Справа № 459/2016/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 квітня 2016 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого- судді Кріль М.Д.

при секретарі Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( треті особи: ОСОБА_3 (раніше ОСОБА_2) ОСОБА_4, ОСОБА_5, державного нотаріуса Червоноградської державної нотаріальна контора ОСОБА_6, реєстраційна служба Червоноградського МУЮ, ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Червоноградське відділення №7856 Львівської області) про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину.

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 18.02.1994 року помер її батько ОСОБА_7, спадкоємцями майна якого були вона, її брат - ОСОБА_3 (раніше ОСОБА_7) В.Я., мати - ОСОБА_8 та батько покійного (її дід) - ОСОБА_9 10.02.2004 року помер її дід (татів батько) ОСОБА_9. Після його смерті державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 видано свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.08.2004р., зареєстровані в реєстрі за №2-1696 та №2-1698, згідно яких відповідач ОСОБА_2 успадкував майно, яке належало померлому на час його смерті, а саме : 1/3 частину квартири по вул.Шептицького, 11/33 в м.Червонограді (свідоцтво №2-1696) та грошові вклади в ПАТ «Ощадбанк» ( свідоцтво №2-1698). Зазначені свідоцтва вважає незаконними, оскільки спадкові грошові кошти, які увійшли в склад спадщини, належали не тільки особисто померлому, а - на праві спільної сумісної власності покійному та його дружині, тобто її бабі ОСОБА_8. Окрім цього, спадкове майно після смерті діда мали право успадковувати не тільки відповідач ОСОБА_2 і її на той час жива баба ОСОБА_8, а ще й вона та її брат ОСОБА_3 (раніше ОСОБА_8) В.Я. за правом представлення. Зазначає, що на момент смерті діда вона була неповнолітньою, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Від імені її баби ОСОБА_8 у спадковій справі є нотаріально посвідчена заява, згідно якої остання відмовляється від своїх спадкових прав. Однак, така заява датована 17.08.2004р., тобто після спливу 6-місячного терміну, встановленого для прийняття спадщини, а відтак названа заява не має юридичного значення. Позивачка вказує, що 30.10.2014р. померла її баба ОСОБА_8 мати її батька, яка залишила заповіт, відповідно до змісту якого усе своє майно заповіла відповідачу ОСОБА_2 Проте останній не подав заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини, а тому вважається таким, що не прийняв спадщини. Відповідно, майно баби ОСОБА_8 повинно успадковуватись по закону. В сою чергу позивачка у передбачений законом строк подала заяву від 6.03.2015р. у нотаріальну контору про прийняття спадщини. Відтак, вона є єдиним спадкоємцем баби, оскільки її брат ОСОБА_3 відмовився від спадщини в її користь. Оскільки в даний час існують перешкоди в оформленні її спадкових прав після смерті діда ОСОБА_9 і баби ОСОБА_8, в тому числі в порядку представлення, через наявність вищезазначених свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих відповідачу після смерті його батька ОСОБА_9, який помер 10.02.2004р., змушена звернутись з даним позовом до суду. З огляду на наведене просить визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.08.2004р., зареєстровані в реєстрі за №2-1696 та №2-1698 та інші, якщо наявність таких буде підтверджена спадковою справою, видані відповідачу ОСОБА_2 державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 по спадковій справі №428/2004, заведеній після смерті ОСОБА_9, згідно з якими ОСОБА_2 успадкував частку квартири померлого у м. Червонограді по вул. Шептицького, 11/33 та інше майно, яке має право успадковувати позивачка.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася. Однак, подала заяву від 15.04.2016р., в якій просить дану цивільну справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідача не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в тому числі через оголошення в пресі.

У звязку з цим, керуючись ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим проведення заочного розгляду даної цивільної справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з таких підстав.

18.02.1994р. помер батько позивачки ОСОБА_7, що стверджується копією свідоцтва про смерть.

На момент смерті батька вона була малолітньою, спадщину прийняла.

10.02.2004р. помер дід позивачки (татів батько) ОСОБА_9, що стверджується копією свідоцтва про смерть.

Після його смерті в Червоноградській ДНК була відкрита спадкова справа №428/04 та видані оспорювані свідоцтва про право на спадщину №2-1696 та №2-1698, згідно з якими дядько позивачки відповідач по даній справі ОСОБА_2 успадкував належну померлому 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 та грошові вклади на банківських рахунках в ПАТ «Ощадбанк», хоча грошові вклади були спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_8 (діда і баби позивачки), а відтак успадкуванню підлягала лише ? частина цього майна (грошових коштів).

Крім цього, на момент смерті діда ОСОБА_9 позивачка була неповнолітньою.

Згідно ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка б належала за законом їхній матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1268 ЦК, малолітня та неповнолітня особа вважаються такими, що прийняли спадщину.

Незважаючи на це, позивачка ОСОБА_1 не була закликана до спадщини після смерті її діда ОСОБА_10, чим порушені її законні права та інтереси.

На момент смерті спадкоємця ОСОБА_9 його дружині (бабі позивачки) ОСОБА_8 було 68 років, вона була непрацездатною, а відтак мала право на обовязкову частку в спадщині (ст.1268 ЦК).

В спадковій справі №428/04 наявна нотаріально завірена заява ОСОБА_8 від 17.08.2004р., згідно змісту якої вона відмовилася від своїх спадкових прав після смерті чоловіка. Однак, така заява подана після спливу 6-місячного терміну, встановленого для прийняття спадщини (ст.1273 ЦК), а тому немає юридичного значення.

Виходячи з цього, ОСОБА_8 також повинна була бути закликана до спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_9 як особа, яка постійно проживала з ним на момент його смерті і, відповідно, прийняла спадщину.

Баба позивачки ОСОБА_8, яка померла 30.10.2014р., залишила заповіт від 11.03.2004р. на все своє майно відповідачу по даній справі ОСОБА_2, який є її рідним сином.

Як вбачається з матеріалів справи, останніх 10 років ОСОБА_2 проживає в ОСОБА_11. Тому, як спадкоємець по заповіту, для прийняття спадщини після смерті своєї матері повинен був подати відповідну заяву в нотаріальну контору, чого не зробив, а тому вважається таким, що не прийняв спадщину.

Натомість позивачка в передбачений законом термін подала заяву в Червоноградську ДНК про прийняття цієї спадщини, а її брат третя особа по справі ОСОБА_3 відмовився від спадкування в користь сестри.

В склад спадкового майна після смерті ОСОБА_8 входить і те майно, яке вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_9, зокрема, частина квартири по вул. Шептицького, 11/33 в м. Червонограді та грошові вклади в ПАТ «Ощадбанк».

Однак, у звязку з тим, що відповідачу ОСОБА_2 були видані оспорювані свідоцтва про право на спадщину від 19.08.2004р., зареєстровані в реєстрі за №2-1696 та №2-1698, позивачка в даний час не може реалізувати своїх законних прав та оформити спадкові права належним чином.

Припущення позивачки про те, що по даній спадковій справі, заведеній Червоноградською ДНК після смерті її діда ОСОБА_9, могли видаватися і інші свідоцтва про право на спадщину, не знайшли свого підтвердження, оскільки у витребуваній судом спадковій справі такі відсутні.

Згідно ст. 1301 ЦК, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видано, не має права на спадкування, а також у інших випадках, встановлених законом. Згідно п.27 Постанови Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути : визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, порушення у зв»язку із видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину задоволити частково.

Визнати недійсними видані відповідачу ОСОБА_2, 12.02.1967р.н., державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 по спадковій справі №428/2004 заведеній після смерті ОСОБА_9, який помер 10.02.2004р., свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.08.2004р. зареєстровані в реєстрі за № 2-1696 та № 2-1698.

У визнанні недійсними інших свідоцтв по даній спадковій справі відмовити у звязку з відсутністю таких.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. судового збору та 100 грн. вартості оголошення у пресі про виклик відповідача.

Копію рішення направити сторонам.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Львівської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуте Червоноградським міським судом Львівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М. Д. Кріль