У Х В А Л А

13 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Гуменюка В.І.Охрімчук Л.І.

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 березня 2015 року, рішення Апеляційного суду Одеської області від 26 січня 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 травня 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Едельвейс плес» до ОСОБА_4 про розірвання договору про стягнення суми авансу, пені, суми збитків,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 березня 2015 року, позов задоволено частково.

Розірвано договір №01/09/1 ПР від 1 вересня 2006 року, який укладено між товариством з обмеженою відповідальністю «Едельвейс плес» (далі - ТОВ «Едельвейс плес») та СПД ОСОБА_4

Стягнуто з СПД ОСОБА_4 на користь ТОВ «Едельвейс плес» збитки у розмірі 50310 грн та пеню у розмірі 216936 грн 99 коп.

Відмовлено в частині стягнення з ОСОБА_4 суми авансу.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 26 січня 2016 року у задоволенні позову в частині стягнення з СПД ОСОБА_4 збитків в розмірі 50310 грн відмовлено, в іншій частині рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 березня 2015 року, залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 травня 2016 року рішення суду першої інстанції, в залишеній без змін судом апеляційної інстанції частині, залишено без змін.

У заяві ОСОБА_4 порушується питання про скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 березня 2015 року, в залишеній без змін рішенням Апеляційного суду Одеської області від 26 січня 2016 року частині, рішення Апеляційного суду Одеської області від 26 січня 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 травня 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 530, 651, 846, 849 ЦК України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 серпня 2012 року та 13 липня 2016 року, постанови Вищого господарського суду України від 18 січня 2011 року та 28 липня 2016 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Задовольняючи частково позов ТОВ «Едельвейс плес», суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4, не передав ТОВ «Едельвейс плес» проектно-кошторисну документацію, що є істотним порушенням умов договору. З цих підстав вимога ТОВ «Едельвейс плес» щодо розірвання договору між ними підлягає задоволенню. Відповідно до висновку №3736 судового експерта Рапач К.В. судовою будівельно-технічною експертизою було встановлено, що ОСОБА_4 частково виконано проектні роботи у розмірі 50% від загальної договірної вартості, тобто на суму 830000 грн, що перевищує суму авансу ( 762550 грн), сплачену ОСОБА_4 Оскільки ОСОБА_4 було порушено строки виконання робіт, то згідно пункта 4.11 Договову, він має сплатити пеню за період з 31 липня 2012 року по 13 червня 2013 року, що складає 216936 грн 99 коп. ОСОБА_4 не виконував покладених на нього законодавством обов'язків щодо здійснення авторського нагляду на будівництві, тому він має сплатити штраф, що накладений на ТОВ «Едельвейс плес» Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області на підставі постанови №170 від 21 листопада 2012 року, у розмірі 50310 грн.

Суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився і суд касаційної інстанції, погодився з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для розірвання договору між сторонами та стягненні з ОСОБА_4 пені у розмірі 216936 грн 99 коп. та відмови ТОВ «Едельвейс плес» у стягненні суми авансу, проте не погодився з висновком суду першої інстанції у частині стягнення з ОСОБА_4 штрафних санкцій у розмірі 50310 грн., оскільки на час накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, договірні стосунки між ТОВ «Едельвейс плес» та ОСОБА_4 фактично припинилися, а тому ТОВ «Едельвейс плес» має самостійно відповідати за цим правопорушенням.

В ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 серпня 2012 року, що надана заявником як приклад, позивачка відмовилась від виконання відповідачем робіт, посилаючись на те, що відповідач не приступив до виконання своїх зобов'язань за договором підряду. Позивачка отримала від відповідача лише частину сплаченого нею авансу, оскільки відповідач довів часткове виконання умов договору підряду.

В ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2016 року, що надана заявником для порівняння, предметом розгляду судів було неналежне виконання умов побутового підряду та порушення відповідачем прав позивачки, як споживача.

В постанові Вищого господарського суду України від 18 січня 2011 року, що надана заявником як приклад, при розгляді справи не надано доказів виконання договору вцілому та, зокрема, в установлений строк, водночас в справі відсутні фактичні дані щодо стадії виконання ПФ «Замір» робіт за договором, у тому числі не своєчасності виконання, тому ПП «ПАП-Сервіс» має виплатити плату за виконану частину роботи, та відшкодувати збитки, завдані розірванням цього договору.

В постанові Вищого господарського суду України від 28 липня 2016 року, на яку посилається заявник, суди дійшли висновку, що спірний договір є укладеним, оскільки обома сторонами було вчинено фактичні дії , спрямовані на виконання цього договору, а визнання договору неукладеним може мати місце на стадії укладення, а не за наслідками виконання його сторонами.

Порівняння змісту вказаних для прикладу судових рішень зі змістом судового рішення, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Крім того, до заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 будо додано клопотання про зупинення виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 березня 2015 року в частині, залишеній без змін рішенням Апеляційного суду Одеської області від 26 січня 2016 року.

Однак, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити, у зв'язку з чим зазначене клопотання підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Клопотання ОСОБА_4 про зупинення виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 березня 2015 року в частині, залишеній без змін рішенням Апеляційного суду Одеської області від 26 січня 2016 року, залишити без розгляду.

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Едельвейс плес» до ОСОБА_4 про розірвання договору про стягнення суми авансу, пені, суми збитків, за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 березня 2015 року, рішення Апеляційного суду Одеської області від 26 січня 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 травня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
В.І. Гуменюк Л.І. Охрімчук