Провадження № 22-ц/773/1046/16 Категорія: 48 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Данилюк В.А.,

суддів - Киці С.І., Шевчук Л.Я.,

секретар Вергун Т.С.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в м.Луцьку за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2016 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на частину торгового павільйону /літер-А-1/:приміщення № 6 загальною площею 18,0 кв.м., яке знаходиться в АДРЕСА_1, приміщення 6.

24 березня 2016 року відповідач ОСОБА_4 подав заяву про перегляд вищевказаного заочного рішення.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 травня 2016 року в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2016 року, відмовлено.

Не погоджуючись із ухваленим судовим рішенням, відповідач ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній, представник позивача ОСОБА_1 заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони з 15.03.2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Луцького міськрайонного суду від 27.11.2012 року було розірвано (а.с.2-4).

Під час шлюбу ними було набуто майно, зокрема, дві частини торгового павільйону (приміщення № 6 та № 7), які знаходяться в АДРЕСА_1, та зареєстроване на відповідача ОСОБА_4, що підтвержується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.5-7).

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Такі самі правові підстави набуття подружжям права спільної сумісної власності на майно передбачалися ст.ст.22, 24 КпШС, чинного на час придбання майна.

З ч.1 ст.70 СК України вбачається, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з положеннями частин 1, 3 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

У своїх уточнених позовних вимогах позивач ОСОБА_3 просила поділити майно шляхом визнання права власності на 1/2 частину даного нерухомого майна, що відповідає одному з приміщень павільйону розміром 18 кв.м. Враховуючи, що спірне нерухоме майно складається з двох однакових за розміром приміщень, які зазначені як окремі приміщення за №6 та №7, то спосіб захисту, який обрала позивач ОСОБА_3, не суперечить вимогам закону.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції на підставі встановлених в судовому засіданні фактів, що підтверджуються належними доказами, прийшов до вірного висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом порушено норми процесуального права, оскільки до справи не залучено Публічне акціонерне товариство «Банк «Форум», перед яким є зобов»язання у сторін, не заслуговують на увагу, так як рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2015 року, яке набрало законної сили, у солідарному порядку стягнуто борг за кредитним договором з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а тому оскаржуваним рішенням суду будь-яких прав чи інтересів банку не порушено.

Що стосується тверджень про те, що суд при поділі не врахував боргових зобов»язань сторін, то в даному випадку було заявлено позов про поділ саме конкретного нерухомого майна, а відповідач не був позбавлений можливості звернутися із зустрічним позовом щодо розподілу майна.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не є підставою для скасування правильного по суті і справедливого рішення суду.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам справи. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: