Провадження № 2-о/234/1074/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

судді Ткачової С.М., за участю секретаря Харькової Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті,-

В С Т А Н О В И В :

18.08.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22.06.2016 року у Муніципальному закладі «Торезькій центральній міській лікарні» помер її дідусь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Факт смерті дідуся підтверджується довідкою про причини смерті №127 від 23.06.2016 року, яка видана Муніципальним закладом «Торезька центральна міська лікарня». 24.06.2016 року для реєстрації смерті дідуся вона звернулась до Торезького міського відділу запису актів цивільного стану Державної ОСОБА_3 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, де їй було видано свідоцтво про смерть її дідуся ДНР №033172 від 24.06.2016 року, але свідоцтво про смерть видано на території, яка тимчасово непідконтрольна Україні, та вважається недійсним. З метою оформлення спадкових прав після смерті дідуся, заявниця ОСОБА_1 просить суд ухвалити рішення про встановлення факту смерті ОСОБА_2, який помер 22 червня 2016 року.

Заявниця ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Проаналізувавши в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Як вбачається з копії паспорту, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрован за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с.7).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5. (а.с.10).

Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу, 17.09.1988 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 уклав шлюб з Литюк (після реєстрації шлюбу ОСОБА_5) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5. (а.с.13).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження, ОСОБА_7 є матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7. (а..13). Тобто, ОСОБА_1 є рідною онукою померлого ОСОБА_2.

Як вбачається з копії довідки від 18.08.2016 року №1426/73965 Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, заявниця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 взята на облік як внутрішньо переміщена особа.

Факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, підтверджується довідкою про причини смерті №127 від 23.06.2016 року, яка видана Муніципальним закладом «Торезька центральна міська лікарня», свідоцтвом про смерть ДНР №033172 від 24.06.2016 року, видане Торезьким міським відділом запису актів цивільного стану Державної ОСОБА_3 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. (а.5-6).

Як вбачається з відмови у проведенні державної реєстрації смерті, 18.08.2016 року, гр. ОСОБА_1 зверталась до ВДРАЦС Краматорського МУЮ для державної реєстрації смерті гр. ОСОБА_2, який помер 22.06.2016 року у м. Торезі Донецької області. Однак, заявниці в реєстрації було відмовлено, натомість роз'яснено, що для зазначеної реєстрації необхідно надати лікарське свідоцтво про смерть встановленого Міністерства охорони здоровя України зразка, або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.(а.с.4).

Таким чином, факт смерті ОСОБА_2 підтверджується наданими суду доказами.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вищевказані документи є недійсними і не створюють правових наслідків.

Як вбачається зі змісту Наказу Мінюсту України від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області, зокрема м. Торез, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м. Торез.

Відповідно до роз'яснень п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.04.2016 року щодо застосування частини першої статті 257-1 ЦПК України, вирішуючи питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), a також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, Грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справу порядку статті 257-1 ЦПК України.

Встановлення факту має для заявниці юридичне значення, так як це необхідно для отримання спадщини.

За таких обставин, суд вважає, що заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 214, 215, 223, 234, 256, 257-1 ЦПК України, ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті, задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8, громадянина України, визнавши дату його смерті 22 червня 2016 року у віці 90 років у м. Торез Донецької області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення Краматорського міського суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті, надруковано в одному екземплярі.

Суддя