Справа №333/937/16-ц
Провадження №2/333/1100/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючої судді Варнавської Л.О.,
при секретарі Некрашевич Є.В.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комунарського районного відділу у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та усунення перешкод у користуванні будинком, -
До суду із позовом до ОСОБА_2, Комунарського районного відділу у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та усунення перешкод у користуванні будинком звернулась ОСОБА_1 Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй та її бабусі ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить буд. № 10 по вул. Тушинського в м. Запоріжжя. 16.03.2013 року позивач за проханням свого цивільного чоловіка ОСОБА_2 зареєструвала його за вказаною адресою для можливості отримання паспорту. Зазначена особа, після отримання необхідних для нього документів зникла у невідомому напрямку, його місце знаходження невідоме. Факт не проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується даними наданими головою квартального комітету № 24 Комунарського району м. Запоріжжя. На теперішній час позивач має намір оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг у звязку з тяжким матеріальним становищем, проте надати відповідні дані щодо ОСОБА_2 до УПЗСН Комунарського району м. Запоріжжя не має можливості, що перешкоджає оформити субсидію. Станом на день подання позову в цьому будинку значиться зареєстрованим відповідач. Відповідач в цьому будинку не проживає, речей не зберігає, не має прав на проживання в цьому будинку, тому позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком № 10 по вул. Тушинського в м. Запоріжжі та усунути перешкоди у користуванні зазначеним будинком шляхом зобовязання Комунарського районного відділу у м. Запоріжжя Управління ДМС України в Запорізькій області зняти з державного реєстраційного обліку ОСОБА_2
В судове засідання позивач не зявилась, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справ повідомлявся належним чином, повістками направленими рекомендованими листами, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст..224 ЦПК України. Позивач не заперечувала проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно договору дарування від 25.07.2005 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.07.2007 року ОСОБА_1 належить частина житлового будинку № 10 по вул. Тушинського в м. Запоріжжі, що підтверджується копіями даних документів та копією домової книги.
Статтею 321 ЦК України встановлений принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 383 ЦК України, статтею 150 ЖК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Таким чином, на розсуд суду факт реєстрації відповідача за адресою будинку позивача, який є її власністю, перешкоджає останній в повній мірі розпоряджатися та володіти своєю власністю, або може обмежити в її здійсненні, вимагає від них додаткових матеріальних витрат по сплаті комунальних послуг, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих осіб у будинку.
Отже, порушені права власника та перешкоди в користуванні власністю цілком можливо усунути шляхом відміни реєстрації відповідача та усунення перешкод в користуванні квартирою. У звязку з наведеним суд вважає, що в цій частині право позивача порушено та підлягає судовому захисту.
Визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням не потребує додаткового позбавлення останнього права користування зазначеним приміщенням.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК. Серед цього переліку не міститься такого способу як зобовязання вчинити певні дії, в ч.2 цієї статті зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1383-ІV від 11.12.2003 року зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Позовні вимоги про усунення перешкод шляхом зняття з реєстрації не ґрунтуються на законі та не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 212 215 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комунарського районного відділу у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та усунення перешкод у користуванні будинком задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування будинком № 10 по вул. Тушинського в м. Запоріжжі.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Копію заочного рішення надіслати відповідачам не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Головуюча Л.О. Варнавська