Категорія 27 Доповідач Рибчинський В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Вінницької області в складі:

головуючого: Рибчинського В.П.,

суддів: Кучевського П.В., Голоти Л.О.,

при секретарі: Топольській В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державного ощадного банка» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 листопада 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державного ощадного банка» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, - в с т а н о в и л а:

В липні 2016 року ПАТ «Державного ощадного банка» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось з позовною заявою до ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.12.2007 року між ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 укладено договір про іпотечний кредит №1323. Згідно пунктів 1.1, 1.2 кредитного договору позичальнику банком надано кредит в сумі 242570 грн. на придбання однокімнатної квартири АДРЕСА_1 на 27 років зі сплатою 14,5% річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 25.12.2034 року.

26.12.2007 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та позичальником укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №5838. Згідно пунктів 1.1, 1.2 договору іпотеки, іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобовязання, що випливає з кредитного договору, передає в іпотеку, а іпотекодержатель цим приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет іпотеки, який належить іпотекодавцю на праві приватної власності, а саме нерухоме майно: квартира за № 33 в будинку № 41, що знаходиться на вулиці Гонти в місті Вінниці. Згідно п. 1.6 кредитного договору, позичальник зобовязався проводити погашення кредиту рівними частинами не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, в сумі 749 грн. шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в банку. Останній платіж в рахунок погашення кредиту здійснити не пізніше 25.12.2034 року. Згідно пункту 1.6.1 кредитного договору, нараховані проценти повинні бути сплачені позичальником щомісячно в сумі 2931 грн. (які зменшуються відповідно до п. 1.7.1) не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Сплата нарахованих процентів проводиться шляхом внесення готівки до каси банку, або шляхом безготівкових перерахувань. Остання сплата процентів повинна бути здійснена не пізніше 25.12.2034 року. Згідно пунктів 4.3.1, 4.3.2 кредитного договору позичальник зобовязався належним чином виконувати взяті на себе зобовязання за цим договором. Повернути кредит в сумі 242 570 грн., своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором.

Станом на 31.05.2016 року сума кредитної заборгованості складає 373 637,35 грн., з яких: 212 210,72 грн. основний борг, 61 754,03 грн. - проценти за користування кредитними коштами, 99 672,60 грн. - пеня за простроченими основним боргом та процентами. Станом на 31.05.2016року 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом складає 17 954,54 грн., сума інфляційних втрат складає 181 442,90 грн. Згідно пункту 4.3.5 кредитного договору позичальник зобовязався відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобовязаннях, що випливають з цього договору. Згідно пункту 4.2.2 кредитного договору при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами більше ніж на 2 місяці, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором. Згідно пункту 3.1.5 договору іпотеки, іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем зобовязань за цим та/або за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до розділу 5 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, передбачену кредитним договором та визначену на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, неустойку, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, повязаних з реалізацією предмета іпотеки. Вартість предмета іпотеки згідно висновку оцінювача фізичної особи підприємця ОСОБА_6 про ринкову вартість обєкту оцінки від 09.02.2016 року станом на 09.02.2016 року буз урахування ПДВ становить 319 257 грн. Просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1323 від 25.12.2007 року в сумі 373637,35грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно квартиру №33 в будинку №41, що знаходиться на вулиці Гонти в місті Вінниці, яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 26.12.2007 року та зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №5829, шляхом її продажу публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» будь-якій особі покупцеві за договором купівлі продажу в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» права: на подання та отримання в будь яких установах, підприємствах, організаціях, у ТОВ «Житлово Експлуатаційне обєднання», у нотаріусів, у державних реєстрах будь яких документів, їх копій, дублікатів, витягів з державних реєстрів, довідок, дублікату договору купівлі продажу посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 26.12.2007 року, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 5829 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 26.12.2007 року за № 2610911; на вчинення дій з реєстрації права власності на нерухоме майно, необхідних для продажу квартири за №33 в будинку №41, що знаходиться на вулиці Гонти в місті Вінниці та належить ОСОБА_2 на праві приватної власності. Встановити початкову ціну предмета іпотеки згідно висновку про ринкову вартість обєкта оцінки від 09.02.2016 року, проведеної оцінювачем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6В в розмірі 319 257,00 гривень. Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та стягнути понесені витрати.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 листопада 2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державного ощадного банка» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» задоволені частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1323 від 25.12.2007 року в сумі 373 637,35 грн., яка складається з: 212 210,72 грн. - основний борг, 61 754,03 грн. проценти за користування кредитними коштами, 99 672,60 грн. пеня за простроченими основним боргом та процентами, 17 954,54 грн. 3% річних, 181 442, 90грн. інфляційних втрат звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно квартиру № 33 в будинку № 41, що знаходиться на вулиці Гонти в місті Вінниці, яка складається з коридору 33-1, кімнати 33-2 житловою площею 18,6 кв.м., санвузла 33-4, кухні 33-3, загальною площею 37,9 кв.м., яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального ОСОБА_5 26.12.2007 року та зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 5829, шляхом її продажу публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» будь якій особі покупцеві за договором купівлі продажу в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» права: на подання та отримання в будь яких установах, підприємствах, організаціях, у ТОВ «Житлово Експлуатаційне обєднання», у нотаріусів, у державних реєстрах будь яких документів, їх копій, дублікатів, витягів з державних реєстрів, довідок, дублікату договору купівлі продажу посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 26.12.2007 року, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 5829 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 26.12.2007 року за № 2610911; на вчинення дій з реєстрації права власності на нерухоме майно, необхідних для продажу квартири за №33 в будинку №41, що знаходиться на вулиці Гонти в місті Вінниці та належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Встановити початкову ціну предмета іпотеки згідно висновку про ринкову вартість обєкта оцінки від 09.02.2016року, проведеної оцінювачем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6, в розмірі 319 257, 00 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Не погодившись з рішенням суду ПАТ «Державного ощадного банка» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, просило зазначене рішення змінити в частині відмови у виселенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та задовольнити позовні вимоги в цій частині в повному обсязі. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 листопада 2016 року відповідає цим вимогам частково.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 25.12.2007 року між ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 укладено договір про іпотечний кредит № 1323 (а.с. 7-9).

Згідно пунктів 1.1, 1.2 кредитного договору позичальнику банком надано кредит в сумі 242 570,00 грн. на придбання однокімнатної квартири АДРЕСА_1 на 27 років зі сплатою 14,5% річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 25.12.2034 року.

26.12.2007 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та позичальником укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за № 5838 (а.с.10).

Згідно пунктів 1.1, 1.2 договору іпотеки, іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобовязання, що випливає з кредитного договору, передає в іпотеку, а іпотекодержатель цим приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет іпотеки, який належить іпотекодавцю на праві приватної власності, а саме нерухоме майно: квартира за № 33 в будинку № 41, що знаходиться на вулиці Гонти в місті Вінниці.

Згідно п. 1.6 кредитного договору, позичальник зобовязався проводити погашення кредиту рівними частинами не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, в сумі 749 грн. шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в банку. Останній платіж в рахунок погашення кредиту здійснити не пізніше 25.12.2034 року.

Згідно пункту 1.6.1 кредитного договору, нараховані проценти повинні бути сплачені позичальником щомісячно в сумі 2 931,00 грн. (які зменшуються відповідно до п. 1.7.1) не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Сплата нарахованих процентів проводиться шляхом внесення готівки до каси банку, або шляхом безготівкових перерахувань. Остання сплата процентів повинна бути здійснена не пізніше 25.12.2034 року.

Згідно пунктів 4.3.1, 4.3.2 кредитного договору позичальник зобовязався належним чином виконувати взяті на себе зобовязання за цим договором. Повернути кредит в сумі 242 570,00 грн. своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором.

Згідно пункту 5.2 кредитного договору, за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобовязався сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, але не менше денної відсоткової ставки за користування кредитом, від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення.

Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 28.02.2012 року задоволено позов прокурора м. Вінниці в інтересах банку та стягнуто з позичальника на користь банку заборгованість за кредитним договором станом на 15.11.2012 року у розмірі 230 194, 52 грн., з них: основний борг 212 210,72 грн., проценти 16 613,10 грн., пеня 1 370,70 грн. (а.с.49-50).

Рішення суду виконується в примусовому порядку, але коштів на його виконання з органів ДВС не надходить.

Станом на 31.05.2016 року сума кредитної заборгованості складає 373 637,35 грн., з яких: 212 210,72 грн. основний борг, 61 754,03 грн. проценти за користування кредитними коштами, 99 672,60 грн.- пеня за простроченими основним боргом та процентами (а.с.23-33).

Станом на 31.05.2016 року 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом складає 17 954,54грн., сума інфляційних втрат складає 181 442,90 грн. (а.с.34-39).

Згідно пункту 4.3.5 кредитного договору позичальник зобовязався відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобовязаннях, що випливають з цього договору.

Згідно пункту 4.2.2 кредитного договору при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами більше ніж на 2 місяці, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором.

Згідно пункту 3.1.5 договору іпотеки, іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем зобовязань за цим та/або за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до розділу 5 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, передбачену кредитним договором та визначену на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, неустойку, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, повязаних з реалізацією предмета іпотеки.

Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

В порядку ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не було виконано у встановлений строк. У разі часткового виконання боржником зобовязання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з ч. 1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст.33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до п. 2 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

З аналізу зазначених вище норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов висновку щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно квартиру № 33 в будинку № 41, що знаходиться на вулиці Гонти в місті Вінниці, яка складається з коридору 33-1, кімнати 33-2 житловою площею 18,6 кв.м., санвузла 33-4, кухні 33-3, загальною площею 37,9 кв.м., яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального ОСОБА_5 26.12.2007 року та зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 5829, шляхом її продажу публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» будь-якій особі покупцеві за договором купівлі продажу.

Відмовляючи у виселенні ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив з того, що виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення неможливе без надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з огляду на наступне:

За змістом частини першої статті 575 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, це вид забезпечення виконання зобовязання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до статті 589 ЦК України, частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом України «Про іпотеку».

Згідно із частиною третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку».

Так, згідно із частинами першою, другою статті 39 цього Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК Української РСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення.

Частина третя статті 109 ЖК Української РСР регулює порядок виселення громадян.

За змістом частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» та частини третьої статті 109 ЖК Української РСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 109 ЖК Української РСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Таким чином, частина друга статті 109 ЖК Української РСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Відтак, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку» підлягають застосуванню як положення статті 40 цього Закону, так і норма статті 109 ЖК Української РСР.

Отже, за змістом цих норм особам, які виселяються з жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у звязку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається тільки в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла.

За таких обставин, враховуючи те, що квартира № 33 во вул. Гонти, 41 в м. Вінниці була придбана на кредитні кошти за договором про іпотечний кредит № 1323 від 25.12.2007 року, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції безпідставно відмовив позивачу в задоволенні позовних вимог в частині виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з квартири № 33 во вул. Гонти, 41 в м. Вінниці, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки частково не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у виселенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

За правилами статті 88 ЦПК України слід стягнути судові витрати по справі з відповідача на користь позивача в сумі 6 795,92 грн.

Керуючись ст.ст. 303,307,308, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державного ощадного банка» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 вересня 2016 року скасувати в частині відмови у виселенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державного ощадного банка» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» в частині виселення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державного ощадного банка» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» витрати щодо сплати судового збору у розмірі 6 795,92 гривень за подання апеляційної скарги.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: В.П. Рибчинський

Судді: П.В. Кучевський

ОСОБА_7