Справа № 128/2909/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

22 серпня 2016 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

В складі: головуючого судді: Ганкіної І.А.

При секретарі: Шеванюк О.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Вінницької районної адміністрації про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон та виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон без згоди батька, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Вінницької районної адміністрації про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон та виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон без згоди батька, посилаючись на те, що 25.07.2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 у виконкомі Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району. Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає біля позивачки та знаходяться на її утриманні. Сімейне життя не склалося і починаючи з серпня 2006 року позивач та відповідач припинили спільне проживання та з того часу проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують. Майже 10 років відповідач участі у вихованні доньки не приймає, і не цікавиться її вихованням взагалі. Згідно рішення Вінницького районного суду від 13.10.2006 року відповідач зобовязаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання їх спільної дочки в розмірі ? частини зі всіх видів доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (але не менша 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 27.06.2012 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. На даний час в позивачки зявилась можливість виїхати разом з дитиною для оздоровлення та відпочинку за кордон, а саме до республіки ОСОБА_4. Вважає, що це буде корисним для доньки, яка з дитинства обділена увагою рідного батька. Для виїзду дитини за кордон та виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон необхідно нотаріально засвідчену згоду батька, її колишнього чоловіка відповідача ОСОБА_2 Таку згоду відповідач не надає та повідомив, що надасть згоду лише за умови, щоб позивачка відмовилася від стягнення з нього аліментів на утримання доньки.

З огляду на вищевикладене позивач звернулась з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 надала суду заяву, якою просить справу розглядати у її відсутність, позов повністю підтримує та просить задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні надав суду заяву, якою справу просить розглядати у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує.

Представник Служби у справах дітей Вінницької РДА в особі ОСОБА_5 також надала заяву про слухання справи у її відсутність, при вирішенні справи покладаються на думку суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

25 липня 2004 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 09, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-АМ № 107145 від 25.07.2004 року (а.с.7).

10 грудня 2004 року у подружжя народилася донька ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 231153 від 17.12.2004 року (а.с.7).

Згідно рішення Вінницького районного суду від 13.10.2006 року відповідач ОСОБА_2 зобовязаний сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх спільної дочки ОСОБА_3 в розмірі ? частини зі всіх видів доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (але не менша 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) (а.с.8).

Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 27.06.2012 року по справі № 0203/2938/2012 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.9).

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 25.11.2014 року по справі № 128/4941/14-ц, з відповідача ОСОБА_2 стягнуто 15 994,24 грн. на користь Управління праці та соціального захисту населення Вінницької РДА - суму сплаченої тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів (а.с.10-11).

Відповідно до довідки № 2582 від 03.08.2016 року виданої виконавчим комітетом Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, вбачається, що дитина ОСОБА_3 проживає разом з матірю ОСОБА_1 та перебуває на її утримані (а.с.12).

Як вбачається з запрошення до ОСОБА_4, ОСОБА_3 запрошена в період з 30.05.2016 року до 29.05.2017 року для оздоровлення та відпочинку (а.с.13-16 з офіційним нотаріально посвідченим перекладом).

За нормами до ст. 6 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 27 Європейської Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої 27.02.1991 р., за якою, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та в їхньому супроводі, або в супроводі осіб, які ними уповноважені.

Згідно ч.2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну» громадян України, оформлення проїзних документів дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання її батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Відповідно до п.3, 4 Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно п.17,18 Постанови КМУ «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», відомості про дітей, які їдуть за кордон разом з батьками (законними представниками), вписуються в паспорти батьків чи одного з батьків (законних представників) на підставі заяви громадянина, у чий паспорт вписуються діти. У разі потреби самостійного виїзду дитини, яка постійно проживає в Україні, за кордон оформляється проїзний документ, а у випадках, передбачених пунктом 4 цих Правил, - паспорт. Оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон.

Згідно ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Позбавлення дитини можливості виїхати за кордон порушує її законні права та інтереси, зокрема ст. 33 Конституції України, яка визначає для громадян право вільно залишати територію України.

Розглядаючи дану цивільну справу, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, а тому на підставі ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Після дослідження та оцінки доказів у справі, надані відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України позивачем докази, судом вважаються належними та допустимими, згідно до ст. ст. 58-59 ЦПК України, і вони свідчать про доведеність позивачем обставин на які вона посилалася в обґрунтування своїх позовних вимог.

Стягнення судових витрат позивач не вимагає. Враховуючи вищевикладене, наявність згоди батьків на виїзд неповнолітньої дитини за кордон для відпочинку та оздоровлення, вважаю за необхідне позовні вимоги задоволити в повному обсязі та надати дозвіл на тимчасовий виїзд та виготовлення документів для виїзду за кордон для ОСОБА_3

Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Керуючись ст. 141, 150,151, 152, 154, 155 СК України, ст.ст. 3, 218-220 ЦПК України ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за державний кордон України до ОСОБА_4 неповнолітній - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу її батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, строком на 1 (один) рік з дня набрання рішенням суду законної сили.

Надати дозвіл на виготовлення проїзних документів для тимчасового виїзду за державний кордон України неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди її батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 діб з моменту винесення рішення.

Суддя: