Справа №: 398/66/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"16" серпня 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого........Крімченко С.А.,

при секретарі........Міщенко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про повернення безпідставно набутого майна,-

Встановив:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_4 і просить повернути на її користь бетонний паркан у кількості 12 секцій вартістю 4040 грн. Мотивує тим, що з весни 2014 року її донька ОСОБА_10 перебувала в фактичних шлюбних відносинах з сином відповідачки - ОСОБА_6 та проживали в АДРЕСА_1, який належав покійній бабусі відповідачки.Так як їхні діти в майбутньому мали намір створити сім»ю , то вона за особисті кошти придбала бетонний паркан у фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 у кількості 12 секцій та оплатила його доставку і встановлення за вищезазначеною адресою. 25 квітня 2015 року її донька одружилася з ОСОБА_6На час подачі позову стосунки між подружжям погіршилися, вони припинили спільне господарство, проживають окремо.Так як її донька не проживає в зазначеному будинку, то вона звернулася до відповідачки з вимогою повернути належний їй бетонний паркан у кількості 12 секцій .Але відповідачка відмовляється повертати належний їй паркан. Тому вона вимушена звернутися до суду.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов і просить його задоволити.В судовому засіданні пояснила, що її донька та син відповідачки проживали в будинку, який успадкувала відповідачка .Відповідачка зробила ремонт в даному будинку. А так як паркан навколо будинку був в неналежному стані,то вона з власної ініціативи і за погодженням з відповідачкою встановила за власні кошти паркан навколо будинку. Так як шлюб між дітьми був розірваний і вони проживають окремо , то вони забрали з будинку належні їм речі.Відповідачка відмовилася віддавати паркан або сплачувати за нього кошти. Паркан можливо демонтувати по секціям і використати за призначенням.

Представник позивача підтримав позов. В судовому засіданні пояснив, що паркан позивачка придбала ще до весілля своєї доньки за власні кошти, договір дарування не оформлювався.Так як донька позивачки розлучилася з сином відповідачки і не проживає в будинку , навколо якого був встановлений паркан, то відповідачка безпідставно володіє даним майном.

Відповідачка позов не визнала. В судовому засіданні пояснила, що її син разом з дочкою позивачки проживали в будинку, який належав її бабусі. Вони зробили ремонт в квартирі, а позивачка поставила паркан. Коли молоде подружжя розлучилося, то родичі її невістки забрали з будинку всі речі, які подарували на весілля.Тому вони відмовилися повертати паркан.

Представник відповідачки позов не визнав.Вважає, що паркан був подарований позивачкою подружжю і тому не підлягає поверненню.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони , представників сторін ,покази свідків, суд вважає ,що позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (стаття 10 ЦПК України). Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК. Обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст.61 ЦПК України).

В судовому засіданні встановлено, що будинок АДРЕСА_1 Кіровоградської області належав ОСОБА_8, бубусі відповідачки ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_8 померла.Після її смерті відкрилася спадщина на даний будинок. З заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини звернулася відповідачка ОСОБА_4 і відповідно прийняла спадщину після смерті бабусі ОСОБА_8 , що підтверджується копією спадкової справи.

Встановлено, що 27.09.2014 року позивачка придбала у фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 бетонний паркан у кількості 12 секцій вартістю 4040 грн., оплатила роботу по встановленню паркана в сумі 720 грн. та його доставку в сумі 150 грн., що підтверджується товарним чеком №38 від 27.09.2014 року.( а.с.8) Даний факт не заперечувався відповідачкою .

Встановлено, що дочка відповідачки ОСОБА_9 уклала шлюб з ОСОБА_6 25 квітня 2015 року.Після укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_6.

В судовому засіданні встановлено, що подружжя ОСОБА_6 після укладення шлюбу мало намір проживати в АДРЕСА_2 , який прийняла в спадщину відповідачка.Остання дозволила подружжю проживати в даному будинку. Встановлено, що до укладення шлюбу відповідачка зробила ремонт в даному будинку , а позивачка придбала бетонний паркан та встановила навколо даного будинку.

Встановлено, що на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.01.2016 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 розірваний ( а.с. 32).Після розірвання шлюбу ОСОБА_10 в будинку АДРЕСА_1 Кіровоградської області не проживає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що він був присутній на весіллі подружжя ОСОБА_10, але не чув, щоб позивачка на весіллі дарувала паркан подружжю. Позивачка подарувала подружжю меблі , а відповідачка зазначила, що вони нададуть подружжю житло, щоб дані меблі розмістити.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона була присутня на весіллі подружжя ОСОБА_10, але не чула, щоб позивачка на весіллі дарувала паркан подружжю.Коли подружжя розлучилося, позивачка та її родичі вивезли речі з будинку, а сестра позивачки зазначила, що паркан вони не будуть чіпати.

Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що після розірвання шлюбу між їхніми дітьми , позивачки вивезла з її будинку меблі , а також речі, які подарували подружжю.Тому підстав повертати паркан вона не вбачає.Але визнала, що син не звертався до суду з позовом про поділ майна подружжя.

Позивачка в судовому засіданні зазначила, що знала, що будинок, навколо якого вона облаштувала паркан, успадкувала відповідачка. Але остання зазначала, що в подальшому будинок буде оформлений на сина і їхні діти будуть там проживати.Паркан вона встановила з власної ініціативи, але відповідачка не заперечила проти його встановлення.Паркан подружжю вона не дарувала. Дочка після розірвання шлюбу не проживає в даному будинку . Але паркан , який вона придбала, залишився.Паркан можливо демонтувати.Але відповідачка відмовляється добровільно його повертати або сплачувати його вартість.З будинку вони вивели лише майно, яке вони подарували. Позовів про розділ майна між подружжям в суді не було.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

Статтею 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Обовязковими умовами для виникнення зобовязання з безпідставного збагачення є: - набуття або збереження майна; - набуття або збереження майна за рахунок іншої особи; - відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд вважає, що відповідачка безпідставно набула спірне майно, придбане позивачкою , так як відсутня правова підстава для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи( відсутність договору дарування або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України) . Тому позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.

Відповідно до наданої квитанції, позивач за надання цього позову до суду, сплатив судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. , що підлягає відшкодуванню

Керуючись ст. ст. 1212,1213 ЦК України , ст.ст. 209,215 ЦПК України,-

Вирішив :

Позов задовольнити .

Зобов'язати ОСОБА_4 повернути в натурі на користь ОСОБА_3 бетонний паркан у кількості 12 секцій вартістю 4040 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 487 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий :