АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Євробанк" на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 14 вересня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Євробанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 14 вересня 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "Євробанк" до ОСОБА_3, який є поручителем боржника, про стягнення заборгованості за кредитним договором у зв'язку із припиненням поруки.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ КБ "Євробанк" в особі уповноваженої особи ФГВФО на здійснення ліквідації ПАТ КБ "Євробанк" подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.151-153).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: представника позивача, Щербан Г.А., яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити, представника відповідача, ОСОБА_5, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

6 грудня 2013 року між позивачем та ПП "Імпекс 2010" був укладений договір овердрафту №ЮА-161/2013-О.

Відповідно до умов вказаного договору, позивач зобов'язався надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку позичальника, відкритого у позивача, на підставі розрахункових документів на суму, що перевищує фактичний залишок коштів на такому поточному рахунку в межах визначеного цим договором ліміту кредитування, а останній зобов'язався сплатити проценти за користування овердрафтом, комісію кредитодавця (позивача), що передбачені тарифами кредитодавця (позивача), виконати інші умови цього договору та повернути кредитодавцю (позивачу) заборгованість за овердрафтом у строки встановлені цим договором.

Умовами кредитного договору передбачено, що ліміт овердрафту складає 178 000 грн., розмір процентів за користування овердрафтом складає 23% річних і встановлено, що строк дії овердрафту закінчується 4 грудня 2014 року.

У відповідності до договору про внесення змін №1 до договору овердрафту №ЮЛ-161/2013-0 від 6 грудня 2013 року строк дії овердрафту було змінено та встановлено його дію до 16 жовтня 2015 року.

В якості забезпечення виконання зобов'язань по зазначеному кредитному договору, між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки № ЮЛ-161/2011/П-3 від 6 грудня 2013 року з подальшими змінами до нього від 17 жовтня 2014 року відповідно до договору про внесення змін №1 до договору поруки № ЮЛ-161/2011/П-3 від 6 грудня 2013 року.

Відповідно до п.2.1. договору поруки, поручитель поручається за виконання боржником обов'язків, що виникли на підставі основного договору (договір овердрафту №ЮЛ-161/2013-0 від 6 грудня 2013 року) або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.

Пунктами 3.1 та 3.2 договору поруки передбачено, що боржник та поручитель відповідають перед кредитодавцем (позивачем ) за порушення обов'язків, перелічених у статті 2 цього договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитодавцем у тому ж обсязі, що і боржник. Передбачена пунктом 3.1. цього договору відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник допустить порушення будь-якого з обов'язків, зазначених у пункті 2.1. цього договору.

Згідно з умовами договору поруки № ЮЛ-161/2011/П-3 від 6 грудня 2013 року з подальшими змінами до нього від 17 жовтня 2014 року відповідно до договору про внесення змін №1 до договору поруки № ЮЛ-161/2011/П-3 від 6 грудня 2013 року, договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Банк пред'явив позовну вимогу до поручителя ОСОБА_3 поза межами установленого ч.4 ст.559 ЦК України строку, оскільки звернувся до суду лише 14 квітня 2016 року.

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ "Євробанк" відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи апеляційної скарги про те, що позовну заяву подано до суду в межах встановленого частиною четвертою ст.559 ЦК України строку, оскільки строк дії овердрафту встановлено до 16 жовтня 2015 року, а позовна заява подана 13 квітня 2016 року - в межах шести місяців, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не заперечується стороною позивача, у відповідності до Договору про внесення змін №1 від 17 жовтня 2014 року до договору овердрафту №ЮЛ-161/2013-0 від 6 грудня 2013 року строк дії овердрафту було змінено та встановлено його дію до 16 жовтня 2015 року (а.с.55-56).

Згідно з умовами договору поруки № ЮЛ-161/2011/П-3 від 6 грудня 2013 року з подальшими змінами до нього від 17 жовтня 2014 року відповідно до договору про внесення змін №1 до договору поруки № ЮЛ-161/2011/П-3 від 6 грудня 2013 року, договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

З матеріалів справи убачається, що 24 червня 2015 року ОСОБА_3 направлено вимогу про усунення порушень за Договором овердрафту №ЮЛ-161/2013-0 (а.с.63).

Відповідно до змісту Вимоги, станом на 22 червня 2015 року у позичальника перед банком утворилась загальна заборгованість з повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та пені в розмірі 221 813 грн. 02 коп., з яких: 158 000 грн. заборгованість за простроченим кредитом; 2 119 грн. 84 коп. заборгованість за процентами; 20 156 грн. 87 коп. прострочена заборгованість за процентами; 41 536 грн. 31 коп. пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (з 21 грудня 2014 року по 21 червня 2015 року).

Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення у сіх зобов'язань боржника за кредитним договором.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту порушення позичальникомстроку виконання зобов'язання згідно з такими умовами або у зв'язку із застосуванням банкомправа на вимогу проповернення кредиту достроково порушення встановленого банком строку дострокового повернення позичальником кредиту.

Пред'явивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й міг пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

Наведена правова позиція, висловлена Верховним Судом України за результатом розгляду справи № 6-1077цс15 від 2 вересня 2015 року, відповідно до положень ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких правових норм в аналогічних справах.

Відповідно до змісту Вимоги про усунення порушень від 24 червня 2016 року, позивачем запропоновано відповідачу негайно усунути порушення умов Договору овердрафту №ЮЛ-161/2013-0.

Таким чином, ПАТ КБ "Євробанк" скористався наданим йому ч.2 ст.1050 ЦК України та змінив строк виконання зобов'язання за Договором овердрафту №ЮЛ-161/2013-0.

Цей факт підтверджується також відомостями дослідженого апеляційним судом в порядку, визначеному ч.2 ст. 303 ЦПК України, розгорнутого розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.174-180).

Тому в даному випадку шестимісячний строк для пред'явлення вимоги до поручителя - ОСОБА_3, тривав з липня 2015 року по грудень 2015 року.

Позовна заява про стягнення заборгованості з поручителя подана до суду лише 14 квітня 2016 строку, що підтверджується відтиском вхідного штампу Дніпровського районного суду м. Києва на титульній сторінці позовної заяви (а.с.1).

З огляду на наведене, оскільки ПАТ КБ "Євробанк" пред'явив позовну вимогу до поручителя ОСОБА_3 з пропуском встановленого ч.4 ст.559 ЦК України строку, порука за договором поруки № ЮЛ-161/2011/П-3 від 6 грудня 2013 року,з подальшими змінами від 17 жовтня 2014 року, є припиненою.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга відповідача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Євробанк" відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 14 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О. Невідома