Справа № 2-н/713/08
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Сербіної Н. Г. ,

при секретарі - Шабатин Н. А.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві Недашківської Лариси Леонідівни, стягувач: публічне акціонерне товариство «ДіамантБанк»,

В С Т А Н О В И В :

Заявник подав до суду скаргу на дії державного виконавця Недашківської Л.Л., свої вимоги обґрунтовує тим, що у відділі державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м.Києві на виконанні знаходиться судовий наказ № 2-н-713 від 26.11.2008 року Подільського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Діамантбанк» боргу у розмірі 361 230, 35 грн..

26.01.2008 року державним виконавцем Недашківською Л.Л. в рахунок виконання вищезазначеного судового наказу звернено стягнення на майно боржника та накладено арешт на майно боржника відповідно до ст.. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно даних витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження: 84076615 - державним виконавцем Недашківською Л.Л. відділу ДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві на підставі судового наказу Подільського районного суду м. Києва « 2-н-713 від 26.11.2008 року накладено арешт на цілу квартиру АДРЕСА_1.

Вважає, що даний арешт на всю квартиру державним виконавцем накладено неправомірно, оскільки боржнику на праві власності належить лише 76/200 частини даної квартири.

Неправомірний арешт на всю квартиру заважає боржнику успадкувати 76/200 частини цієї квартири після смерті матері ОСОБА_3, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 05.06.2014 року 10-ї Київської держнотконтори.

09.06.2014 року боржник ОСОБА_1 звернувся до державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції з заявою про вчинення виконавчих дій з проханням зняти арешт, однак, 23.07.2014 року в задоволенні його заяви відмовлено. Вказану відповідь отримав 29.07.2014 року.

07.08.2014 року ОСОБА_1 подано скаргу на дії державного виконавця до Подільського районного суду м.Києва. 06.11.2014 року суддя Подільського районного суду м.Києва постановив ухвалу про те, що скарга вважається неподаною та повертається заявнику, вказану ухвалу заявник отримав 14.11.2014 року.

В зв»язку з цим вважає, що строк на подачу скарги на дії державного виконавця слід відраховувати з наступного дня, після отримання зазначеної ухвали, тобто з 15.11.2014 року.

Просить визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві Недашківської Лариси Леонідівни про накладення арешту на всю квартиру АДРЕСА_1 неправомірними. Скасувати арешт нерухомого майна, а саме 76/200 частини квартири АДРЕСА_1, яка на праві власності належить померлій ОСОБА_3, накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м.Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія АК 461346, знятого з оригіналу: серії АА № 800125 від 26.01.2008 року, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна : 84076615.

У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав з тих же підстав, просив її задовольнити.

Представник відділу ДВС РУЮ Дніпровського району м.Києва у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник стягувача - публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» у судовому засіданні скаргу не визнав, в задоволенні скарги просив відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 26 січня 2008 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Недашківською Л.Л. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ( а.с.66). Відповідно до вказаної постанови було накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_1, а саме- квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.6 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», постанови про накладення арешту можуть бути оскаржені сторонами в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно абз.1 ч.1 ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

З матеріалів справи вюачається, що заявник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця в листопаді 2014 року, тобто на 7 рік з моменту її винесення.

З копії заяви, наданої представником стягувача ( а.с.108) вбачається, що 14.03.2013 року скаржником, в межах виконавчого провадження, було подано заяву про зупинення арешту майна, а саме квартири АДРЕСА_1 та надання терміну для завершення оформлення спадщини у держнотконторі №10, що свідчить про факт ознайомлення ОСОБА_1 із постановою про накладення арешту.

Суд вважає, що заявником було пропущено строк на оскарження вищезазначеної постанови державного виконавця, а підстав для його поновлення суд не вбачає.

В своїй скарзі заявник також просить скасувати арешт нерухомого майна, а саме 76/200 частини квартири АДРЕСА_1, які на праві власності належать померлій ОСОБА_3.

Відповідно до ч.5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Отже, стосовно даних вимог заявником не вірно обрано спосіб захисту своїх порушених цивільних прав, адже він мав би звернутись до суду в порядку позовного провадження, а не в порядку скарги на дії державного виконавця.

Відповідно до частини 3 статті 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст.. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», ст..ст. 383-387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві Недашківської Лариси Леонідівни, стягувач: публічне акціонерне товариство «ДіамантБанк» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Подільський райсуд м. Києва.

Апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня проголошення ухвали, а в разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяН. Г. Сербіна