Справа № 157/374/16-ц
Провадження №2/157/165/16
РІШЕННЯ

Іменем України

05 травня 2016 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря Семенюк О.В.,

представника позивачки ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника позивачки ОСОБА_1, предявленим в інтересах ОСОБА_3 до Личинівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, надвірні та господарські будівлі

в с т а н о в и в :

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом в інтересах ОСОБА_3, в якому зазначає, що позивачки дід ОСОБА_4 та баба ОСОБА_5 одружились в 30-х роках минулого століття. У шлюбі народили і виховали двоє дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 У 1948 році ними був побудований житловий будинок по вул. Центральна, 8, у с. Личини, Камінь-Каширського району, в якому вони проживали, однак за життя правовстановлюючих документів на нього не оформили. 30 квітня 1994 року ОСОБА_5 померла. З дня її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину будинковолодіння, яку прийняв її чоловік ОСОБА_4 (спадкодавець) шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. 31 грудня 1995 року помер ОСОБА_4 Спадщину, що відкрилася з дня його смерті, прийняла позивачки мати ОСОБА_6 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. 12 жовтня 2012 року ОСОБА_6 померла. З дня смерті останньої відкрилася спадщина на будинковолодіння по вул. Центральна, 8, у с. Личини, яку позивачка ОСОБА_3, як спадкоємець за законом, прийняла шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Окрім позивачки, спадкоємцем першої черги за законом, є її брат ОСОБА_7, який відмовився від належної йому частки у спадковому майні. У квітні 2016 року нотаріус відмовив ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, а тому представник позивача просить визнати за позивачкою на вказане нерухоме майно право власності.

Позивачка ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку за вказаною її представником у позовній заяві адресою місця проживання.

Представник позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з викладених у позові підстав і просив їх задовольнити.

Представник відповідача, Личинівський сільський голова ОСОБА_2, у судовому засіданні позов визнав повністю і не заперечив визнати за позивачкою ОСОБА_3 право власності на житловий будинок та надвірні будівлі, що знаходяться по вул. Центральна, 8, у с. Личини, Камінь-Каширського району, Волинської області.

Заслухавши пояснення представника позивачки, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Статтею 524 ЦК УРСР 1963 року (чинного на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4М.) передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини, як це передбачено ст. 529 ЦК УРСР, визнається день смерті спадкодавця.

У відповідності до положень ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 553 ЦК УРСР 1963 року вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 належав деревяний житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Центральна, 8 (колишня Леніна, 9) у с. Личини, Камінь-Каширського району, Волинської області, побудовані у 1948 році, що підтверджується довідками № № 641, 639 від 04 листопада 2015 року та витягом з погосподарської книги № 3 за 2011-2015 роки Личинівської сільської ради Камінь-Каширського району (а.с. 21, 22, 24).

Оскільки спірний житловий будинок з надвірними будівлями був збудований у сільській місцевості і зареєстрований у погосподарській книзі, то він вважається прийнятим в експлуатацію і не є самовільним будівництвом.

31 грудня 1995 року ОСОБА_4 помер (а.с. 14). З дня його смерті відкрилася спадщина, в тому числі, на вказане нерухоме майно, яку шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном прийняла дочка спадкодавця ОСОБА_6 (а.с. 8), однак правовстановлюючих документів на цю нерухомість не оформила (а.с. 24).

Спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_7, який є сином спадкодавця (а.с. 10), спадщину не прийняв. У поданій до Камінь-Каширської державної нотаріальної контори 29 лютого 2016 року заяві останній вказав, що пропустив строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4, спадщину не приймав і не бажає оформлювати свої спадкові права (а.с. 46).

Відповідно до ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно зі ст. 1216 цього Кодексу являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1217, 1218, 1220, 1221 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Із змісту ст. 1223 ЦК України вбачається, що право на спадкування за законом виникає у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

12 жовтня 2012 року позивачки мати ОСОБА_6 померла (а.с. 15). З дня її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок «А-1», веранду «а» (а.с. 29) по вул. Центральна, 8, у с. Личини, Камінь-Каширського району, Волинської області. Заповіту ОСОБА_6 не залишила.

Рішенням Камінь-Каширського районного суду від 19 січня 2016 року, яке набрало законної сили 19 лютого 2016 року, ОСОБА_3 визначено додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, яка померла 12 жовтня 2012 року у с. Личини Камінь-Каширського району Волинської області (а.с. 16-17).

29 лютого 2016 року позивачка ОСОБА_3 (а.с. 18, 19) подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що відкрилася з дня смерті її матері (а.с. 45). Інші особи вказану спадщину не прийняли.

За життя ОСОБА_6 не мала правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, що стверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 57543654 від 18.04.2016 р. (а.с. 38), а тому позивачка ОСОБА_3 позбавлена можливості оформити у порядку спадкування за законом своє право власності на вказане нерухоме майно у нотаріальній конторі.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що за ОСОБА_8 належить визнати право власності на житловий будинок з верандою, які знаходяться по вул. Центральна, 8, у с. Личини, Камінь-Каширського району, Волинської області.

За згодою представника позивачки ОСОБА_1 суд не стягує з відповідача судові витрати.

Керуючись ст. ст. 524, 529, 548, 549, 553 ЦК УРСР 1963 року, ст. ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1223, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на деревяний житловий будинок («А-1») з верандою («а»), що знаходяться по вул. Центральна, 8, у с. Личини, Камінь-Каширського району, Волинської області.

Рішення може бути оскаржене до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_9