав належних та допустимих доказів щодо утруднення виконання рішення суду, оскільки такими доказами є: ігнорування ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 участі у судових засідання у цій справі та інших справах за позовами ОСОБА_1, негативні сальдо звітності, виходячи з аналізу фінансової діяльності Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування», збиткової діяльності цього відповідача, відсутність аудиторських висновків фінансово-господарської діяльності, не продовження контракту з директором ОСОБА_3 Київським міським головою ОСОБА_6, наявність арештованих рахунків у виконавчому провадженні, затримка у виплаті заробітної плати працівникам та, переведення майже всіх працівників в режим роботи на Ѕ посадового окладу, а також ряд незаконних звільнень в 2014-2016 роках.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник просили задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Представник Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, посилаючись на те, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а позовні вимоги надуманими, бездоказовими та такими, що виходять за межі розумності в частині сум відшкодування шкоди.

Інші заявлені у справі відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи зазначені особи були повідомлені.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема у спосіб накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Згідно роз'яснень, викладених у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Накладення арешту на всі рахунки Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» може перешкодити його господарській діяльності та призвести до її зупинки, що призведе до порушення прав інших осіб у зв'язку із застосуванням такого заходу забезпечення позову.

Крім того ОСОБА_1 не надав доказів які б свідчили про утруднення виконання можливого рішення суду відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4

Ураховуючи наведене суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, а тому колегія суддів вважає оскаржувану ухвалу законною та обгрунтованою.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 154, 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2016 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді: