АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1885/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Грох Л.М.,

суддів: Карпусь С.А., Гринчука Р.С.,

секретар Гриньова А.М.,

з участю представників апелянта,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Водичківської сільської ради Хмельницького району та Хмельницької районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 серпня 2016 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В липні 2016 року ОСОБА_1, звертаючись до суду з позовом до відповідачів, вказувала, що її чоловік ОСОБА_2 з 1988 року по 1997 рік працював шофером в колгоспі ім. КПРС села Водички Хмельницького району, 15.05.1985 року його було прийнято в члени колгоспу. Після реорганізації в 1992 році колгоспу в КСП «Дружба» ОСОБА_2 продовжив працювати в КСП «Дружба» с. Водички Хмельницького району.

18 грудня 1995 року на підставі рішення Водичківської сільської Ради народних депутатів від 24.01.1995 р. № 6 КСП «Дружба» с. Водички Хмельницького району було видано державний акт на право колективної власності на землю та проведено паювання землі. ОСОБА_2 безпідставно не було включено до додатку № 1 до даного державного акту - списку громадян, що мають право на земельну частку (пай).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, позивачка є його спадкоємцем за заповітом від 11.08.1997 року, належно прийняла спадщину, а тому просила визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницьої області від 19.08.2016 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов. На її думку, суд першої інстанції не врахував, що КСП «Дружба» є правонаступником колгоспу ім. КПРС с. Водички, і ОСОБА_2, як і решта членів колгоспу, продовжили членство в перереєстрованому КСП «Дружба». Тому помилковим є висновок суду про те, що ОСОБА_2 мав писати заяву про вступ до КСП «Дружба». Не враховано, що ОСОБА_2 набув право на земельну частку (пай), оскільки на час видачі державного акта на право колективної власності на землю він був членом КСП та мав бути включений до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай). За життя він мав намір звернутися за захистом свого порушеного права, проте у зв'язку зі смертю не встиг цього зробити.

В засіданні апеляційного суду представники апелянта підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, будучи належно повідомленими про розгляд справи. Водичківська сільська рада листом підтримала апеляційну скаргу.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ч. 1 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, встановлено, що ОСОБА_2 з 1988 року по 1997 рік працював шофером в колгоспі ім. КПРС села Водички Хмельницького району, і з 15.05.1985 року був членом колгоспу. Після реорганізації в 1992 році колгоспу в КСП «Дружба» ОСОБА_2 продовжив працювати в КСП «Дружба» с. Водички Хмельницького району.

18 грудня 1995 року на підставі рішення Водичківської сільської Ради народних депутатів від 24.01.1995 р. № 6 КСП «Дружба» с. Водички Хмельницького району було видано державний акт на право колективної власності на землю та проведено паювання землі.

ОСОБА_2 не було включено до списку громадян, що мають право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Дружба» (додатку № 1 до державного акту на право колективної власності на землю), сертифікат про право на земельну частку (пай) йому не видавався.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, позивачка є його спадкоємцем за заповітом від 11.08.1997 року і належно прийняла спадщину.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і фактично не оспорюються сторонами.

Відмовляючи в позові, суд виходив з того, право на земельну частку (пай) із земель КСП «Дружба» не увійшло до складу спадщини спадкодавця ОСОБА_2, а тому не може перейти в порядку спадкування до позивачки як спадкоємиці.

Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує це право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець має право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР (п.11).

Відповідно до ст.ст.524, 534 ЦК України 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 і врегульовує спірні правовідносини, спадкування в Україні здійснювалось за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом.

Кожний громадянин може залишити по заповіту все своє майно або його частину одній або кільком особам, що входять або не входять до кола спадкоємців за законом.

Позивач стверджує, і ця обставина не заперечується стороною відповідачів, що ОСОБА_2 не був включений до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай), доданого до державного акта про колективну власність на землю КСП «Україна».

Згідно повідомлення Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) відсутній запис про видачу сертифіката на ім'я ОСОБА_2 (а.с.45).

До дня смерті ОСОБА_2 не вживав заходів щодо встановлення свого права на земельну частку (пай) - не оскаржував рішення про невключення його до списку осіб, доданого до державного акта про колективну власність на землю та не просив у судовому порядку визнати за ним право на земельну частку (пай).

За змістом ст.ст. 9, 11 ЦК України 1963 року дієздатність особи припиняється з її смертю.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 набув право на земельну частку (пай).

За змістом п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» особа набуває право на земельну частку (пай) за наявності трьох умов - перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю і включення її до списку осіб, доданого до цього акта.

Тому доводи апеляційної скарги про членство у КСП «Дружба» ОСОБА_2 за недотримання іншої обов'язкової умови щодо включення його до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай), не спростовують висновків суду першої інстанції про те, що право на земельну частку (пай) не належало спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, а тому не може перейти в порядку спадкування до його спадкоємиці.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Карплюк О.І Провадження № 22-ц/792/1885/16

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 47