Справа №636/1038/16-ц
Провадження №2/636/881/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дьоміної О.П.

за участю секретаря судового засідання Коваленко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, третя особа Малинівське виробниче управління житлово-комунального господарства, про скасування арешту, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила скасувати арешт 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, який був накладений згідно постанови ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківської області від 05.12.2011 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 05.12.2011 року постановою ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківської області, в межах виконання судового наказу за №2-н-472, виданого Чугуївським міським судом Харківської області, був накладений арешт на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2, що належала ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 14.09.2007 року. Інша частка квартири належить позивачці на підставі того ж договору. Про наявність даного арешту ОСОБА_1 дізналася у березні 2016 року, коли звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого 22.04.2014 року ОСОБА_2 На даний момент виконавче провадження, в рамках якого накладено арешт не завершене, але закрите ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківської області, борг погашений, тому, посилаючись на ст. ст. 50, 60 ЗУ «Про виконавче провадження», ОСОБА_1 і звернулася із даним позовом до суду.

Позивач надала суду заяву, в якій вимоги, викладені в позовній заяві повністю підтримала та просила розглянути справу за її відсутності (а.с.26).

Від старшого державного виконавця ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківської області Васильченко Л.В. надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності представника ВДВС. При цьому в заяві зазначено, що перевіркою книг вхідної кореспонденції, журналів обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю, системи ЄДРВП в провадженні відділу не має відкритих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_2 Згідно системи ЄДРВП в провадженні відділу перебував виконавчий лист за №2-н-472, виданий Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Малинівського ВУЖКГ, яке було завершене в 2011 році та на даний час знищене із-за закінчення терміну зберігання (а.с.28).

Представник третьої особи, голова ліквідаційної комісії Малинівського виробничого управління житлово-комунального господарства, також надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував, пояснив, що станом на 18.04.2016 року заборгованість по комунальним платежам АДРЕСА_3 в смт. Малинівка, що належала ОСОБА_2 - відсутня (а.с.27).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачем жодних заперечень до позову не надано.

За правилом ч. 3, ч. 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав:

Так, судом було встановлено, що 14.09.2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в рівних частинах кожний, було придбано квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується Договором купівлі-продажу житлової квартири (а.с.14).

Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії ВП №28443999 від 05.12.2011 року - ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківської області накладено арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, в межах суми звернення стягнення 2 459,02 грн., на користь Малинівського ВУЖКГ за заборгованістю за житлово-комунальні послуги на утримання будинку та прибудинкової території станом на 01.04.2011 року (а.с.5).

22.04.2014 року ОСОБА_2 помер, про що виконавчим комітетом Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області видано 06.05.2014 року свідоцтво про смерть серії І-ВЛ №441473 (а.с.4).

Після смерті ОСОБА_2 до Чугуївської нотаріальної контори Харківської області в термін, передбачений ст. 1270 ЦК України (шість місяців) звернулась із заявою про прийняття спадщини за законом ОСОБА_1 Заведена справа №462/2014 (а.с.16). Дана інформація підтверджується також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 14.04.2016 року (а.с.30).

Згідно інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 26.04.2016 року за №58144464 (відомості з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна), на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4, що належить ОСОБА_2 накладено арешт на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, ВП 28443999 від 05.12.2011 року, виданої ВДВС Чугуївського МРУЮ (а.с.31-32).

Стаття 60 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає зняття судом арешту з майна. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 60 зазначеного закону - особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

У ч. 1 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» - у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до довідки №1 від 15.03.2016 року, наданої Малинівським ВУЖКГ - заборгованість по комунальним платежам по квартирі АДРЕСА_1 погашена у повному обсязі (а.с.6). Станом на 18.04.2016 року заборгованість по комунальним платежам по вищезазначеній квартирі відсутня (а.с.27).

Копія постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві від 23.12.2011 року серія ВП №28443999 свідчить про те, що головним державним виконавцем ВДВС Чугуївського МРУЮ 23.12.2011 року судовий наказ №2-н-472, виданий Чугуївським міським судом Харківської області, був повернутий через те, що відповідно до п. 7 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється (а.с.5).

Таким чином, на час розгляду справи в суді, наявна у ОСОБА_2 заборгованість за комунальні послуги по житлові квартирі АДРЕСА_1 погашена та у ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківської області відсутні відкриті виконавчі провадження стосовно нього, а відтак не має підстав для обмеження у володінні, користуванні та розпорядженні зазначеним майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Аналогічна норма міститься і в ч. 1 ст. 321 ЦК України, відповідно до якої право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, 6 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Всупереч цьому, у зв'язку із наявністю не знятого відповідачем арешту, позивачка залишається обмеженою у реалізації свого права на прийняття спадщини за законом після померлого ОСОБА_2

Відповідно до ч. 7 ст. 319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду, за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно померлого ОСОБА_2, порушується право позивачки на прийняття спадщини за законом на спірну частку квартири, крім того відсутні обставини, передбачені ч.ч. 1-4 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», суд вважає за можливе застосувати положення ч. 5 цієї ж статті. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов є законним і обґрунтованим, у звязку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись Конституцією України, ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст., ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України та ст.ст. 10,11,60, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, третя особа Малинівське виробниче управління житлово-комунального господарства, про скасування арешту задовольнити.

Скасувати арешт 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, який був накладено на підставі постанови ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківської області серії ВП №28443999 від 05.12.2011 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча: