У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Запорізької міської ради, треті особи: Головне управління Держземагентства у Запорізькій області, департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради, державна реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції, про визнання права власності, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Запорізької області від 20 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним вище позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок літ. А, погріб літ. «пг» під А, прибудову літ. «а», ганок до прибудови літ. «а», прибудова «а-1», ґанок літ. «кр» до прибудови «а-1», замощення № І, ворота № 3, хвіртку № 4, паркан № 5, паркан № 6, зливну яму № 7, що розташовані по АДРЕСА_1 та зобов'язати Державну реєстраційну службу Запорізького міського управління юстиції зареєструвати за нею право власності на вказане нерухоме майно.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної ради народних депутатів від 13 лютого 1992 року № 45/24 «Про надання земельної ділянки під індивідуальне будівництво в районі вул. Червонополянської» її чоловіку ОСОБА_6 була надана земельна ділянка АДРЕСА_2 площею 600 кв. м, на яку в 1992 році був виданий паспорт. Зазначала, що вони з чоловіком провели будівництво житлового будинку, а саме у 1995 році були збудовані житловий будинок літ. А з погрібом літ. «пг», прибудова літ. «а» з ганком. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року і не встиг оформити право власності на вказані споруди. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2010 року за нею визнано права та обов'язки забудовника в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 та встановлено, що на підставі розпорядження Шевченківської районної адміністрації від 3 грудня 2007 року № 3637 недобудованому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2, присвоєна поштова адреса: АДРЕСА_1. Зазначала, що за час володіння вищевказаним нерухомим майном в 2008-2010 роках нею були проведені будівельно-реконструкційні роботи, в результаті чого були перебудовані вказані старі будівлі, а також добудовані: прибудова літ. а-1 з ганком літ. кр, замощення № 2, огорожа (ворота, паркан) №№ 3-6, яма зливна № 7. Вказувала, що з 2008 року вона є єдиним користувачем вказаного житла, проживає в будинку, утримує його та сплачує необхідні платежі. 8 грудня 2010 року було проведено інвентаризацію будівель та видано технічний паспорт на житловий будинок, в якому вона, на підставі рішення суду, вказана користувачем будинку, та встановлені фактичні споруди, які розташовані на земельній ділянці. Технічним висновком Запорізької філії Київського державного науково - дослідницького проектно - вишукувального інституту «ДНДпроектреконструкція», складеним у березні 2013 року, була підтверджена відповідність житлового будинку літ. А з прибудовами літ. «а» та «а-1» по АДРЕСА_1 та інших споруд вимогам державного стандарту, будівельним нормам та правилам, нормативним актам протипожежної безпеки, санітарному законодавству, можливість використання його за призначенням, а тому, посилаючись на ст. 95 ЗК України, ст. ст. 331, 376 ЦК України просила позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 травня 2013 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок літ. А, погріб літ. «пг» під А, прибудову літ. «а», ганок до прибудови літ. «а», прибудова «а-1», ґанок літ. «кр» до прибудови «а-1», замощення № І, ворота № 3, хвіртку № 4, паркан № 5, паркан № 6, зливну яму № 7, що розташовані по АДРЕСА_1. В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 20 жовтня 2015 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку, з урахуванням норм ст. ст. 331, 332, 376 ЦК України, про відмову у задоволенні позову, оскільки у матеріалах справи відсутні відомості, що спірне майно було прийнято в експлуатацію в установленому законом порядку, а тому у ОСОБА_4 не виникло права власності на об'єкти нерухомості. Крім того, рішенням апеляційного суду Запорізької області від 5 квітня 2011 року чоловік позивачки - ОСОБА_6 за життя не отримав державного акту про право користування земельною ділянкою, а тому відповідне право не виникає й у спадкоємця померлого. До участі у справі не було залучено власників земельної ділянки, на якій розміщено самочинно збудовані об'єкти нерухомості.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 20 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

В.І.Журавель

С.П.Штелик