Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.11.2016 р. 145/1718/16-ц 2/145/884/2016

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Кіосак Н. О. ,

за участю секретаря Цюпій О.П.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що 18 жовтня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2, який вони зареєстрували у виконавчому комітеті Шершнівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис № 3.

Від шлюбу вони мають спільну дитину сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Одруження з відповідачем виявилось не вдалим. В зв'язку з тим, що в них були різні погляди на спільне проживання однією сім'єю, ведення спільного господарства, між ними систематино виникали сварки та конфлікти.

З вини чоловіка сім'я повністю розпалась.

З березня 2016 року вони не проживають разом однією сім"єю, не ведуть спільного господарства, проживають у різних населених пунках Тиврівского району Вінницької області.

Спроби з її сторони зберегти сім'ю та примиритися з відповідачем результату не дали. На примирення вона не згодна, їхня сім'я фактично розпалась, а шлюб існує лише формально.

За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем.

Спільне майно вони поділять добровільно.

Дитина, за спільною домовленістю залишиться проживати разом із нею.

Просить розірвати шлюб.

Залишити їй отримане під час шлюбу прізвище "Ружило".

Стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

18.10.2012 року сторони уклали шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4).

Мають сина - Данііла, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 5).

Відповідно до ст.112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу.

Оскільки відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача судові витрати, понесені позивачкою на оплату судового збору у сумі 551,20 грн. (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 180, 182, 183 СК України,

вирішив:

Позов задоволити.

Шлюб, зареєстрований 18.10.2012 р. виконавчим комітетом Шершнівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, актовий запис № 3, розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище "Ружило".

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кіосак Н. О.