Справа № 185/7532/16-ц
Провадження № 2-з/185/51/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року м.Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Врона А.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю магазин «Ізюминка», ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору застави, -

В С Т А Н О В И В :

09 вересня 2016 року представник позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_6, звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на частку у статутного капіталу ТОВ «СКАЙ-ЛТД» у розмірі 100 % від загального розміру статутного капіталу Товариства, накласти арешт на частку у статутного капіталу ТОВ «Фокус» у розмірі 100% від загального розміру статутного капіталу Товариства, накласти арешт на все рухоме і нерухоме майно ТОВ «СКАЙ-ЛТД», накласти арешт на все рухоме і нерухоме майно ТОВ «ФОКУС», заборонити посадовим особам ТОВ «СКАЙ-ЛТД» та ТОВ «ФОКУС» здійснювати будь-які дії, що можуть спричинити відчуження втрату або пошкодження майна ТОВ «СКАЙ-ЛТД» та/або ТОВ «ФОКУС».

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що подану заяву необхідно повернути заявнику з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За загальним правилом забезпечення позову допускається після відкриття провадження у цивільній справі. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частина 4 ст. 151 ЦПК України допускає виняток з цього правила щодо можливості забезпечення позову за заявою заінтересованої особи до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності.

В даному випадку правовідносини не стосуються порушення права інтелектуальної власності.

Станом на 14 вересня 2016 року провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю магазин «Ізюминка», ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору застави, не відкрито.

Відповідно до ч.8 ст.153 Цивільного процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Виходячи з вищенаведеного та враховуючи невідповідність заяви, вимогам, встановленим ст. 151 ЦПК України, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.ст.151,153 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю магазин «Ізюминка», ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору застави повернути заявнику.

Розяснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її постановлення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_7