Справа № 146/226/16-ц Провадження № 22-ц/772/1500/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 30 Доповідач Медвецький С. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Медвецького С.К.,

суддів: Нікушина В.П., Оніщука В.В.,

з участю секретаря Маркевич Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 18 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок злочину,

встановила:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 03 жовтня 2015 року близько 15 год. ОСОБА_2, перебуваючи на власній присадибній земельній ділянці по вулиці Жовтневій, 29 в с. Антопіль Томашпільського району Вінницької області на ґрунті особистих неприязних відносин, під час сварки, умисно нанесла їй деревяним держаком граблів удар в область обличчя, чим заподіяла тілесні ушкодження, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 106 від 12 жовтня 2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя.

Вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 10 грудня 2015 року ОСОБА_2 було визнано винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначено покарання у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Посилаючись на те, що внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення, їй була завдана моральна шкода, яка полягає у тому, що вона перенесла фізичний біль і страждання, яких зазнала у звязку з ушкодженням здоровя, втраті душевного спокою, приниженні честі і гідності, яке продовжується і по даний час, позивач просила стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 18 березня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач просить ухвалене у справі судове рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У судовому засіданні відповідач та її представник адвокат ОСОБА_4 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Позивач надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність; заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача та його представника, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню частково з таких міркувань.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції керувався статтею 1167 ЦК України та дійшов висновку, що на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також вирішив питання про судові витрати.

Проте повністю погодитися з такими висновками не можна з таких підстав.

Статтею ст. 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції повністю не відповідає.

Установлено, що 03 жовтня 2015 року близько 15 год. ОСОБА_2, перебуваючи на власній присадибній земельній ділянці по вулиці Жовтневій, 29 в с. Антопіль Томашпільського району Вінницької області на ґрунті особистих неприязних відносин, під час сварки, умисно нанесла ОСОБА_3 деревяним держаком граблів удар в область обличчя, чим заподіяла їй тілесні ушкодження, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 106 від 12 жовтня 2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя.

Вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 10 грудня 2015 року ОСОБА_2 було визнано винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначено покарання у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Вирок у кримінальній справі набрав законної сили.

Відповідно до частини 4 статті 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

Вироком суду встановлено, що 03 жовтня 2015 року близько 15 год. ОСОБА_2, перебуваючи на власній присадибній земельній ділянці по вулиці Жовтневій, 29 в с. Антопіль Томашпільського району Вінницької області умисно нанесла ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України, п. п. 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди) (далі - Постанова) обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

За правилами статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

Установивши під час розгляду справи наявність обовязкових підстав для виникнення відповідальності, а саме: наявність шкоди; протиправну дію заподіювача шкоди ОСОБА_2 та наявність причинного звязку між протиправною дією та шкодою, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач умисно нанесла позивачу легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя, тому ОСОБА_2 повинна відшкодувати завдану моральну шкоду.

Колегія суддів вважає, що позивачем при зверненні до суду з позовом надано докази завдання їй моральної шкоди, втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, які були завдані в результаті нанесення тілесних ушкоджень, а також наявність причинного звязку між протиправними діями ОСОБА_2, заподіювача шкоди та самою шкодою.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується із визначеним судом розміром відшкодування такої шкоди.

Згідно з вимогами статей 11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, позивачем, на підтвердження своїх вимог, наданий лише вирок суду про визнання відповідача винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд не врахував, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, тобто з яких критеріїв виходила позивач оцінюючи заподіяну їй шкоду в сумі 5 000 грн. При цьому суд першої інстанції, зазначивши у судовому рішення, що на утриманні відповідача неповнолітня дитини не дав цьому належну оцінку.

З довідки виконкому Марківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 128 від 12 березня 2016 року слідує, що на утриманні відповідача знаходиться неповнолітня дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_6 навчається у Брацлавському будівельному технікумі і також потребує матеріальної допомоги.

Отже, з урахуванням розумності і справедливості, а також характеру й обсягу душевних страждань позивача у звязку із ушкодженням здоровя, часу й зусиль, які необхідні для відновлення попереднього стану, а також ступеня вини відповідача у вчиненні кримінального правопорушення, а також враховуючи те, що на утриманні відповідача знаходиться неповнолітня дитина, а також повнолітня дитина, яка продовжує навчання, колегія суддів вважає, що 2 000 грн. буде достатнім розміром відшкодування моральної шкоди.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відшкодування моральної шкоди підлягає зміні, зі стягненням з відповідача на користь позивача 2 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 18 березня 2016 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 2 000 (дві тисячі) грн. на відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_7

Судді: /підпис/ ОСОБА_8

/підпис/ ОСОБА_9

Згідно з оригіналом: