АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3884/16 Справа № 200/5522/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Кудрявцева Т.О. Доповідач - Тамакулова В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

25 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі: Гулієву М.І.о.,

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 за участю третьої особи - комунального підприємства "Жилсервіс-2" Дніпропетровської міської ради про стягнення грошових коштів, зобов'язання виконати певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2005 року позивачі звернулися до суду з позовом про стягнення грошових коштів, зобов'язання виконати певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди

Посилались на те, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1. Відповідачі проживають в квартирі АДРЕСА_2, розташованої над їх квартирою, власником є відповідач ОСОБА_5

Без дозволу виконавчого комітету Бабушкінської районної у м.Дніпропетровську ради та інших установ відповідачі здійснили самовільне перепланування та переобладнання сантехнічного обладнання в квартирі АДРЕСА_2. Самовільна реконструкція квартири була здійснена відповідачами з порушенням вимог «Інструкції про порядок технічної інвентаризації об"єктів нерухомості», ЦК України, Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, в порушення санітарно-гігієнічних норм та правил.

Проведене перепланування мало для позивачів негативні наслідки, порушило їх права, оскільки після його здійснення в належній їм квартирі в 2000 році на стелі виникли тріщини, дірки (в туалетній кімнаті), у зв'язку з чим вони вимушені були робити ремонт. Починаючи з грудня 2002 року водно-каналізаційна система в квартирі відповідачів вийшла з ладу, волога із замурованих в перекритті труб почала проникати в їх квартиру та заливати їх. Залиття фекальними водами були неодноразовим та продовжувались до 17 червня 2006 року. Весь цей час вода постійно проникала з квартири відповідачів на стелю і стіни приміщень їх квартири. Внаслідок залиття пошкоджено в ванній кімнаті - стеля 4 кв.м., в туалеті - стеля 2,4 кв.м., стіни 2 кв.м., для усунення пошкоджень необхідно проводити ремонтні роботи.

Оскільки при переобладнанні відповідачами порушенно заборона недопустимості самочинного перепланування та переобладнання квартири, руйнування конструкції та перестановки технічного обладнання за межі передбачених для цієї мети кімнат, здійснено самовільне перенесення унітазу в коридор без проекту та технічного висновку, влаштовано додаткову (позапроектну) каналізаційну трубу довжиною близько 3 метрів в плиту перекриття в горизонтальній площині, такі дії призвели до неналежного функціонування водо- каналізаційної системи в квартирі АДРЕСА_2, та залиття їх квартири і як наслідок заподіяно матеріальну та моральну шкоди, у зв'язку з чим, вони звернулися із позовом.

Відповідачі позов не визнали.

Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська 09 червня 2010 року, 19 липня 2011 року, 28 листопада 2012 року ухвалювались рішення про відшкодування шкоди за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до відповідачів .

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 липня 2011 року відшкодовано моральну шкоду в сумі 2 500 грн., витрати на оплату судового збору у сумі 102 грн., оплату послуг спеціаліста по оцінці поновлювального ремонту - 50 грн., оплату за проведення експертизи в сумі 1126,08 грн., оплату за надання правової допомоги у сумі 2 320 грн., оплату за ремонтно-відновлювальні роботи санвузлів в розмірі 474,70 грн., оплату за вироблення ксерокопій документів та відправлення рекомендованої кореспонденції 98 грн. 80 коп., а всього відшкодовано 6 671,58 грн. Рішення суду виконано(а. с. 8, т. 3).

При розгляді справи позивачі вказували, що за час розгляду справи вони втратили здоров'я, зір, понесли додаткові витрати на лікування за останні два року у розмірі 13 302 грн., додаткові витрати зі сплати судового збору за подачу заяви про перегляд рішення суду в сумі 116,20 грн., за надання копії з електронного носія в сумі 16,50 грн., за проведення судової експертизи по справі в сумі 2 366,60 грн., надання правової допомоги в сумі 3 408 грн., на оплату відновлювального ремонту санпристроїв згідно кошторису ДНІСЕ в сумі 2 775,60 грн., за зняття ксерокопії з документів в сумі 56,60 грн. З урахуванням вже сплачених, невідшкодованими є матеріальні витрати у загальному розмірі 2 360,90 грн., понесені судові витрати у розмірі 5 963,80 грн.

Неправомірними діями відповідачів їм заподіяна моральна шкода, оскільки тривалий час вони змушені вирішувати проблеми залиття їх квартири в судовому порядку, у зв'язку із уникненням відповідачами добровільного вирішення спору. Заподіяна шкода полягає у їх стражданнях, переживаннях, нервовому напруженні з приводу названих подій, які утворили дня них дискомфорт, оскільки постійно відчувають в квартирі сирість, вологу та запах плісняви. Квартира є єдиним їх житлом і вони не можуть вільно користуватися нею, відчуваючи та спостерігаючи за змінами після затоплення інтер"єру квартири, появи слідів від затоплення на санвузлах, стелі та стінах, відшаровування шпалер, наявність грибкової плісняви.

Позивачі просили стягнути з відповідачів солідарно на їх користь суму відновлення санвузлів - 2 360,90 грн., на користь позивача ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 8 750 грн., на користь позивача ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 8 750 грн.; понесені судові витрати у розмірі 5 963,80 грн., як складаються з: сплаченого судового збору 116,20 грн., витрат за зняття копії з електронного носія з комісійними банку - 16,50 грн., витрати за проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи з комісійними банку у сумі 2 366,60 грн., за надання правової допомоги з комісійними банку - 408 грн., за надання правової допомоги за представництво в сумі - 3 000 грн., за зняття ксерокопій з документів - 56,50 грн.

Також позивачі просили зобов"язати відповідачів протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили відновити у первісний стан та місцезнаходження сантехнічного обладнання (ванну, унітаз) та мережу водо-каналізаційних труб на момент придбання квартири АДРЕСА_2 згідно поверхового плану на дату проведення інвентаризації КП "МБТІ" м.Дніпропетровська 21 червня 1999 року у відповідності з ДБН В 2.2-15-2005 (СНИП 2.04.01.85), який відповідає технічному проекту будіництва будинку АДРЕСА_1; зобов"язати відповідачів в квартирі АДРЕСА_2 на підставі нормативних вимог ДБН В 2.2-15-2-005, СНИП 2.04.01.85 п.п. 5.13, 9.8. розділу "Водопостачання та каналізації", п.п. 17.2, 17.4, 17.6, 17.9 розділу "Мережі внутрішньої каналізації", провести монтажні, будівельні, сантехнічні роботи в санвузлах (туалеті, ванній) та коридорі, з обов"язковим узгодженням з санітарно-епідеміологічною службою, а саме: демонтаж позапроектних додаткових розводок, прокладених у плиті і на плиті залізобетонного перекриття та демонтаж кахельних плит на додаткових водоканалізаційних розводках; відновити пошкоджену гідроізоляцію; бетонування (цементування) пошкодженої залізобетонної плити перекриття, яка є несучою конструкцією; виконати конструкцію зливу з унітазу згідно нормативного уклону у відповідності з нормативними вимогами СНІП 2.04.01.85 з доступом до розводок внутрішньої водоканалізаційної мережі; контроль за виконанням рішення суду відповідачами покласти на КП "Жилсервіс-2" ДМР.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено частково (а.с.137-145).

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2360, 90 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судові витрати та витрати, понесені для відновлення їх прав в загальному розмірі 5963,80 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 моральну шкоду у сумі 4 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 моральну шкоду у сумі 2 000 грн.

Зобов"язано ОСОБА_5 протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили відновити у первісний стан та місцезнаходження сантехнічного обладнання (ванну, унітаз) та мережу водо-каналізаційних труб на момент придбання квартири АДРЕСА_2 згідно поверхового плану на дату проведення інвентаризації КП «МБТІ» м.Дніпропетровська 21 червня 1999 року у відповідності з ДБН В 2.2-15-2005 (СНИП 2.04.01.85), який відповідає технічному проекту будівництва будинку АДРЕСА_1.

Зобов"язано ОСОБА_5 протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили в квартирі АДРЕСА_2 на підставі нормативних вимог ДБН В 2.2-15-2-2005, СНИП 2.04.01.85 п.п. 5.13, 9.8. розділу «Водопостачання та каналізації», п.п. 17.2, 17.4, 17.6, 17.9 розділу "Мережі внутрішньої каналізації", провести монтажні, будівельні, сантехнічні роботи в санвузлах (туалеті, ванній) та коридорі, з обов"язковим узгодженням з санітарно-епідеміологічною службою, а саме: демонтаж позапроектних додаткових розводок, прокладених у плиті і на плиті залізобетонного перекриття та демонтаж кахельних плит на додаткових водоканалізаційних розводках; відновити пошкоджену гідроізоляцію; бетонування (цементування) пошкодженої залізобетонної плити перекриття, яка є несучою конструкцією; виконати конструкцію зливу з унітазу згідно нормативного уклону у відповідності з нормативними вимогами СНІП 2.04.01.85 з доступом до розводок внутрішньої водоканалізаційної мережі.

В задоволенні решти вимог - відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду ОСОБА_2 звернулася до апеляційної інстанції, просила рішення суду скасувати, та ухвалити нове, яким у задоволенні вимог відмовити.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2015 року в стягненні грошових коштів, зобов'язання виконати певні дії, відшкодуванні матеріальної та моральної шкоди - відмовлено.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 лютого 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2015 року у частині відмови у позовних вимогах про стягнення майнової шкоди скасовано, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2015 року у цій частині залишено в силі.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2015 року стосовно відшкодування моральної шкоди та стягнення судових витрат скасовано, справа у цій частині передана на новий апеляційний розгляд.

В іншій частині рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2015 року залишено без змін.

В скарзі апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення й постановити нове, яким в задоволенні вимог позивачів- відмовити.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду, в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11 січня 1994 року (а. с. 25, т. 1).

Квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 14 вересня 2010 року від матері ОСОБА_2, якій зазначена квартира належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 01 червня 2001 року Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-2141 (а. с. 115, т. 1).

Між сторонами має місце спір стосовно відшкодування моральної шкоди, завданої відповідачами, який вирішував Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська 17 лютого 2015 року.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України апеляційна інстанція скасовує рішення якщо судом неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

За ч 3. ст.303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Суд допустив такі порушення.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що в результаті залиття квартири належної позивачам, останнім заподіяна моральна шкода, суд зазначив про солідарне стягнення з відповідачів моральної шкоди та судових витрат.

Проте погодитись з висновками суду першої інстанції в цій частині не можливо з наступних підстав.

За ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відшкодування моральної шкод регулюється с.ст 23, 1167 ЦК України. Відповідно пп.3, 9, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31 березня 1995 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з

урахуванням інших обставин.

У разі заподіяння особі моральної шкоди неправомірно вчиненими діями кількох осіб, розмір відшкодування визначається з урахуванням ступеня вини кожної з них.

З урахуванням обставин справи, наданих сторонами доказів, та зазначених норм колегія суддів вважає , що суд першої інстанції обгрунтовано стягнув у відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_2 на користь позивачів 4000 грн, а з ОСОБА_5 2000 грн, однак допустив порушення закону стосовно визначення способу відшкодування- солідарного а не дольового стягнення з відповідачів моральної шкоди.

Стосовно судових витрат, то при розгляді справи суд першої інстанції не врахував, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, про що зазначено і у п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Позивачами понесено судові витрати у розмірі 5 963 грн 80 коп., що складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 116 грн 20 коп., витрат за зняття копії з електронного носія з комісійними банку у розмірі 16 грн 50 коп., витрат за проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи з комісійними банку у розмірі 2 366 грн 60 коп., за надання правової допомоги з комісійними банку - 408 грн, за надання правової допомоги за представництво у розмірі 3000 грн, за зняття ксерокопій з документів - 56 грн 50 коп. які згідно зі ст. 80 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів.

З ОСОБА_2- на користь користь кожного- ОСОБА_3, ОСОБА_4 підлягають стягненню понесені судові витрати- по 1490,90 грн.

З ОСОБА_5 на користь користь кожного- ОСОБА_3, ОСОБА_4 підлягають стягненню понесені судові витрати- по 1490,90 грн.

Згідно вказаної норми ЦК України з кожного відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави по 1378 грн.

В іншій частині вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково. Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 за участю третьої особи - комунального підприємства "Жилсервіс-2" Дніпропетровської міської ради про стягнення грошових коштів, зобов'язання виконати певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди -скасувати в частині стягнення моральної шкоди, судових витрат та постановити нове рішення за яким:

Стягнути з ОСОБА_2 по 2000 грн.на користь кожного- ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь кожного- ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 1000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2- на користь користь кожного- ОСОБА_3, ОСОБА_4 понесені судові витрати- по 1490,90 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь кожного- ОСОБА_3, ОСОБА_4 понесені судові витрати- по 1490,90 грн.

В іншій частині стягнення моральної шкоди- відмовити.

Стягнути з з ОСОБА_2, ОСОБА_5 (з кожної) судовий збір на користь держави по 1378 грн.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його проголошення

Головуючий: В.О. Тамакулова

С у д д і: Л.М. Болтунова

С.П. Козлов