У х в а л а

іменем україни

15 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Закропивного О.В., Карпенко С.О.,

Мазур Л.М., Писаної Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранс-Україна», публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, який уточнив у процесі розгляду справи, та остаточно просив:

- стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранс-Україна» (далі - ТОВ «Автотранс-Україна») суму у розмірі 101 588 грн 13 коп., з якої 94 388 грн 13 коп. - відшкодування майнової шкоди, 600 грн - вартість здійсненого експертного дослідження, 5 000 грн - моральна шкода, 1 600 грн - витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката;

- стягнути з публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус» (далі - ПАТ «СК «Статус») суму в розмірі 17 323 грн 52 коп.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 08 лютого 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) з вини водія TOB «Автотранс-Україна» ОСОБА_5, який, керуючи транспортним засобом марки БАЗ А079.20, д.н.з. НОМЕР_1, та здійснюючи регулярне перевезення пасажирів за маршрутом «Одеса-Іллічівськ» № 25, не дотримався встановленого правилами дорожнього руху обмеження швидкості, у зв'язку з чим допустив зіткнення з автомобілем марки «Isuzu Trooper», д.н.з. НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3, у результаті чого автомобіль позивача отримав ушкодження.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля БАЗ А079.20, д.н.з. НОМЕР_1, на час ДТП була застрахована у ПАТ «СК «Статус», яке здійснило страхове відшкодування на рахунок позивача у розмірі 32 676 грн 48 коп.

Посилаючись на те, що згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 02 квітня 2015 року № 455, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «IsuzuTrooper», д.н.з. НОМЕР_2, складає 127 064 грн 61 коп., позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 03 вересня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Автотранс-Україна» на користь ОСОБА_3 15 519 грн 66 коп, що складається із 8 319 грн 66 коп. - матеріальна шкода, 1 600 грн - витрати на правову допомогу, 600 грн - оплата експертного дослідження та 5 000 грн - на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ПАТ «СК «Статус» на користь ОСОБА_3 суму у розмірі 17 323 грн 52 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2015 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 задоволено, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03 вересня 2015 року скасовано і ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ТОВ «Автотранс-Україна» на користь ОСОБА_3 85 264 грн 61 коп., що складається із суми відшкодування майнової шкоди у розмірі 78 064 грн 61 коп., 600 грн - вартість здійсненого експертного дослідження, 5 000 грн - моральна шкода та 1 600 грн - витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката.

Стягнуто з ПАТ «СК «Статус» на користь ОСОБА_3 суму у розмірі 16 323 грн 52 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі третя особа ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 14 травня 2013 року водія автомобіля БАЗ А079.20, д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні ДТП 08 лютого 2013 року, в результаті якої автомобіль позивача «Isuzu Trooper», д.н.з. НОМЕР_2, зазнав механічних пошкоджень (а. с. 9, т. 1).

На час скоєння ДТП водій автомобіля БАЗ А079.20, д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Автотранс-Україна».

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля БАЗ А079.20, д.н.з. НОМЕР_1, на час ДТП була застрахована третьою особою ОСОБА_4 у ПАТ «СК «Статус».

Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/1412647 від 03 січня 2013 року, ліміт страхового відшкодування - 50 000 грн, франшиза - 1 000 грн (а. с. 16, т. 1).

Згідно із випискою за рахунком позивача за період з 01 по 12 вересня 2013 року ПАТ «СК «Статус» відшкодувала позивачеві 32 676 грн 48 коп. (а. с. 15, т. 1).

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 02 квітня 2015 року № 455, призначеним ухвалою суду від 09 січня 2014 року за клопотанням сторін, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Isuzu Trooper», д.н.з. НОМЕР_2, пошкодженого внаслідок ДТП 08 лютого 2013 року, складає 127 064 грн 61 коп., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінних складових автомобіля «Isuzu Trooper», д.н.з. НОМЕР_2, складає 58 319 грн 66 коп. (а. с. 3-26, т. 3).

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що вина водія ОСОБА_5 була встановлена постановою суду, а тому ПАТ «СК «Статус» відповідно до поліса № АЕ/1412647 та ТОВ «Автотранс-Україна» як роботодавець винної особи зобов'язані відшкодувати позивачу суму страхового відшкодування, виходячи з суми реальної шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі 58 319 грн 66 коп. відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 02 квітня 2015 року № 455. Крім того, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відшкодування позивачу витрат на евакуатор, витрат на правову допомогу та відшкодування моральної шкоди.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, погодився з його висновком про наявність підстав для стягнення страхового відшкодування з відповідачів ПАТ «СК «Статус» та ТОВ «Автотранс-Україна», проте при здійсненні розрахунку страхового відшкодування виходив з реальної вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача у розмірі 127 064 грн 61 коп. (розмір фактичної шкоди).

З касаційною скаргою до суду касаційної інстанції звернулася третя особа - ОСОБА_4, вважаючи законним рішення суду першої інстанції, у той час як відповідачі ПАТ «СК «Статус» та ТОВ «Автотранс-Україна» рішення апеляційного суду про стягнення з них страхового відшкодування не оскаржили, заяви про приєднання до касаційної скарги не подали, як не оскаржив вказане рішення суду і позивач.

Згідно із роз'ясненнями, викладеними у п. 18 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» (далі - Постанова), відповідно до ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції при перевірці законності судового рішення не має права виходити як за межі доводів касаційної скарги, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, так і за межі вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до абз. 4 п. 19 Постанови суд касаційної інстанції не має права перевіряти законність судового рішення щодо осіб, які касаційну скаргу на таке судове рішення не подавали, за винятком випадків, коли це стосується осіб, які не були залучені до участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки.

Зважаючи на вищевикладене та враховуючи, що ані відповідачами ПАТ «СК «Статус» та ТОВ «Автотранс-Україна», ані позивачем ОСОБА_3 не оскаржено рішення суду апеляційної інстанції про часткове задоволення позову та стягнення на користь позивача з ТОВ «Автотранс-Україна» 85 264 грн 61 коп., а з ПАТ «СК «Статус» - 16 323 грн 52 коп., колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про безпідставність доводів касаційної скарги третьої особи ОСОБА_4, оскільки оскаржуваним рішенням її права та обов'язки не порушено, до того ж захист прав з використанням позову іншої особи нормами ЦПК України не передбачено.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргуОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: О.В. Закропивний

С.О. Карпенко

Л.М. Мазур

Т.О. Писана