Провадження № 2/761/333/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, представництва в України «Файзер Ейч Сі Лі.Пі.Корп» про стягнення збитків за зберігання автомобіля на майданчику тимчасового утримання, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Шевченківського районного суду м.Києва Волошина В.О. перебувала цивільна справа №2-1466/11 (провадження 2/761/9/2014) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, представництва в України «Файзер Ейч Сі Лі.Пі.Корп», Закритого акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», третя особи: Генеральна прокуратура України, управління МВС України в Житомирській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди із урахуванням позовної заяви про зменшення позовних вимог від 04.06.2014 року про стягнення збитків за зберігання автомобіля на майданчику тимчасового утримання.

У цій справі ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 27.06.2014 року у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України було закрито провадження в частині вимог щодо відповідачів ОСОБА_2, представництва в Україні «Файзер Ейч Сі Лі.Пі.Корп» про стягнення з них збитків внаслідок за зберігання автомобіля позивача марки «Нісан», моделі «Альмера-Классік» д.н.з. НОМЕР_1 на майданчику тимчасового утримання в м.Бердичів по вул..Котовського, 68.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 17.09.2014 року зазначена ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі була скасована із передачею питання на новий розгляд суду першої інстанції.

Після повернення справи до Шевченківського районного суду м.Києва у відповідності до вимог ст..11-1 ЦПК України вказану справу було зареєстровано в системі електронного документообігу суду та після проведення її автоматичний розподілу було визначено суддю Осаулова А.А., що має розглядати її по суті із реєстрацією за №761/30304/14-ц (провадження 2/761/8293/2014).

Ухвалою судді Осалова А.А. від 15.10.2014 року у цій справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду із викликом сторін.

З огляду на це, в провадження судді Осаулова А.А. до розгляду було передано позовні вимоги згідно заяви від 18.01.2011 року із урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 04.06.2014 року ОСОБА_1. до ОСОБА_2 (надалі по тексту - відповідач 1), представництва в Україні «Файзер Ейч Сі Лі.Пі.Корп» (надалі по тексту - відповідач 2) про солідарне стягнення з них збитків внаслідок зберігання автомобіля позивача марки «Нісан», моделі «Альмера-Классік» д.н.з. НОМЕР_1 на майданчику тимчасового утримання в м.Бердичів по вул..Котовського, 68, м.Бердичів, смт.Гришківці, вул..Ч.Промінь, 4, де сума станом на 01.12.2010 року склала - 13298 грн. (а.с.19-20,27).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.01.2007 року на ділянці 16 км автодороги Бердичів-Хмільник відбулась дорожня транспортна пригода за участю автомобіля марки «Нісан» д.н.з НОМЕР_1 під керуванням позивача ОСОБА_1. та автомобіля марки «Вольво» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 Позивач вважає, що внаслідок протиправних дій відповідача 1, що виразились у порушенні Правил Дорожнього руху, було пошкоджено належний йому автомобіль. Внаслідок вказаного ДТП автомобіль позивача зазнав пошкоджень та був евакуйований для зберігання на майданчику тимчасового утримання в м.Бердичів, смт.Гришківці, вул..Ч.Промінь, 4 та в м.Бердичів по вул..Котовського, 68. Станом на 01.12.2010 року за зберігання вказаного автомобіля було нараховано кошти в сумі - 13298 грн., які підлягають стягненню з винної в ДТП особи - відповідача 1 - ОСОБА_2, оскільки вона не мала прав на керування автомобілем «Вольво» та з відповідача 2, як з первинного власника вказаного транспортного засобу. Вважає, що нарахована за зберігання автомобіля сума утворилась також внаслідок тривалих судових розглядів адміністративних матеріалів Шевченківським районним та Апеляційним судами м.Києва.

В судовому засіданні позивач заперечував щодо подання вказаної позовної заяви до вказаного складу суду та просив визнати наявні у справі копії позовних заяв неналежними доказами.

Відповідач 1 та відповідач 2 в судове засіданні під час розгляду справи по суті не з'явились, своїх представників до суду не направили, хоча про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Між тим, з врахуванням їх належного повідомлення та тривалого розгляду справи судом, суд протокольною ухвалою ухвалив про розгляд справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 11.11.2014 року, що набуло законної сили згідно ухвали Апеляційного суду м.Києва від 29.01.2015 року, було залишено без задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, представництва в України «Файзер Ейч Сі Лі.Пі.Корп», Закритого акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», третя особи: Генеральна прокуратура України, управління МВС України в Житомирській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

За умовами ч.3 ст..61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено такі обставини.

Зокрема, вказаним судовим рішенням встановлено, що 13 січня 2007 року ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Ніссан» моделі «Альмера Классік» д.н. НОМЕР_1 на 16 км + 200 м. на а/д Бердичів - Хмільник при виконанні маневру обгону попутного транспортного засобу не впевнився, що зустрічна смуга на яку він мав виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, в результаті виїзду на смугу зустрічного руху здійснив зіткнення з автомобілем «Вольво С40» д.н. НОМЕР_2, чим порушив п. 2.3 б, 10.1, 11.2 та 14.2 в) ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Зазначені обставини також встановлені постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2007 року, що набрала законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Із зібраних матеріалів вбачається, що дана дорожньо-транспортна пригода сталась виключно з вини автомобіля «Ніссан-Альмера Классік», тобто позивача по справі ОСОБА_1., а саме внаслідок порушення ним п. 2.3 б), 10.1, 11.2, 14.2 в) ПДР України.

Розглядаючи позовні вимоги у цій справі про стягнення на користь позивача з ОСОБА_2, представництва в України «Файзер Ейч Сі Лі.Пі.Корп» збитків за зберігання автомобіля на майданчику тимчасового утримання судом встановлено наступне.

Так, як вбачається з матеріалів справи №2-1466/11, питання про огляду якої у цьому судовому засіданні було вирішено судом протокольною ухвалою від 02.07.2015 року, то належний позивачу на праві приватної власності згідно свідоцтва НОМЕР_3 та пошкоджений автомобіль позивача марки «Ніссан» моделі «Альмера Классік» д.н. НОМЕР_1 працівниками ДАЇ за допомогою евакуатора було доставлено на майданчик тимчасового утримання в м.Бердичів по вул..Котовського, 68, де за його перебування було нараховано за період з 13.01.2007 року по 01.01.2012 року було нараховано 18 080 грн. за умовами діючих на той час вимог законодавства, а саме постанови Кабінету

Міністрів України від 23.05.2011 року за №556 «Про затвердження переліку платних послуг, що надається підрозділами Державної автомобільної інспекції МВС» за період з 13.10.2007 року по 04.10.2007 року та згідно постанови КМУ за №795 від 04.06.2007 року за період з 05.10.2007 року по 31.12.2011 року. (т.4 а.с.65-66 справи №2-1466/11).

Більше того, як вбачається з листа УМВС України в Житомирській облсті УДАЇ від 19.06.2013 року за №6/Н-87 на адресу позивача, то йому було запропоновано забрати свій автомобіль, але вказане повідомлення було залишено ним поза увагою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; наявність шкоди, а саме втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо).

Крім того, у вказаних відносинах шкода - це не тільки обов'язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом вказаної статті - завдана шкода відшкодовується в повному обсязі.

Також підлягають доведенню причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, і вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди (Ухвала Верховного Суду України (судова колегія з цивільних справ) від 21.12.2005 р.)

Згідно ст.. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Для застосування такої міри відповідальності позивач зобов'язаний довести наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки (збитки); причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Відповідно до ч.1,2 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть у ній участь. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За умовами ч.1,2 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, позивач, у відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, не довів, що дії відповідачів були протиправними і що між ними і шкодою у вигляді нарахованих йому коштів за зберігання автомобіля на штрафмайданичику є безпосередній причинний зв'язок. Отже, позивач не зміг довести належними та допустимими доказами всіх складових, які передбачені законодавством для можливості притягнення відповідачів 1 і 2 до відповідальності за заподіяні збитки.

Суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, позовні вимоги є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, а тому не підлягають задоволенню.

Також, суд не приймає до уваги пояснення сторони позивача, що вказана справа є сфальсифікована та копії наявних у ній позовних заяв ним не підписувались, оскільки судом було достовірно встановлено ідентичність наявних у цій справі позовних заяв та копій інших документів тим документами, з яких їх було відкопійовано та що містяться в матеріалах цивільної справи за №2-1466/11 під час її огляду в судового засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 1166 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, представництва в України «Файзер Ейч Сі Лі.Пі.Корп» про стягнення збитків за зберігання автомобіля марки «Нісан» моделі «Альмера-Классік» д.н.з. НОМЕР_1 на майданчику тимчасового утримання в м.Бердичів, вул..Котовського, 68, - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасували, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: