Справа№592/8972/16-ц
Провадження №2/592/2557/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді Косолап М.М.,

за участю секретаря Павлович Ю.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради, треті особи: ОСОБА_3 державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 архітектури та містобудування ОСОБА_3 міської ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

Позивач свої уточнені вимоги мотивує тим, що 23.10.1960 р. його батьки зареєстрували шлюб. 26.08.1961 р. його батьку ОСОБА_5 згідно договору № 324 про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві власності надана земельна ділянка № 44 по вул. Суворова в м. Суми, площею 460 кв.м. На вказаній земельній ділянці його батьки ОСОБА_5Я та ОСОБА_6 побудували житловий будинок з надвірними будівлями. 12.05.2002 р. помер батько ОСОБА_5 і після смерті відкрилася спадщина, яка складалася із ? частини житлового будинку з надвірними господарськими спорудами, а інша належала його матері. Після смерті батька спадщину прийняла дружина його мати, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем і з заявою до нотаріальної контори не зверталася. 16.02.2016 р. його мати ОСОБА_6 померла, після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Суми, вул. Суворова, 52 (колишній № 44). Земельна ділянка у власність не передавалась. Він є єдиним спадкоємцем після смерті матері, тому звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але постановою державного нотаріуса Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Будинок № 52 по вул. Суворова у м. Суми не зареєстрований у Сумському БТІ. Згідно Технічного паспорта на будинок, домоволодіння складається з: житлового будинку А -1, загальною площею приміщень підрахованих за формулою 69,8 кв.м., загальною площею 67,0 кв.м., житловою площею 44,8 кв.м., допоміжною площею 22,2 кв.м., площею літніх приміщень 2,8 кв.м.; житлової прибудови - А1-1, погрібу - п/г, тамбура - а1, ганку, літньої кухні Б, тамбура б, вбиральні В, сарая Г, споруд воріт з хвірткою № 1, огорожі № 2, огорожі № 3. Будинок разом з прибудовами не є самочинним будівництвом, оскільки збудовані до 1992 року. Відсутні рішення про зміну виділеної батьку земельної ділянки № 44 на № 52. Просить суд встановити факт прийняття ОСОБА_6 спадщини після смерті ОСОБА_5, який помер 12 травня 2002 року; встановити факт належності ОСОБА_6 житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Суворова, 52; визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 16 лютого 2016 року право власності на житловий будинок А- 1, загальною площею приміщень підрахованих за формулою 69,8 кв.м., загальною площею 67,0 кв.м., житловою площею 44,8 кв.м., допоміжною площею 22,2 кв.м., площею літніх приміщень 2,8 кв.м.; житлову прибудову - А1-1, погріб - п/г, тамбур - а1, ганок, літню кухню Б, тамбур б, вбиральню В, сарай Г, споруди ворота з хвірткою № 1, огорожу № 2, огорожу № 3 за адресою: м. Суми, вул. Суворова, 52.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав і просив задовольнити. Суду пояснив, що його батьки і він з 1970 року жили у будинку по вул. Суворова, 52 в м. Суми, який самі побудували на виділеній земельній ділянці, весь час були зареєстровані. У 2002 році помер батько, він спадщину не приймав, прийняла мати ОСОБА_6, яка проживала і була зареєстрована разом з батьком на час його смерті, доглядала спадщину, утримувала її в належному стані, тобто фактично прийняла. Після смерті матері він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і стало відомо, що відсутні документи на будинок 52 по вул. Суворова в м. Суми, який зареєстрованим не значиться. Будинок разом з надвірними будівлями побудували ще батьки, самочинне будівництво відсутнє. З 1971 року батьки були зареєстровані саме у будинку № 52, нумерацію 44 мала земельна ділянка, проте для будівництва мосту деякі ділянки забирались, а що залишились змінили нумерацію.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що іншого способу отримати спадщину ніж звернення до суду за захистом права не має.

Представник відповідача - ОСОБА_3 міської ради у судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Згідно наданих заперечень на позов просили розглядати справу у відсутності представника і у задоволенні позову просили відмовити. Зазначили, що Відповідно до договору про безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку № 324 від 26.08.1961 р. ОСОБА_5 повинен був збудувати будинок за № 44 по вул. Суворова. Позивач не надав доказів про зміну нумерації житлового будинку з № 44 на № 52 по вул. Суворова (а.с. 38 - 40). Будинок не було введено в експлуатацію відповідним актом, а тому будівництво є незавершеним. Присвоєння поштових адрес обєкту нерухомого майна може вплинути на права Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради. Відсутні документи, що підтверджують факт звернення позивача до управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» з заявою про присвоєння поштової адреси будинку.

Представники третіх осіб Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 архітектури та містобудування ОСОБА_3 міської ради у судове засідання не прибули, надали листи про розгляд справи без їх участі (а.с. 79, 98).

Заслухавши пояснення позивача, його представника, свідків, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 народився у м. Суми і його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 5).

Відповідно до Договору № 324 про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від одної до пяти включно від 26.08.1961 р. ОСОБА_5 надано на праві безстрокового користування земельну ділянку по вул. Суворова, 44 в м. Суми, площею 460 кв.м. За умовами договору забудовник зобовязався побудувати житловий будинок площею 35 кв.м. кількістю кімнат три (а.с. 8 - 9).

З Інвентарної справи № 66768 на будинок № 52 по вул. Суворова в м. Суми вбачається, що ОСОБА_5 було збудовано будинок, який мав номер 52 у 1967 році, що підтверджується Викопіюванням з плану будівельного кварталу № 241, неодноразово проводилась оцінка, складались акти вартості будівель у 1973, 1975, 1984 роках. Загальна площа земельної ділянки на якій зведено будівлі 460 кв.м.

Відповідно до Технічного паспорту на житловий будинок № 52 по вул. Суворова у м. Суми, виготовленого 26.09.2016 р. будинок, господарські будівлі та споруди побудовані у період з 1968 по 1978 роки та складаються з наступного: житловий будинок А - 1, загальною площею приміщень підрахованих за формулою 69,8 кв.м., загальною площею 67,0 кв.м., житловою площею 44,8 кв.м., допоміжною площею 22,2 кв.м., площею літніх приміщень 2,8 кв.м.; житлової прибудови - А1-1, погріб - п/г, тамбура - а1, ганку, літньої кухні Б, тамбура б, вбиральні В, сарай Г, споруди ворота з хвірткою № 1, огорожа № 2, огорожа № 3 (а.с. 13- 16).

Відповідно до довідки субєкта господарювання ФОП ОСОБА_7 на земельній ділянці за адресою: м. Суми, вул. Сурова, 52 (колишній 44) в м. Суми знаходяться будівлі та споруди, побудовані до 05.08.1992 р. не належать до самочинного будівництва (а.с. 17).

Згідно інформації електронного реєстру КП «ОСОБА_3 міське БТІ» СМР станом на 29.12.2012 р. право власності на обєкт нерухомого майна за адресою: м. Суми, вул. Суворова, 52 не зареєстровано (а.с. 10).

Відповідно до правової позиції Верховного суду України по справі № 6-137цс13 від 18.12.2013 р. право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва.

У період 1968 р. 1978 р. (період зведення будинку) питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Отже, за вказаними Указом та Постановою підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію.

Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 р. № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється: по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05.08.1992 р., могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Статтями 4, 101, 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 р. передбачено, що цивільні права і обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Відповідно до цього цивільні права і обов'язки виникають внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання цивільно-правових наслідків. У подружжя, яке проживає спільно, та його неповнолітніх дітей може бути тільки один жилий будинок, що належить на праві власності одному з них, або є в їх спільній власності. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина, і батьки померлого. Вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що спірний житловий будинок, літня кухня, тамбур, житлова прибудова і погріб були збудовані у 1968 - 1969 роках, сарай у 1976 році, тамбур а1, ганок у 1991 році, тобто за наведених норма права, право власності на будинок 52 по вул. Суворова в м. Суми виникло у ОСОБА_5 та ОСОБА_6

12.05.2002 року помер ОСОБА_5 (а.с. 6).

За адресою: м. Суми, вул. Суворова, 52 були зареєстровані та проживали по день смерті: з 01.09.1970 р. по 12.05.2002 р. - ОСОБА_5; з 01.09.1970 р. по 16.02.2016 р. - ОСОБА_6, що підтверджується Довідкою ОСОБА_4 «Центр надання адміністративних послуг» від 28.09.2016 р. (а.с. 21). Вказана обставина також підтверджується фотокопіями паспортів померлих та будинковою книгою на будинок № 52 по вул. Суворова у м. Суми. Зокрема, з будинкової книги вбачається, що у будинку був зареєстрований і позивач (а.с. 101 104, 105 -115).

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1965 року. Позивач та його батьки їх сусіди з будинку № 52. Земельні ділянки видавались їм для забудови шляхом відрізання від родичів. Спочатку номер їх будинку був № 48, який потім приблизно у 1972 році було змінено на № 56. Батьки позивача весь час проживали з нею по сусідству, потім ОСОБА_5 помер і його дружина ОСОБА_6 проживала одна до 2016 р. поки не померла та її доглядав ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1984 року є головою квартального комітету району. Стверджує, що на момент набуття нею повноважень квартальної батьки позивача вже проживали і були зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_3. Спочатку помер батько ОСОБА_5, залишилася проживати його дружина мати позивача. Вона неодноразово займалася приватизацією земельних ділянок сусідів, але мати позивача за життя відмовлялася. Про відсутність реєстрації будинку у БТІ їй стало відомо коли ОСОБА_1 запросив її свідком до суду.

Таким чином судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було збудовано будинок, який мав номер 52 по вул. Суворова у м. Суми, що підтверджується інвентарною справою на будинок.

Після смерті ОСОБА_5 спадкова справа не заводилась, його дружина ОСОБА_6 прийняла спадщину, яка складається з ? частини будинку з господарськими будівлями і спорудами № 52 по вул. Суворова у м. Суми, оскільки на день смерті проживала зі спадкодавцем, фактично вступила в управління та володіння зазначеним нерухомим майном.

За наведених обставин, слід дійти висновку, що факт прийняття ОСОБА_6 спадщини після смерті ОСОБА_5, який помер 12 травня 2002 року знайшов своє підтвердження і підлягає задоволенню.

Прийнявши спадщину після смерті чоловіка, ОСОБА_6 став належати житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: м. Суми, вул. Суворова, 52.

16.02.2016 року померла ОСОБА_6 (а.с. 7).

За змістом ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За приписами ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З спадкової справи Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори № 02-14 до майна померлої 16.02.2016 р. ОСОБА_6 вбачається наступне (а.с. 27 - 36а).

Після смерті матері - ОСОБА_6, позивач звернувся до Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса від 19.09.2016 р. у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину після померлих 16.02.2016 р. ОСОБА_6 та 12.05.2002 р. ОСОБА_5 на житловий будинок за адресою: місто Суми, вул. Суворова, 52 позивачу відмовлено, оскільки не подано документів необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с. 11, 12).

Згідно Експертного висновку будівельно-технічного дослідження № 930 від 21.11.2016 р. приміщення житлового будинку літ «А-1», житлової прибудови «А1-1», погріб «п/г», тамбур «а1», ганок, літня кухня «Б», тамбур «б», вбиральня «В», сарай «Г», огорожа 1-3, розташовані за адресою: м. Суми, вул. Суворова, 52 відповідають державним будівельним, пожежним та санітарним нормам (а.с. 82 - 87).

За зверненням позивача ОСОБА_4 архітектури та містобудування ОСОБА_3 міської ради повідомило, що для підтвердження поштової адреси йому необхідно бути власником обєктів нерухомого майна (а.с. 100).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відсутність у ОСОБА_1 правовстановлюючих документів на будинок 52 по вул. Суворова у м. Суми, а також відсутність державної реєстрації вказаного будинку позбавляє позивача оформити свої спадкові права, іншого способу, окрім звернення до суду за захистом порушеного права не має.

З огляду на встановлені факти та досліджені докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі в обраний ОСОБА_1 спосіб слід встановити факт прийняття ОСОБА_6 спадщини після смерті ОСОБА_5, який помер 12 травня 2002 року; встановити факт належності ОСОБА_6 житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Суворова, 52; визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 16.02.2016 року право власності на житловий будинок А - 1, загальною площею приміщень підрахованих за формулою 69,8 кв.м., загальною площею 67,0 кв.м., житловою площею 44,8 кв.м., допоміжною площею 22,2 кв.м., площею літніх приміщень 2,8 кв.м.; житлову прибудову - А1-1, погріб - п/г, тамбур - а1, ганок, літню кухню Б, тамбур б, вбиральню В, сарай Г, споруди ворота з хвірткою № 1, огорожу № 2, огорожу № 3 за адресою: м. Суми, вул. Суворова, 52.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_6 спадщини після смерті ОСОБА_5, який помер 12 травня 2002 року.

Встановити факт належності ОСОБА_6 житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Суворова, 52.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 16 лютого 2016 року право власності на житловий будинок А - 1, загальною площею приміщень підрахованих за формулою 69,8 кв.м., загальною площею 67,0 кв.м., житловою площею 44,8 кв.м., допоміжною площею 22,2 кв.м., площею літніх приміщень 2,8 кв.м.; житлову прибудову - А1-1, погріб - п/г, тамбур - а1, ганок, літню кухню Б, тамбур б, вбиральню В, сарай Г, споруди ворота з хвірткою № 1, огорожу № 2, огорожу № 3 за адресою: м. Суми, вул. Суворова, 52.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.М. Косолап