Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ластовки Н.Д.,

за участю секретаря Панасюк Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Правекс-Банк» (далі - ПАТ КБ «Правекс-Банк») звернулось до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором в розмірі 34 838,71 доларів США, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.05.2008 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 1019-013/08Р, згідно умов якого Банк надав відповідачу кредит для оплати вартості автомобіля на загальну суму 44 176,00 доларів США, терміном до 23.05.2015 року, із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,99 % річних, а відповідач зобов'язалась повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитом в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов'язання відповідача ОСОБА_1 23.05.2008 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та відповідачем ОСОБА_2 укладено Договір поруки № 1019-013/08Р, відповідно до умов якого поручитель, як солідарний боржник, зобов'язався перед Банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих Банком відповідачу ОСОБА_1 у вигляді кредиту, згідно з Кредитним договором № 1019-013/08Р від 23.05.2008 року, у сумі 44 176,00 доларів США, на строк до 23.05.2015 року.

Однак, відповідачами не виконано умови Кредитного договору, у зв'язку з чим наявна заборгованість з боку відповідачів, яка станом на 18.06.2015 року становить 34 838,71 доларів США, з яких: 24 840,00 доларів США - сума тіла кредиту; 9 998,71 доларів США - сума не сплачених процентів, що є предметом позовних вимог.

Представник позивача ПАТ КБ «Правекс-Банк» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, однак надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, однак надала до суду клопотання про застосування наслідків пропуску строку позовної давності та просить провести розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, однак надав до суду клопотання про застосування наслідків пропуску строку позовної давності та просить провести розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи убачається, що на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 року Акціонерний комерційний банк «Правекс-Банк» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Правекс-Банк».

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Правекс-Банк» є правонаступником усіх прав та обов'язків Акціонерного комерційного банку «Правекс-Банк». (а.с. 22-30)

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення.

Згідно п. 4 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансовий кредит -кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Кредитний договір є різновидом договору позички, тому до правовідносин, що виникають на його основі, застосовуються ті ж правила, що діють для договорів позички.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 23.05.2008 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 1019-013/08Р, згідно умов якого з метою оплати вартості автомобіля Банк надав відповідачу кредит на загальну суму 44 176,00 доларів США, терміном до 23.05.2015 року, із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,99 % річних. (а.с. 8-11)

Відповідно до п. 4.4. Договору, позичальник зобов'язалась погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 526,00 доларів США щомісяця до «10» числа наступного місяця.

Позивачем виконано умови Кредитного договору № 1019-013/08Р від 23.05.2008 року та надано відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 198 788,00 грн., що підтверджено Меморіальним ордером № 3 від 26.05.2008 року. (а.с. 19)

Згідно зі статтями 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Поняття поруки закріплено у ст. 553 Цивільного кодексу України, відповідно до якої порукою є договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Договір поруки має бути укладений у письмовій формі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань за Кредитним договором № 1019-013/08Р від 23.05.2008 року, між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та ОСОБА_2 укладено Договір поруки № 1019-013/08Р, відповідно до умов якого поручитель поручився перед кредитором за виконання ОСОБА_1зобов'язань за Кредитним договором № 1019-013/08Р від 23.05.2008 року, який був укладений між кредитором і боржником, у повному обсязі, за умовами якого боржник зобов'язаний повернути кредиторові кредитні кошти в розмірі 44 176,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення 23.05.2015 року, сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами з розрахунку 11,99% річних і можливі неустойки у розмірах та у випадках, передбачених Кредитним договором.

Згідно п. 4.1 Договору поруки, даний Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 23.05.2018 року. (а.с. 17)

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України, застава - це традиційний майновий вид забезпечення виконання зобов'язання, при якому кредитор-заставодержатель має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

23.05.2008 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та ОСОБА_1 укладено Договір застави транспортного засобу № 1019-013/08Р, згідно умов якого заставодавець, для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов'язань перед заставодержателем за Кредитним договором № 1019-13/08Р від 23.05.2008 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами Кредитного договору, відшкодування збитків, іншої заборгованості, передає в заставу заставодержателю належне йому на праві власності майно: автомобіль марки «Тойота Кемрі», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. (а.с. 62-64)

10.03.2011 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 1019-013/08Р від 23.05.2008 року, згідно умов якого позичальник зобов'язалась погашати заборгованість за кредитом щомісяця до 10 числа включно шляхом внесення коштів згідно графіку погашення кредиту, встановленому у Додатку № 1 до цього Договору. (а.с. 65; 66)

Згідно змісту постанови слідчого СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві від 22.06.2012 року, 19.06.2012 року приблизно о 02 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, вул. Шумського, 1-Б, невстановлена досудовим слідством особа умисно, з хуліганських намірів шляхом підпалу спричинила пошкодження автомобілю «Тойота Кемрі», державний номерний знак НОМЕР_1. По факту хуліганства порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України. (а.с. 61)

Відповідно до Звіту автотоварознавчого дослідження № 41/12, складеного 23.07.2012 року оцінювачем Центру експертної оцінки майна», матеріальний збиток, завданий ОСОБА_1 внаслідок пошкодження автомобіля «Тойота Кемрі» під час пожежі, яка трапилась 19.06.2012 року, складає 170 314,50 грн. (а.с. 57-59)

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України)

Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України)

Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту.

Позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов'язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору.

Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

З огляду на викладене, в розрізі даного спору вбачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним Кредитним договором, та у зв'язку із неналежним виконанням боржниками ОСОБА_1, ОСОБА_2 умов Кредитного договору № 1019-013/08Р від 23.05.2008 року, Договору поруки № 1019-013/08Р від 23.05.2008 року, у позивача виникло право вимоги стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредиту, по відсоткам за користування кредитом, а також передбачених Договорами санкцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України, при солідарному обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язків частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Як убачається з матеріалів справи та наданих позивачем розрахунків, відповідачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 порушено умови Кредитного договору № 1019-013/08Р від 23.05.2008 року та Договору поруки № 1019-013/08Р від 23.05.2008 року в частині своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 18.06.2015 року сума заборгованості відповідачів перед Банком позивача становить 34 838,71 доларів США, з яких: прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 24 840,00 доларів США; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 9 998,71 доларів США, що підтверджено наявними в матеріалах справи розрахунками. ( а.с. 5-7)

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 Цивільного кодексу України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність.

Зокрема, частина друга статті 258 Цивільного кодексу України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права чи про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 Цивільного кодексу України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 Цивільного кодексу України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 Цивільного кодексу України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 Цивільного кодексу України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Аналізуючи норми статей 261, 530, 631 Цивільного кодексу України, слід дійти висновку про те, що в разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України кредитор протягом усього часу до закінчення строку виконання останнього зобов'язання має право заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими відсотками, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом щомісячні платежі (з відсотками) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. В останньому випадку, перебіг позовної давності буде починатись залежно від закінчення строку сплати кожного зі щомісячних платежів.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 6 листопада 2013 року (№ 6-116цс13), 19 березня 2014 року (№ 6-20цс14) та 18 червня 2014 року (№ 6-61цс14), 3 червня 2015 року (№ 6-31цс15).

З огляду на вищенаведені положення діючого цивільного законодавства України та правові позиції Верховного суду України, суд вважає частково обґрунтованим клопотання відповідачів про застосування наслідків сплину строку позовної давності до вимог позивача про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 1019-013/08Р від 23.05.2008 року, з огляду на те, що позивач був обізнаний про порушення відповідачем ОСОБА_1 умов Договору щодо сплати чергового періодичного платежу, починаючи з січня 2012 року, оскільки останній платіж було сплачено 16.12.2011 року, однак позивач звернувся з позовом до суду про стягнення кредитної заборгованості лише 02.12.2015 року, що свідчить про можливість застосування загального строку позовної давності відносно несплачених чергових платежів до 02.12.2012 року та про відмову в позові з цих підстав. Таким чином, застосувавши наслідки строку позовної давності до вимог позивача в частині заборгованості відповідачів, що утворилась внаслідок не сплати чергових платежів, нарахованої за період до 02.12.2012 року, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про солідарне стягнення з відповідачів на його користь заборгованості за Кредитним договором № 1019-013/08Р від 23.05.2008 року, нараховану за період з 02.12.2012 року по 18.06.2015 року на загальну суму 18 180,00 доларів США.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 Цивільного кодексу України .

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором підлягає до часткового задоволення, а саме підлягає солідарному стягненню з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 прострочена заборгованість за Кредитним договором № 1019-013/08Р від 23.05.2008 року на загальну суму 18 180,00 доларів США.

Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України та з урахуванням задоволених вимог позивача, суд присуджує до стягнення з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6 520,26 грн., тобто по 3 260,13 грн. з кожного.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 252-256, 258, 261, 267,512-516, 525, 526, 530, 543, 611, 625, 629, 631, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, ст.ст. 10, 31, 58, 60, 88, 208-210, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» заборгованість за Кредитним договором № 1019-013/08Р від 23.05.2008 року в розмірі 18 180,00 (вісімнадцять тисяч сто вісімдесят) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» судовий збір у розмірі 3260 (три тисячі двісті шістдесят) гривень 13 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» судовий збір у розмірі 3260 (три тисячі двісті шістдесят) гривень 13 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я: