____________ МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ______________
Пр. №2/521/1493/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Зубковій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів», ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Одеська міська рада, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради визнання недійсним рішення в частині виключення зі складу членів Громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» та позбавлення права користування машиномісцем,

встановив:

У грудні 2015р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, уточненим у подальшому до Громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» (далі - ГО ООО ВСА), ОСОБА_2, посилаючись на те, що він є інвалідом з дитинства, глухонімою особою. У березні 1999року він отримав в Малиновській районній адміністрації Одеської міської ради місце та дозвіл на будівництво автомобільного гаражу на автостоянці № 7 Одеської обласної організації всеукраїнського союзу автомобілістів (далі - автостоянка №7 ГО «ОО ВСА»), розташованій за адресою: м. Одеса, вул. І. Рабина 26, де збудував капітальний кам'яний гараж за №29, в якому окрім зберігання автомобіля, обладнав майстерню, де зберігав будівельний та столярний електроінструмент. Вказував, що в період 2003-2004років за погодженням і технічними умовами Південного РЕМ ПАТ «Одесаобленерго» він підвів до гаражу електропостачання, та обладнав його відповідними електроприладами. Позивач зазначав, що він як член ГО «ОО ВСА» постійно сплачував членські внески в розмірі, який встановлювався відповідачем. Стверджував, що керівництво ГО «ОО ВСА» без його дозволу замінило замки на воротах належного йому гаражу і вивезло в невідомому напрямку належний йому електроінструмент. Позивач зазначав, що з письмових заперечень ГО ООО ВСА на його позов, йому стало відомо, що рішенням президії обласної ради ГО «ОО ВСА №7 від 08 листопада 2012р. на підставі п. 3.8 Статуту він був виключений зі складу членів ГО «ОО ВСА» та позбавлений права користування машиномісцем №917 (29) на автостоянці №7. При цьому копію вказаного вище рішення, та повідомлення про наявну заборгованість по сплаті внесків перед ГО «ОО ВСА» він не отримував. Зазначав, що у повноваженнях відповідача, який не є власником чи орендарем земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. І. Рабина 26, згідно Статуту ГО «ОО ВСА» відсутня можливість позбавляти своїх членів права користування машиномісцем, оскільки зазначена земельна ділянка знаходиться у власності Одеської міської ради, а виключення його із членів ГО «ОО ВСА» є самим суворим заходом впливу та може бути застосовано лише за умови виникнення заборгованості по сплаті внесків з неповажних причин, проте така заборгованість у нього відсутня, оскільки відповідач не повідомляв його про наявну заборгованість і в судові органи з цього приводу не звертався.

Посилаючись на порушення своїх прав, позивач просив суд поновити йому пропущений з поважних причин строк звернення до суду за захистом своїх прав та визнати рішення ГО ООО ВСА №7 від 08 листопада 2012р., в частині виключення його на підставі п. 3.8 Статуту зі складу членів ГО «ОО ВСА» та позбавлення його права користування машиномісцем №917 (29) на автостоянці №7, недійсним (а.с. 87-88).

Ухвалою суду від 13 січня 2016року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Одеську міську раду та Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради (а.с.27).

Ухвалою суду від 17 лютого 2016року, за клопотанням позивача залучено до участі у справі в якості співвідповідача Громадську організацію «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» (а.с.76).

Ухвалою суду від 16 березня 2016р. була прийнята заява позивача про збільшення розміру позовних вимог щодо поновлення йому пропущеного з поважних причин строку звернення до суду за захистом своїх прав та визнання недійсним рішення ГО ООО ВСА №7 від 08 листопада 2012р., в частині виключення його на підставі п. 3.8 Статуту зі складу членів ГО «ОО ВСА» та позбавлення його права користування машиномісцем №917 (29) на автостоянці №7 (а.с. 87-88).

Ухвалою суду від 29 березня 2016р. позовні вимоги ОСОБА_1 до Автостоянки №7 ГО «ОО ВСА» в частині визнання права власності на гараж, та заборони в користуванні майном були залишені без розгляду, виключено Автостоянку №7 ГО «ОО ВСА» із кола відповідачів у справі, та залучено ОСОБА_2 в якості співвідповідача у справі (а.с.122).

Позивач та його представник, діючий на підставі договору про надання правової допомоги №167 від 13 січня 2016р., ордеру серії ОД №130201 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі (а.с.18,19).

Представник Громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів», діюча на підставі довіреності від 27 травня 2016р. у судовому засіданні позов не визнала, просила суд відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Раніше в судовому засіданні представник надала письмові заперечення на позов, в обґрунтування яких зазначала, що ОСОБА_1, дійсно був членом ГО «ОО ВСА» та йому було виділене машиномісце №917 (в подальшому перенумеровано на №29) на автостоянці №7 ГО «ООО ВСА». У зв'язку із порушенням статутних обов'язків члена ГО «ООО ВСА», а саме несплатою щомісячних членських внесків протягом 33 місяців та утворенням заборгованості перед відповідачем у розмірі 10 609грн., 08 листопада 2012р. рішенням президії обласної ради ГО «ООО ВСА», у відповідності до п.3.8. її статуту, ОСОБА_1 був виключений із складу членів ГО «ООО ВСА» та позбавлений права користування машиномісцем №917 (№29) на автостоянці №7. Вказувала, що ОСОБА_1 продовжував користуватися зазначеним машиномісцем на автостоянці №7 та не сплачувати членські внески, мотивуючи це тим, що йому у 1999 р. було надано місце під гараж на автостоянці №7 Малиновською районною адміністрацією. Багаторазові прохання керівництва автостоянки погасити існуючу заборгованість із сплати щомісячних членських внесків у добровільному порядку позивачем ігнорувались, в той час як ГО «ООО ВСА» продовжувала нести збитки, пов'язані із зберіганням майна відповідача на автостоянці №7.

Вказувала, що 18 вересня 2015р. ОСОБА_1 прибув на автостоянку №7 та самостійно вивіз майно, що зберігалось ним у гаражі, розташованому на машиномісці №29 на автостоянці №7 таким чином добровільно виконав рішення президії обласної ради ГО «ООО ВСА» від 08.11.2012 р. Після виконання ним рішення, на територію автостоянки №7 був для ОСОБА_1 заборонений відповідно до вимог п.1.5. Правил експлуатації гаражів та зберігання транспортних засобів на автостоянках Одеської обласної організації ВСА. З 24 грудня 2015р. зазначене машиномісце закріплене за новим членом ГО «ООО ВСА», ОСОБА_2 ( а.с.35-38, 141).

22 червня 2016 року новим представником ГО «ООО ВСА», діючою за довіреністю від 27 травня 2016 року були надані в судовому засіданні додаткові письмові пояснення до позовної заяви, в обґрунтування яких було зазначено, що ОСОБА_1 ніколи не був і не є членом ГО «ООО ВСА», рішення про виділення позивачу у користування машиномісця на автостоянці №7 ГО «ООО ВСА», ГО «ООО ВСА» не приймалося, членські внески за період з 2012 року по сьогоднішній день позивачем не сплачувалися. Крім того, рішення президії обласної ради ГО «ОО ВСА №7 від 08 листопада 2012р. щодо виключення позивача зі складу членів ГО «ОО ВСА» та позбавлення його права користування машино місцем №917 (29) на автостоянці №7 ніколи не існувало і не приймалося.

Стверджувала, що в протоколі засідання президії обласної ради ГО «ОО ВСА» №7 від 08 листопада 2012р. позивач відсутній у переліку осіб, виключених із складу членів ГО «ОО ВСА» й позбавлених права користування машиномісцями, виписка із протоколу президії обласної ради ГО «ОО ВСА» №7 від 08 листопада 2012р. про виключення позивача із складу членів ГО «ОО ВСА» та позбавлення його права користування машиномісцем №917 (29) на автостоянці №7 була зроблена звільненим на сьогоднішній день із ГО «ОО ВСА» відповідальним секретарем облради ОСОБА_3, не містить відбитку печатки, а тому є хибною (а.с.141,153-154).

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про час і місце слухання справи повідомлялася належним чином.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Одеської міської ради, діюча на підставі довіреності від 23 жовтня 2015р. у судове засідання не зявилася, про час і місце слухання справи повідомлялася належним чином, надала заяву про слухання справи в її відсутність (а.с.71,159).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, діючий на підставі довіреності від 13 січня 2016р. у судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не сповістив (а.с.94).

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1, 01 травня 1958року народження є інвалідом ІІІ групи з дитинства по слуху, що підтверджується пенсійним посвідченням, та довідкою Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Українське товариство глухих» (а.с.5,20).

20 вересня 1979 року рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів №737, автостоянка №7 (№І) по вул. Якіра передана обласному товариству «Автолюбитель УРСР», правонаступником якої є відповідач ГО «ОО ВСА» (а.с.52-53, 43-51).

Встановлено, що 30 березня 1999 року Малиновською районною адміністрацією Виконавчого комітету Одеської міської ради позивачу було виділено місце під гараж на автостоянці №7, розташованій в районі вул. І. Рабіна,26 кут 25 Чапаївської дивізії у м. Одесі (а.с.6).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у 2004 році за погодженням і технічними умовами Південного РЕМ ПАТ «Одесаобленерго» підвів до належного йому гаражу електропостачання, обладнав відповідними електроприладами, що підтверджується проектом електропостачання, та технічними умовами (а.с. 7,9).

Судом встановлено, що ГО «ОО ВСА» є самостійною юридичною особою, яка керується у своїй діяльності Статутом, має самостійний баланс, рахунок у банку, бланки із своїм найменуванням і символікою, свою печатку і штамп із своєю символікою (а.с. 39-51).

З письмових заперечень ГО «ООО ВСА» від 17 лютого 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 був членом ГО «ОО ВСА» та йому було виділено машиномісце №917 (в подальшому перенумеровано на 29) на автостоянці №7 ГО «ОО ВСА».

Даний факт не заперечувався і представником ГО «ОО ВСА» в судовому засіданні 22 березня 2016 року (а.с.104-110).

Крім того, факт того, що ОСОБА_1 був членом ГО «ОО ВСА» підтверджується квитанціями про сплату членських внесків за 2007р., 2008р., 2010р., 2011р., 2012р., реєстром поштової кореспонденції відправки, виписки з протоколу про виключення ОСОБА_1 із складу членів ГО «ООО ВСА», копією членського квітка 1997 року на імя ОСОБА_1, та перепусткою від 12 січня 2008 року (а. с. 97, 98, 132, 177,178).

Встановлено, що 08 листопада 2012року рішенням президії обласної ради ГО «ООО ВСА», у відповідності до п.3.8. її статуту, ОСОБА_1 був виключений із складу членів ГО «ООО ВСА» та позбавлений права користування машиномісцем №917 (в подальшому перенумеровано на №29) на автостоянці №7, у зв'язку із порушенням статутних обов'язків члена ГО «ООО ВСА», а саме несплатою щомісячних членських внесків протягом 33 місяців та утворенням заборгованості перед відповідачем у розмірі 10 609грн., що підтверджується випискою з протоколу засідання президії обласної ради ГО «ООО ВСА» від 08 листопада 2012 року та письмовими запереченнями відповідача (а.с.54-55).

22 червня 2016 року в судовому засіданні, новий представник ГО «ООО ВСА», діюча за довіреністю від 27 травня 2016 року заперечувала факт членства позивача в ГО «ООО ВСА», виключення останнього із складу членів ГО «ООО ВСА» та позбавлення його права користування машиномісцем №917 (в подальшому перенумеровано на №29) на автостоянці №7, надала додаткові письмові пояснення до позовної заяви, копії актів внутрішньої документальної перевірки від 12 квітня 2016 року та копію протоколу засідання президії обласної ради ГО «ОО ВСА» №7 від 08 листопада 2012р. (а.с.150-154,163-173).

При цьому, оригінали документів, якими відповідач обґрунтовував свої заперечення щодо членства позивача в ГО «ООО ВСА», та його виключення із складу членів ГО «ОО ВСА», а саме оригінал протоколу засідання президії обласної ради ГО «ОО ВСА» №7 від 08 листопада 2012р., суду на його вимогу надані не були.

Крім того, представник відповідача в судовому засіданні не змогла пояснити суду наявність у позивача членського квитка 1997 року на імя ОСОБА_1 за підписом голови ради та перепустки від 12 січня 2008 року за підписом зам. голови облради, та реєстру поштової кореспонденції відправки виписки з протоколу про виключення ОСОБА_1 із складу членів ГО «ООО ВСА».

За таких обставин, суд вважає, що заперечення відповідача ГО «ОО ВСА» щодо членства позивача в ГО «ООО ВСА», та його виключення із складу членів ГО «ОО ВСА» не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються матеріалами справи.

Суд критично відноситься до копій документів ГО «ОО ВСА», наданих в обґрунтування додаткових пояснень відповідача на позов, оскільки вказані докази спростовуються документами, які були надані відповідачем разом з запереченнями на позов та поясненнями свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні про те, що позивач, як власник камяного гаражу, який розташований на автостоянці №7, постійно ним користувався, сплачував періодично членські внески, оскільки у нього була заборгованість по їх сплаті, але частину заборгованості сплатив син позивача (а.с.108-109).

Крім того, у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт порушення статутних обов'язків члена ГО «ООО ВСА», а саме несплати щомісячних членських внесків та утворення заборгованості перед відповідачем, а також факт повідомлення ОСОБА_1 про наявну заборгованість.

Згідно з ч.1,3, 5 ст. 1 Закону України «Про громадські об'єднання» громадське об'єднання - це добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Громадська організація - це громадське об'єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. Громадське об'єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу. Громадське об'єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку.

Громадське об'єднання здійснює свою діяльність у відповідності до статуту, який повинен відповідати вимогам ст. 11 Закону України «Про громадські об'єднання».

Як вбачається із п. 3.5 Статуту ГО «ООО ВСА» члени спілки зобов'язані: дотримуватись положень цього Статуту, своєчасно сплачувати членські внески; брати участь у діяльності Обласної організації, систематично підвищувати свою технічну кваліфікацію, удосконалювати водійську майстерність і дотримуватись правил дорожнього руху.

Відповідно до п.3.8. Статуту ГО «ОО ВСА» за порушення положень Статуту обласної організації до її членів можуть застосовуватись заходи громадського впливу: попередження, догана, виключення з Обласної організації. Рішення про виключення з Обласної організації приймається первинними організаціями і може бути оскаржене у раді Обласної організації. В окремих випадках рішення про виключення може прийняти президія обласної організації.

Зі змісту п. 3.9 Статуту ГО «ООО ВСА» вбачається, що члени спілки, які не сплатили річні членські внески за минулий рік без поважних причин вважаються такими, що втратили членство Обласної організації.

Згідно до п.1.5. Правил експлуатації гаражів та зберігання транспортних засобів на автостоянках Одеської обласної організації ГО «ООО ВСА», на території автостоянки заборонено знаходження сторонніх осіб установка власниками транспортних засобів біля гаражів, боксів, під навісами ящиків і шаф для зберігання інвентарю, запасних частин, тари, інструменту. Відповідальність за санітарний та протипожежний стан в гаражі, боксі, під навісом, місці відкритого зберігання АТЗ і біля нього несе його власник. (а.с.56-63)

Відповідно до вимог п.1.5. Правил експлуатації гаражів та зберігання транспортних засобів на автостоянках Одеської обласної організації ГО «ООО ВСА» , доступ на територію автостоянки №7 для ОСОБА_1 був заборонений.

Встановлено, що з 08 липня 2011 року оплата збору за місця для паркування на автостоянці №7 ГО «ООО ВСА» здійснюється на підставі договору №610/кр/2011, укладеного із КП «Парксервіс- Одеса», та додаткової угоди №2 від 19 вересня 2011р., договору №21/М-КР-2014/03-01 від 10 січня 2014р. та додаткової угоди №1/15 від 05 січня 2015р.(а.с.61-63,64, 65-67, 68-69).

Із первинних письмових заперечень ГО «ООО ВСА» вбачається, що саме у зв'язку із порушенням статутних обов'язків члена ГО «ООО ВСА», а саме несплатою щомісячних членських внесків протягом 33 місяців та утворенням заборгованості перед відповідачем у розмірі 10 609 (десять тисяч шістсот дев'ять) гривень, 08 листопада 2012року рішенням президії обласної ради ГО «ООО ВСА», у відповідності до п.3.8. її статуту, ОСОБА_1 був виключений із складу членів ГО «ООО ВСА» та позбавлений права користування машиномісцем №917 (в подальшому перенумеровано на №29) на автостоянці №7.

Проте, в процесі розгляду справи не надано жодного належного та допустимого доказу стосовно підтвердження факту несплати ОСОБА_1 щомісячних членських внесків, в результаті якої було винесено спірне рішення, а також доказів на підтвердження повідомлення позивача про наявну заборгованість.

При цьому, у подальшому відповідач став заперечувати факт членства позивача ГО «ООО ВСА», хоча цей факт за думкою суду встановлений і підтверджується матеріалами справи, а саме наявністю у позивача членського квитка 1997 року на імя ОСОБА_1 за підписом голови ради та перепустки від 12 січня 2008 року за підписом зам. голови облради.

Суд вважає, що між сторонами виникли зобовязальні відносини.

Тому, надаючи виниклим між сторонами по справі правовідносинам належну правову оцінку, судом досліджено зміст ч.ч.1,2 ст. 509 ЦК України, за якими зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ч.1, ч.2 п.1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як встановлює ст. 626 ч.1 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Щодо ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вказує ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ч.1 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Оскільки підставою прийняття спірного рішення слугували п.п. 3.5, 3.8, 3.9 Статуту ГО «ООО ВСА» суд приходить до висновку про необґрунтованість прийняття такого рішення відповідачем у звязку із відсутністю підтвердження наявності заборгованості у позивача.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Досліджуючи заяву позивача ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду, суд вважає, що з урахуванням загальних правил перебігу загальної позовної давності, згідно яких встановлено, що такий перебіг починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила - така заява підлягає задоволенню, оскільки позивач дізнався про наявність рішення президії обласної ради ГО «ООО ВСА» від 08 листопада 2012р., у лютому 2016року, при ознайомленні із письмовими запереченнями відповідача, оскільки відповідачем до суду не надано жодного доказу щодо отримання позивачем зазначеного рішення. Тому суд поновлює ОСОБА_1 строк позовної давності звернення до суду із даним позовом.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судовий збір в розмірі 243,60грн. сплачений позивачем у повному обсязі при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 396, 413 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів», ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Одеська міська рада, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради визнання недійсним рішення в частині виключення зі складу членів Громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» та позбавлення права користування машиномісцем - задовольнити.

Визнати недійсним рішення президіума Громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» за №7 від 08 листопада 2012р., в частині виключення ОСОБА_1 на підставі п. 3.8 Статуту зі складу членів Громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» та позбавлення його права користування машиномісцем № 917 (29) на автостоянці №7.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: О.М. Сегеда