Справа № 487/2749/16-ц
Провадження № 2/487/1637/16
21.09.2016 року м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого-судді Карташевої Т.А.
секретаря Уманського І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов*язаних з виплатою страховоговідшкодування,-
У судовому засіданні представник позивача не був присутнім, надавши заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до якої, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, причин неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був сповіщений у встановленому законом порядку.
З урахуванням заяви позивача про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи, відповідно до вимог ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим прийняти заочне рішення на підставі доказів, що є у справі.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.06.2014 року, яка набрала законної сили, винним у цьому ДТП визнано відповідача ОСОБА_1 (а.с. 6)
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не застрахована.
Відповідно до положень статті 4 Закону України Про страхування предметом страхування є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані: з життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування); з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності).
Отже, видами договорів страхування є: договори особистого страхування, договори майнового страхування та договори страхування відповідальності.
Страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу є видом обов*язкового страхування, і правовідносини в цій сфері врегульовані нормами глави 67 ЦК та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 1961-IV від 1 липня 2004 року (далі Закон №1961).
Закон №1961 передбачє підстави виникнення права на страхове відшкодування, умови, порядок здійснення, розмір страхових виплат, а також право зворотної вимоги страховика до винних або відповідальних осіб.
Відповідно до статті 39 зазначеногозакону МТСБУ є об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам, і у певних випадках виконує обов*язки страховика за обов*язковим страхуванням.
Зокрема, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих МТСБУ відшкодовує шкоду у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (підпункт «а» пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961).
Статтею 38 (пункт 38.2) Закону №1961 передбачено право МТСБУ після сплати страхового відшкодування подати регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, але не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім випадків, коли ця особа звільнена від обов*язку обов*язкового страхування.
Аналогічно регулює право зворотної вимоги (регресу) особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, до винної особи і стаття 1191 ЦК УКраїни.
У цьому випадку зобов'язання по відшкодуванню шкоди потерпілому, яке виникло у винної особи, замінюється новим зобов*язанням (з іншими умовами та підставами) винної особи перед особою, яка відшкодувала шкоду потерпілому.
Таким чином, МТСБУ, яке за певних умов несе відповідальність за шкоду, заподіяну володільцями транспортних засобів, набуває право зворотної вимоги до винної особи в порядку регресу.
За таких обставин, МТСБУ набуло право зворотної вимоги з підстав регресу до винної особи ОСОБА_1 в розмірі виплаченого відшкодування відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК та статті 38 Закону України №1691.
Відповідно до змісту частини 1 сттаті 1191 ЦК право зворотної вимоги обмежено розміром виплаченого відшкодування.
Правових підстав витрат на оплату праці страхового комісара позивач не зазначив.
Суд не вбачає і достатніх підстав для відшкодування позивачеві 2000 грн. витрат на правову допомоги.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом з тим, у відповідності до статті 1Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах визначається з урахуванням витраченого часу, а саме годин участі особи у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, під час ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Проте, будь-якого розрахунку часу, витраченого представником позивача на надання правової допомоги з зазначенням характеру наданої допомоги, матеріали справи не містять.
Не містить справа і документального підтвердження здійснення витрат на правову допомогу, як це вимагають правила частини 1 статті 88 ЦПК.
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 79, 88, 158, 209, 212-215, 218, 224, 228 ЦПК України, ст. 1191 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) задовольнити частково.
В задоволенні решти частини позовних вимог відмовити за необгрунтованністю.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку - до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Т.А. Карташева