АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа № 22-ц/796/1826/2016 Головуючий в 1 інстанції -Маринченко М.М.
Доповідач - Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі судових засідань Апеляційного суду міста Києва цивільну справу за апеляційною скаргою Лець Юлії Вікторівни, діючої в інтересах Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за банком права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ «Укрсоцбанк звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за Банком права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Уксоцбанк», та ОСОБА_3 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №44.29-48-79/П від 07 лютого 2008 року, відповідно до умов якого, Банк надав ОСОБА_3 траншами у тимчасове користування грошові кошти в сумі 15 907 500 грн. зі сплатою 16% річних. В подальшому додатковою угодою №1 від 11.06.2008 року до кредитного договору процентну ставку було збільшено до 19% річних.

Також, між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_3 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №44.29-48-80/П від 07 лютого 2008 року, згідно умов якого банк надав ОСОБА_3 траншами у тимчасове користування грошові кошти в сумі 3 150 000 доларів США зі сплатою 13% річних.

В якості забезпечення зобов'язань за вказаними кредитними договорами між банком та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір №44.02-13-102/1 від 07 лютого 2008 року, відповідно до умов якого ОСОБА_3 передано в іпотеку банку майнові права на незакінчене будівництвом вбудоване приміщення другого поверху житлового будинку, будівництво якого здійснювалося за адресою: АДРЕСА_1 на першому поверсі (між осями 6-7, А-Г); на другому поверсі (між осями 6-8, А-Г) та (між осями 8-11, А-Д), загальною проектною площею 162,41 кв.м та 1/2 щитової вбудованих приміщень на першому поверсі, загальною проектною площею 7,81 кв.м, загальна проектна площа вбудованого приміщення складає 170,22 кв.м.

Пунктом 1.10 іпотечного договору передбачено, що після завершення будівництва та прийняття в експлуатацію нерухомого майна, а також після оформлення та реєстрації в установленому чинним законодавством України порядку права власності на нього за іпотекодавцем, збудована нерухомість продовжує бути предметом іпотеки.

Після звершення будівництва приміщень по АДРЕСА_1 вказане нерухоме майно прийнято в експлуатацію з реєстрацією в установленому порядку за ОСОБА_3 права власності на нежилі приміщення з №1 по №13 (групи приміщень №55а), загальною площею 196,2 кв.м, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 (літера А).

Дані нежилі приміщення арбітражним керуючим - ліквідатором ФОП ОСОБА_3 - Хайло М.В. було відчужено ТОВ «Еквенто» згідно договору купівлі-продажу від 16.08.2012 року на підставі постанови Господарського суду Одеської області від 14.02.2012 року, якою ФОП ОСОБА_3 визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора Хайла М.В. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.06.2012 року було скасовано обтяження нерухомо майна банкрута та вилучено записи з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

При цьому банк, який є кредитором виключно фізичної особи ОСОБА_4, кредиторських вимог до боржника ФОП ОСОБА_3 не заявляв і арбітражним керуючим не було повідомлено банк про факт та підстави відчуження майна, переданого в іпотеку банку.

Постановою Вищого господарського суду України 25 грудня 2012 року скасовано постанову Господарського суду Одеської області від 14.02.2012 року про визнання ФОП ОСОБА_3 банкрутом, провадження в справі припинено.

Банк зазначає, що всі дії, що були вчинені на підставі скасованого судового рішення, не мають правового значення, що надає можливість банку звернутися з позовом про визнання права власності на майно, передане в іпотеку банку.

ТОВ «Еквенто» здійснило реконструкцію нежилих приміщень з №1 по №13 (групи приміщень №55а), літ. «А», загальною площею 196,2 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1, та виділило їх у два окремих об'єкти: нежитлове приміщення №59, загальною площею 140,5 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1; нежитлове приміщення №60, загальною площею 55,7 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Пунктом 1.14 іпотечного договору передбачено, що невід'ємною частиною предмету іпотеки являються всі наступні покращення, переобладнання предмету іпотеки, що будуть проведені за термін обслуговування боргу за основним зобов'язанням.

19 вересня 2013 року ТОВ «Еквенто» було відчужено спірні нежитлові приміщення ОСОБА_6 на підставі договорів купівлі-продажу від 19.09.2013 року, яка в подальшому відчужила спірні приміщення ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі-продажу нежитлового приміщення №577 від 28.03.2015 року та №582 від 28.03.2015 року.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 не виконує своїх зобов'язань за кредитними договорами, станом на 27.10.2014 року має заборгованість на загальну суму 99 044 259 грн. 17 коп., а саме:

за договором відновлювальної кредитної лінії №44.29-48-79/П від 07 лютого 2008 року - 37 030 873 грн. 58 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом в розмірі 14 714 433 грн., суми заборгованості за відсотками в розмірі 14 816 992 грн. 16 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 1 584 275 грн. 14 коп., пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 2 360 169 грн. 06 коп., інфляційних витрат за кредитом в розмірі 1 417 221 грн. 79 коп. та інфляційних витрат за відсотками в розмірі 2 137 782 грн. 42 коп.;

за договором відновлювальної кредитної лінії №44.29-48-80/П від 07 лютого 2008 року - 4 788 547,89 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.10.2014 року становить 62 013 385 грн. 59 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом в розмірі 2 899 938,06 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.10.2014 року становить 37 555 221 грн. 56 коп., суми заборгованості за відсотками в розмірі 1 377 632,22 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.10.2014 року становить 17 840 823 грн. 54 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 311 212,49 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.10.2014 року становить 4 030 311 грн. 54 коп., пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 199 765,13 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.10.2014 року становить 2 587 028 грн. 95 коп.

Посилаючись на викладене, позивач просив в рахунок часткового погашення вищезазначеної заборгованості ОСОБА_4 перед банком за вказаними кредитними договорами звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом визнання за ПАТ «Укрсоцбанк» права власності на нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення №59, загальною площею 140,5 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, вартість якого згідно висновку про незалежну оцінку майна від 05 вересня 2014 року, наданого ПП «Енергомакс», становить 4 930 000 грн. без ПДВ, та нежитлове приміщення №60, загальною площею 55,7 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, вартість якого згідно висновку про незалежну оцінку майна від 05 вересня 2014 року, наданого ПП «Енергомакс», становить 1 800 000 грн. без ПДВ.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, представник ПАТ «Укрсоцбанк», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримала апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник відповідача заперечував проти апеляційної скарги, вважаючи рішення суду законним.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належно.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_3 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №44.29-48-79/П від 07 лютого 2008 року, відповідно до умов якого, Банк надав ОСОБА_3 траншами у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 15 907 500 грн. зі сплатою 16% річних та комісій, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 06 лютого 2018 року. В подальшому додатковою угодою №1 від 11.06.2008 року до кредитного договору процентну ставку було збільшено до 19% річних.

Також, між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_3 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №44.29-48-80/П від 07 лютого 2008 року, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_3 траншами у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 3 150 000 доларів США зі сплатою 13% річних та комісій, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 06 лютого 2018 року.

Умовами кредитних договорів передбачено обов'язок позичальника здійснювати погашення кредиту відповідно до графіку змін максимального ліміту заборгованості, щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом та у разі порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків сплачувати банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє в цей період.

Відповідно до п.4.4 кредитних договорів у разі невиконання позичальником обов'язків щодо сплати кредиту, процентів, комісій протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплати проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції.

Для забезпечення виконання зобов'язань за вказаними кредитними договорами між банком та ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір №44.02-13-102/1 від 07 лютого 2008 року, відповідно до умов якого ОСОБА_3 передав в іпотеку банку майнові права на незакінчене будівництвом вбудоване приміщення другого поверху житлового будинку, будівництво якого здійснювалося за адресою: АДРЕСА_1 на першому поверсі (між осями 6-7, А-Г); на другому поверсі (між осями 6-8, А-Г) та (між осями 8-11, А-Д), загальною проектною площею 162,41 кв.м та Ѕ щитової вбудованих приміщень на першому поверсі загальною проектною площею 7,81 кв.м, загальна проектна площа вбудованого приміщення складає 170,22 кв.м.

З витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек та витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, виданих 07 лютого 2008 року, вбачається, що до вказаних реєстрів внесено відомості про обтяження іпотекою майнових прав ОСОБА_3 на вищевказані незакінчені будівництвом приміщення.

Згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень визначені Законом України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV).

Відповідно до частини третьої статті 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Аналогічні положення містяться й у частині другій статті 3 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої взаємні права й обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Пунктом 1.10 іпотечного договору передбачено, що після завершення будівництва та прийняття в експлуатацію нерухомого майна, а також після оформлення та реєстрації в установленому чинним законодавством України порядку права власності на нього за іпотекодавцем, збудована нерухомість продовжує бути предметом іпотеки.

При цьому нотаріус, за повідомленням іпотекодержателя та за рахунок іпотекодавця, реєструє обтяження іпотекою вже збудованої нерухомості, а сторони протягом трьох робочих днів укладають додаткову угоду до цього договору, в якій змінюють опис предмета іпотеки: замість майнових прав - відповідне нерухоме майно із зазначенням його реєстраційних даних, оціночної вартості, із посиланням на відповідний правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності іпотекодавця на це нерухоме майно. Зазначеною додатковою угодою можуть бути передбачені інші умови за згодою сторін, наприклад зміни, пов'язані з можливими змінами в процесі будівництва характеристик нерухомості, зокрема площі, планування приміщень, тощо. Зазначена додаткова угода є підставою для перереєстрації заборони відчуження предмета іпотеки, що накладається згідно п. 1.11 цього договору.

Встановлено, що 27 листопада 2009 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна на підставі свідоцтва про право власності від 19 листопада 2008 року, виданого Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі наказу Головного управління комунальної власності м. Києва від 19 листопада 2009 року, за ОСОБА_3 на праві приватної власності зареєстровано нежилі приміщення з №1 по №13 (групи приміщень №55а) офіс загальною площею 196,20 кв.м., які розташовані в АДРЕСА_1 (літера А).

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Будь-яких належних та допустимих доказів того, що після закінчення будівництва, оформлення та реєстрації права власності ОСОБА_3 на вказане нерухоме майно між банком та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду до договору іпотеки про зміну опису предмета іпотеки, а також доказів державної реєстрації обтяження іпотекою вже збудованої нерухомості банком суду не надано.

Встановлено, що заборгованість ОСОБА_3 за договором відновлювальної кредитної лінії №44.29-48-79/П від 07 лютого 2008 року станом на 27 жовтня 2014 року становить 37 030 873 грн. 58 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом в розмірі 14 714 433 грн., суми заборгованості за відсотками в розмірі 14 816 992 грн. 16 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 1 584 275 грн. 14 коп., пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 2 360 169 грн. 06 коп., інфляційних витрат за кредитом в розмірі 1 417 221 грн. 79 коп. та інфляційних витрат за відсотками в розмірі 2137 782 грн. 42 коп.; заборгованість ОСОБА_3 за договором відновлювальної кредитної лінії №44.29-48-80/П від 07 лютого 2008 року станом на 27 жовтня 2014 року становить 4 788 547,89 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.10.2014 року становить 62 013 385 грн. 59 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом в розмірі 2 899 938,6 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.10.2014 року становить 37 555 221 грн. 56 коп., суми заборгованості за відсотками в розмірі 1 377 632,22 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.10.2014 року становить 17 840 823 грн. 54 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 311 212,49 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.10.2014 року становить 4 030 311 грн. 54 коп., пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 199 765,13 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.10.2014 року становить 2 587 028 грн. 95 коп.

Відповідно до правової позиції, викладеної у справі №6-58 цс13, відчуження майна, переданого в іпотеку, під час проведення ліквідаційної процедури боржника здійснюється у порядку, визначеному Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Положеннями цього Закону не передбачено згоди іпотекодержателя на відчуження предмета іпотеки за договором, що укладається під час ліквідаційної процедури боржника, яка здійснюється в межах справи про банкрутство.

Судом встановлено, що постановою Господарського суду Одеської області від 14 лютого 2012 року фізичну особу - підприємця ОСОБА_3 визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Хайла М.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21 червня 2012 року скасовано обтяження нерухомого майна банкрута - фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та вилучено записи з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, а саме зареєстрований 07 лютого 2008 року запис щодо обтяження іпотекою на підставі іпотечного договору від 07 лютого 2008 року майнових прав на незакінчене будівництвом вбудоване приміщення другого поверху житлового будинку, будівництво якого здійснюється за адресою: АДРЕСА_1 на першому поверсі (між осями 6-7, А-Г); на другому поверсі (між осями 6-8, А-Г) та (між осями 8-11, А-Д) загальною проектною площею 162,41 кв.м та Ѕ щитової вбудованих приміщень на першому поверсі загальною проектною площею 7,81 кв.м., загальна проектна площа вбудованого приміщення складає 170,22 кв.м.

16 серпня 2012 року в рамках ліквідаційної процедури відбувся аукціон з продажу майна ОСОБА_3

На вказаному аукціоні відповідно до договору купівлі-продажу від 16 серпня 2012 року, укладеному між ліквідатором ХайлоМ.В., що діяв в інтересах ФОП ОСОБА_3, та ТОВ «Еквенто», Товариство придбало належні ОСОБА_3 нежилі приміщення з №1 по №13 (групи приміщень №55а) офіс загальною площею 196,20 кв.м., які розташовані в АДРЕСА_1 (літера А).

Постановою Вищого господарського суду України від 25 грудня 2012 року скасовано постанову Господарського суду Одеської області від 14 лютого 2012 року, провадження у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_3 припинено.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28 лютого 2013 року скасовано заходи, вжиті ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.06.2012 року, зокрема, щодо скасування обтяження іпотекою майнових прав ОСОБА_3 на вищезазначене незакінчене будівництвом вбудоване приміщення.

Судом встановлено і дана обставина не заперечувалась сторонами, що ТОВ «Еквенто» здійснило реконструкцію придбаних на аукціоні нежитлових приміщень, виділило їх у два окремих об'єкти: нежитлове приміщення №59, загальною площею 140,5 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та нежитлове приміщення №60, загальною площею 55,7 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та після проведення реконструкції отримало свідоцтва про право власності серія НОМЕР_1 та серія НОМЕР_2, видані Реєстраційною службою Головного управління юстиціїу м. Києві 02 серпня 2013 року.

Відповідно до договорів купівлі-продажу від 19 вересня 2013 року, укладених між ТОВ «Еквенто» та ОСОБА_6, продавець передав, а покупець прийняв у власність нежитлове приміщення №59 загальною площею 140,5 кв.м. та нежитлове приміщення №60 загальною площею 55,7 кв.м, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до договорів купівлі-продажу нежитлового приміщення від 28 березня 2015 року, укладених між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, продавець передав, а покупець прийняв у власність спірні нежитлові приміщення.

Отже, на даний час спірне нерухоме майно, на яке просить звернути стягнення Банк для погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитними договорами, на праві приватної власності належить відповідачу ОСОБА_2

У серпні 2013 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до ТОВ «Еквенто» про звернення стягнення на нежилі приміщення з №1 по №13 (групи приміщень №55а) офіс загальною площею 196.20 кв.м, які розташовані в АДРЕСА_1 (літера А) для погашенні заборгованості ОСОБА_4 за вищенаведеними кредитними договорами з посиланням на те, що ТОВ «Еквенто» відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку» набуло статусу іпотекодавця.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24 липня 2014 року по справі № 910/15506/13, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 12 листопада 2014 року (а.с.100-106 т.2), скасовано рішення Господарського суду м. Києва від 24.04.2014 року, яким було звернуто стягнення на належні ТОВ «Еквенто» нежилі приміщення з №1 по №13 (групи приміщень №55а), літера «А», загальною площею 196,2 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1, та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «Еквенто» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності.

Скасовуючи рішення Господарського суду м. Києва від 24.04.2014 р. та відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився і суд касаційної інстанції, виходив з того, що на момент укладення договору купівлі-продажу нерухомості на аукціоні від 16.08.2012 року державна реєстрація іпотеки нерухомості була скасована ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.06.2012 року, а записи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вилучені відповідно до п.6 ч.1 ст.23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, яка була чинна на час спірних правовідносин), згідно з яким з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної комісії скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обтяження щодо розпорядження майна такого боржника.

Крім того, нормами чинного законодавства України, що врегульовують питання відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, не передбачено, що скасування постанови господарського суду про визнання боржника банкрутом автоматично тягне за собою поновлення обтяжень, що були застосовані до майна боржника та були скасовані внаслідок відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, на аукціоні з продажу майна банкрута ОСОБА_3, майно було придбане ТОВ «Еквенто», та сплачено за нього повну вартість. Даний аукціон у встановленому законом порядку недійсний не визнаний, його результати не скасовано.

Вказаними постановами Київського апеляційного господарського суду та Вищого господарського суду України встановлено, що іпотека спірної нерухомості не є дійсною для нового власника ТОВ «Ексенто», а тому відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин положень Закону «Про іпотеку» в частині права іпотекодержателя вимагати звернення стягнення на предмет іпотеки.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Укрсоцбанк» зверталося до Верховного Суду України із заявою про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 12 листопада 2014 року у справі за №910/15506/13 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «Еквенто», 3-тя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

За наслідками розгляду даної заяви, ухвалою колегії суддів Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року, відмовлено у допуску справи №910/15506/13 до провадження до Верховного суду України, оскільки подана заява є необґрунтованою.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку й прийшов до правильного висновку про те, що судовими рішеннями у господарській справі, що набрали законної сили, встановлено, що іпотека спірної нерухомості не є дійсною для нового власника - ТОВ «Еквенто», а тому відсутні законні підстави для висновку про те, що спірні нежитлові приміщення, які належать на праві власності подальшому набувачу майна - відповідачу ОСОБА_2, на які банк просить звернути стягнення, обтяжені іпотекою.

Крім того, позивачем не надано суду доказів державної реєстрації обтяження саме цього нерухомого майна іпотекою, тоді як відповідно до ч. З ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

За таких обставин, суд обґрунтовано відмовив у задоволені даного позову ПАТ «Укрсоцбанк».

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального закону й не може бути скасованим з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 , 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х ВА Л И Л А :

Апеляційну скаргу Лець Юлії Вікторівни, діючої в інтересах Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: