Справа № 223/102/16-ц
Провадження № 2-о/223/27/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року місто Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Жамбровського С.І., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, за участю заявника, представника заінтересованої особи, розглянувши в порядку ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197, ч. 3 ст. 234 ЦПК України, в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області заяву ОСОБА_2, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції в Донецькій області, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2016 року заявник звернувся до Вугледарського міського суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті його батька.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що його батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкав у місті Донецьк який знаходиться на тимчасово непідконтрольній України території. 29 липня 2015 року ОСОБА_3 помер вдома за місцем свого мешкання у ІНФОРМАЦІЯ_2 від цирозу печінки, про що було видано лікарське свідоцтво про смерть № 578 від 29.07.2015 року. 29.07.2015 року заявник отримав у Калінінському відділі записів цивільного стану міста Донецьк свідоцтво про смерть свого батька, але на бланку та з печаткою невизнаної «ДНР». Заявник розуміє, що вказані документи є недійсними і що йому необхідно зареєструвати факт смерті свого батька, а тому він звернувся до суду з проханням суд встановити факт смерті його батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на тимчасово окупованій території в м. Донецьк, 29 липня 2015 року.

Заявник в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав та просив суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти встановлення факту смерті заперечень та зауважень не мала, просила винести рішення на розсуд суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-НО № 318929 від 27 жовтня 1976 року (а.с. 10).

Згідно до інформації з свідоцтва про смерть № 000430 виданого 29 липня 2015 року Калінінським відділом записів актів цивільного стану м. Донецьк та лікарського свідоцтва про смерть № 578 виданого 29 липня 2015 року, які є не дійсними на території України як офіційні документи і не можуть бути визнані як належні докази, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, помер вдома в квартирі АДРЕСА_1 29 липня 2015 року у віці 64 роки і ця інформація не викликає у суду сумніву (а.с. 11-12).

Начальник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції відмовив в реєстрації смерті 26.01.2016 року.

Суд, розглянувши матеріали справи, вивчивши всі наявні по справі докази, їх допустимість та належність, і приймаючи вищенаведені обставини, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно ч. 2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до пп. 2 п. 2 Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Донецької області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Згідно цього наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були перемістися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватися там. Всі акти та документи, виданні органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєстровані, з 1 грудня 2014 року вважаються не дійсними. Свідоцтво про смерть № 000430 видане 29 липня 2015 року та лікарське свідоцтво про смерть № 2911 видане 29 жовтня 2015 року, в яких є відомості відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер 10 серпня 2015 року відповідно до вищенаведеного Наказу Міністерства юстиції України не можуть бути дійсними, так як видані після спливу терміну перереєстрації.

Стаття 3 Конституції України передбачає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 8 ЦК якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права).

Статтею 3 ЦК України визначено перелік загальних засад цивільного законодавства. Загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджено особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Так як іншим шляхом ніж через рішення суду не можливо отримати документ про смерть ОСОБА_3 суд вважає за можливе врегулювати відповідні правовідносини за аналогією, визначеною в Цивільному кодексі України, у звязку з тим, що ці правовідносини не врегульовані нормативно-правовими актами України. Судом встановлено факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер в квартирі АДРЕСА_2 29 липня 2015 року у віці 64 роки інформацією з свідоцтва про смерть № 000430 виданого 29 липня 2015 року Калінінським відділом реєстрації актів цивільних станів м. Донецьк та свідоцтва про смерть № 578 виданого 29 липня 2015 року на підставі ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та визнання тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», також ці відомості підтверджені заявником в заяві.

На підставі вищевикладеного ст. ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», керуючись ст. ст. 3, 8, 158, 197, 208 209, 212 215, 234 235, 259 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції про встановлення факту смерті фізичної особи задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, помер 29 липня 2015 року в квартирі АДРЕСА_2, Україна у віці 64 роки.

Зобовязати Відділ держаної реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції визнати факт смерті ОСОБА_3 на підставі цього рішення та внести відомості про смерть вказані в абзаці другому резолютивної частини рішення до відповідних документів з підстави неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, в звязку з окупацією міста Донецьк.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційної інстанції через Вугледарський міський суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Вугледарського

міського суду

Донецької області ОСОБА_5