АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/456/16 Головуючий у першій інстанції Заславець Н.В
Єдиний унікальний номер справи: 664/820/15ц Доповідач Базіль Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Базіль Л.В.

Суддів: Полікарпової О.М

Прокопчук Л.П.

Секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2015 року, ухваленого в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИЛА:

10.03.2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" через свого уповноваженого представника, Сафір Федіра Олеговича звернулося до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 23.04.2014 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 4000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та Тарифами Банку складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов цього договору, утворилася заборгованість, яка станом на 31.01.2015 рік складає 8930 грн. 61 коп., і яку позивач просив стягнути з відповідача у судовому порядку та відшкодувати понесені судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства КБ Приватбанк заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.04.2014 року в сумі 8430 грн. 61 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., а всього стягнуто 8674 грн.21 коп. У задоволенні решти заявлених вимог відмовити за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_3, його представника, адвоката Шмельова О.І., представника позивача,Кобзар Ю.Б., перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами у справі склалися зобов'язальні правовідносини на підставі кредитного договору № б/н від 23.04.2014 року, в порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача в розмірі 8430 грн.61 коп.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх законними, обґрунтованими і такими, що відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено судом 23.04.2014 року між ПАТ КБ „ПриватБанк" та ОСОБА_3 укладено договір №б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 4000 грн.00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_3 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір.

Відповідно до розрахунку позивача, проведений за станом на 31.01.2015 рік ОСОБА_3 у зв'язку з порушенням ним зобов'язань за кредитним договором має заборгованість у розмірі 8930 грн. 61 коп., яка складається з 5715 грн. 14 коп. заборгованість за кредитом; 1914 грн. 01 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 400,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500 грн.00 коп. - штраф (фіксована частина), 401 грн. 46 коп. - штраф (процентна складова).

Доказів на спростування зазначеної кредитної заборгованості відповідачем суду не надано.

За таких обставин, суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_3 допустив порушення кредитного зобов'язання, дійшов по суті правильного висновку про стягнення з відповідача кредитної заборгованості в розмірі 8430 грн.61 коп. без врахування фіксованої частини штрафу в сумі 500,00 грн.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апелянта про те, що він не укладав кредитний договір з банком, оскільки такі доводи спростовані матеріалами справи, а відповідачем жодних інших доказів на підтвердження даного факту суду не надано. Окрім того, як вбачається із протоколу судового засідання від 10 грудня 2015 року ОСОБА_3 в суді першої інстанції пояснив, що він дійсно звертався до ПАТ КБ "ПриватБанк" за отриманням кредиту, але не для себе, а для потреб свого знайомого.

Доводи ОСОБА_3 про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині не призначення в справі судової експертизи є безпідставними, оскільки клопотань про призначення судової експертизи відповідачем як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду справи не заявлялося.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду без змін.

Керуючись ст..ст.303,307,308 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.В Базіль

Судді: О.М Полікарпова

Л.П Прокопчук