Номер провадження: 22-ц/785/5228/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Фальчука В.П., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання - Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 24.05.2016 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову Державного виконавця Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3, заінтересована особа Комунальне підприємство «Теплопостачання м. Одеси»,

встановила:

16.02.2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на рішеня державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, посилаючись на те, що постановою державного виконавця Калашнікова Р. В. від 25.11.2015 року відкрито виконавче провадження ВП №49464019, про примусове виконання судового наказу від 08.07.2013 року по справі №522/16802/13-ц про стягнення з неї заборгованості за поставлену теплову енергію в розмірі 17162,76 грн. та витрат на судовий збір у розмірі 114,70 грн. ОСОБА_2 вважає, що виконавцем порушені вимоги ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої судовий наказ може бути предявлений до виконання протягом одного року. У вязку з чим, державний виконавець, на думку скаржника, повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження. враховуючи вищенаведене, ОСОБА_2 просила визнати оскаржувану постанову неправомірною, скасувати її та зобовязати державного виконавця усунути допущені порушення.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 24.05.2016 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, Луговська Л.І. подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм процесуального права просить скасувати ухвалу та ухвалити нову, якою скаргу задовольнити, мотивуючи це тим, що судом першої інстанції не було досліджено матеріали цивільної справи №522/16802/13-ц та не зясував правильність зазначення у судовому наказі, який був предявлений до виконання, дати набрання законної сили.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах вимог, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні скарги, районний суд виходив з того, що в діях державного виконавця Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 не вбачається порушення прав боржника та положень Закону України «Про виконавче провадження», відтак, підстав для визнання неправомірної постанови Державного виконавця Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 немає.

Колегія суду погоджується з таким висновком районного суду виходячи з наступного.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно ч.1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом. Іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішенням, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності з ч. 1,2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених законом, здійснювати необхідні міри для своєчасного і повного виконання рішення способом і в порядку, передбаченому виконавчим документом.

Відповідно до ст. 7 вищенаведеного закону, державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 22 вказаного Закону виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Вказаний строк встановлюється для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Судом встановлено, що 08.07.2013 року Приморським районним судом м. Одеси видано судовий наказ по справі №522/16802/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Теплопостачання міста Одеси» заборгованості за поставлену теплову енергію в розмірі 17162,76 грн. та витрат на судовий збір у розмірі 114,70 грн. (а.с.4).

Згідно п.29.31 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України №173 від 17.12.2013 року, судовий наказ видається стягувачу за його заявою після набрання наказом законної сили.

Відповідно до копії судового наказу він набрав законної сили 12.01.2015 року та відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» строк предявлення до виконання до 12.01.2016 року.

Постановою державного виконавця Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 25.11.2015 року відкрито виконавче провадження ВП №49464019, про примусове виконання судового наказу Приморського районного суду м. Одеси від 08.07.2013 року по справі №522/16802/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за поставлену теплову енергію в розмірі 17162,76 грн. та витрат на судовий збір у розмірі 114,70 грн. (а.с.5).

Таким державний виконавець відкрив виконавче провадження в межах строку для його предявлення, тобто у відповідності до закону.

Оскільки, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарг. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Доводи апелянта про те, що відмітка у виконавчому листі поставлена з порушенням закону є необґрунтованими, оскільки до компетенції державного виконавця не входить повноваження перевіряти правомірність видачі виконавчого документу.

Колегія суддів вважає за можливим розяснити, апелянту її право оскаржити виконавчий документ.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала районного суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 312 ч. 1 п. 1, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 24.05.2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.С.Комлева

ОСОБА_4