Провадження № 2-о/229/5/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

народних засідателів Божко С.В.,

Вовкотруб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Пантелєєвої Є.О.,

заявника ОСОБА_2,

представника заявника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дружківки Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

заявник ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просить суд визнати його колишню дружину ОСОБА_4 безвісно відсутньою. В заяві зазначив, що 06 липня 2002 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти в даний час мешкають з заявником. Рішенням Ленінського районного суду м. Луганська від 30 листопада 2009 року шлюб між сторонами розірвано. За їх домовленістю вирішено, що син ОСОБА_8 буде мешкати з заявником, а син ОСОБА_9 з матір'ю. До розірвання шлюбу родина ОСОБА_7 всі разом мешкали у матері заявника по АДРЕСА_1. Саме за цією адресою і була зареєстрована ОСОБА_4 Але з 19 серпня 2009 року вона була знята з реєстрації за зазначеною адресою. Остання залишила синів і попрямувала в невідомому напрямку. Заявник після розірвання шлюбу переїхав мешкати на АДРЕСА_2. А з серпня 2014 року ОСОБА_2 і його сини переїхали мешкати з м.Луганська до м.Дружківка Донецької області. 19 листопада 2014 року їх взято на облік до Управління соціального захисту населення як осіб, що переміщуються з тимчасово окупованої території України. З 2009 року до липня 2014 року ОСОБА_4 тимчасово мешкала в АДРЕСА_3. З синами та заявником зв'язку не підтримувала, вихованням та утриманням дітей не займалась. 07 липня 2014 року ОСОБА_4 передавала заявнику посвідчену нотаріусом заяву-згоду на право виїзду синів за кордон. Саме з того часу вона не підтримує жодних зв'язків з родиною, не спілкується з дітьми по телефону. Її матері також невідомо про місце її останнього знаходження. Визнання ОСОБА_4 безвісно відсутньою заявнику необхідно для оформлення і признання допомоги на дітей в Управлінні соціального захисту населення Дружківської міської ради та для подальшого виїзду для оздоровлення синів за межами України. Просить суд визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, безвісно відсутньою.

У відкритому судовому засіданні заявник ОСОБА_2 пояснив суду, що з 06 липня 2002 року по 30 листопада 2009 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Весь цей час вони разом мешкали в м.Луганську. Після розірвання шлюбу сини продовжували мешкати разом з ним, хоча за рішенням суду їх місце мешкання було визнано. ОСОБА_4 не приділяла їм материнської ласки та уваги. Спілкувалася з ними дуже рідко і лише по телефону. Матеріальної допомоги також їм не надавала. В липні 2014 року він останній раз її бачив та спілкувався. Приводом цього було оформлення нею нотаріальної заяви на вивіз синів за кордон у супроводі заявника. В соціальних мережах у неї була індивідуальна сторінка, але з січня 2015 року вона її видалила. Заявник часто дзвонив їй на мобільні телефони, але все безрезультатно. Він також звертався до Всеукраїнського Центру переселенців, але вона не перебуває на обліку як переселенець. Її близькі родичі матір та сестра також не володіють інформацією про можливе місце її знаходження. ОСОБА_4 при житті з заявником проявляла інтерес до алкоголю. За його словами, вона працювала неофіційно в шлюбному агентстві. В 2010-2011 роки вона оформлювала кредити у багатьох банків. За цей період загальна сума боргу, за інформацією заявника, складає приблизно 250 000, 00 грн. Метою витрачання цих грошей він не цікавився. Заявник також допускає версію її загибелі в м.Дебальцево, оскільки остання навідувалась до міста для отримання у банку грошей. Приблизно один-два місяці вона не могла звідти виїздити, так як у місті шли активні бойові дії. Просить суд визнати його колишню дружину ОСОБА_4, безвісно відсутньою.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 пояснив, що юридично є докази (письмові та усні), які прямо вказують на той факт, що протягом одного року в місці постійного проживання ОСОБА_4 немає відомостей про місце її перебування.

У судове засідання зацікавлена особа - Управління соціального захисту населення не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином: судовою повісткою, про що у справі є поштове повідомлення.

У судове засідання зацікавлена особа - Орган опіки та піклування Дружківської міської ради до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. До суду надав клопотання, в якому просить розглянути справу без його участі. Проти заявлених вимог не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив таке.

Згідно п.3 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи визнання її померлою.

Згідно з п.1-3 статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Судом встановлено, що з 06 липня 2002 року по 30 листопада 2009 року ОСОБА_2 і ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх синів: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Обидва сини навчаються у Олексієво-Дружківській загальноосвітній санаторній школі-інтернаті1-Ш ступенів №13 (а.с16).

Довідкою, від 19 листопада 2014 року № підтверджено, що ОСОБА_2 взято на облік як особу, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції (а.с.6).

ОСОБА_2, з 02 лютого 2015 року і по теперішній час, працює в Олексієво-Дружківській загальноосвітній санаторній школі-інтернаті 1-Ш ступенів № 13 Донецької обласної ради на посаді молодшого обслуговуючого персоналу (а.с. 17). Вихованням і утриманням дітей займається батько - ОСОБА_2 Матір дітей ОСОБА_4 участі у їх вихованні не приймає. За цей час водна жодного разу дітей не відвідувала (а.с.18; 20).

Відповідно до довідки від 17 жовтня 2015 року № 125, виданої міським комунальним підприємством «Центрожилком», ОСОБА_4 з 19 серпня 2009 року знята з реєстрації по АДРЕСА_1 (а.с19).

07 липня 2014 року ОСОБА_4 надала ОСОБА_2 нотаріально засвідчену письмову згоду на тимчасові виїзди до Російської Федерації, Криму, Республіки Білорусь і звідти, з метою оздоровлення малолітніх дітей - ОСОБА_6 ОСОБА_7 (а.с.28).

У довідці № 12 від 16 жовтня 2015 року, виданій «Луганською Республіканською медичною бібліотекою» так званої Луганської Народної Республіки зазначено, що 30 жовтня 2014 року ОСОБА_4 була звільнена із Луганської наукової медичної бібліотеки за власним бажанням (а.с.41).

Згідно з інформацією від 21 грудня 2015 року, наданої Станично-Луганської селищною радою, ОСОБА_4 ніколи не мешкала і не мешкає по АДРЕСА_3 (а.с50).

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що заявник є її сином. У нього на утриманні знаходяться двоє неповнолітніх синів: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, які виховуються без участі матері. Вона і заявник достатньо приділяють їм батьківської уваги та турботи. Останній раз вона бачила свою невістку у липні 2014 році, коли ОСОБА_4 письмово надавала ОСОБА_2 нотаріально засвідчений дозвіл на виїзд дітей за кордон. Після цього ніколи з нею не бачились, по телефону не спілкувалася. 2-3 вересня 2014 року вона зі свахою спілкувалися по телефону, однак сваха сказала, що з ОСОБА_4 не спілкується і місце її знаходження їй не відомо. У ОСОБА_4 була своя сторінка в соціальній мережі, але в січні 2015 року вона її видалила. Про її місце перебування не знають ані її близькі родичі (матір та сестра), ані правоохоронні органи. Їй відомо, що ОСОБА_2 на мобільний телефон дзвонив дільничний з м.Луганська і цікавився місцем знаходження невістки. Вона вважає, що ОСОБА_4 могла виїздила в невідомому напрямку.

Свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що заявник є її племінником. У 2010 році вона їздила у гості до племінника. Їй відомо, що він розірвав шлюб з ОСОБА_4 Два роки потому ОСОБА_4 видалила свою сторінку у соціальній мережі інтернет. Саме з того часу будь-яка інформація про неї відсутня.

Свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що вона є співмешканкою заявника. Більше року вони знайомі, а шість місяців мешкають однією сім'єю. За цей час жодного разу ОСОБА_4 не дзвонила дітям. Через сестру і матір ОСОБА_4 він шукав скою колишню дружину, але так і не знайшов. Їй також відомо, що з м.Луганська дзвонив дільничний і у заявника цікавився нею. Більше їй нічого не відомо.

Факт відсутності відомостей про місце перебування ОСОБА_4 підтверджується зібраними у справі доказами та показами свідків. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать інших зібраним у справі доказам.

Задоволення заяви про визнання ОСОБА_4 безвісно відсутньою необхідне заявнику для звернення до Управління соціального захисту населення м.Дружківки з метою отримання державної допомоги на дітей. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_4, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3, безвісно відсутньою.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 61, 131, 209, 212-215, 234, 246-249 ЦПК України, суд

У ХВ А Л И В:

заяву ОСОБА_2 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка народилася у м. Луганську Луганської області республіки Україна, безвісно відсутньою.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С. О. Рагозіна

Народні засідателі: С.В. Божко Н.В. Вовкотруб