Справа № 442/5686/15 Головуючий у 1 інстанції: Коваль Р.Г.
Провадження № 22-ц/783/3121/16 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.

секретаря Бохонко Е.Р.,

з участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Дрогобицької міської ради про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

встановила:

В серпні 2015 року позивач ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Дрогобицької міської ради про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок з прилеглими до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1. Його батько не проживав з ним спільно за однією адресою. Про наявність майна позивач дізнався від родичів та сусідів, які порадили звернутися до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті батька. Однак, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою, йому роз»яснили та повідомили про неможливість прийняття заяви, оскільки він пропустив шестимісячний термін для подачі такої. Просив визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом.

Оскаржуваним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 вересня 2015 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_4 додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном в два місяці з дня вступу рішення в законну силу.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3, який не був стороною у справі, однак вважає, що оскаржуваним рішенням порушено його права, з оскаржуваним рішенням не погоджується, оскільки на його думку не були доведені обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції повинен був встановити чи є інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6, оскільки належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, що залишилось поза увагою суду та в подальшому вплинуло на його права як спадкоємця за законом після смерті сестри і брата. На думку апелянта, Дрогобицька міська рада у даній справі була неналежним відповідачем, оскільки на час подання заяви був наявний спадкоємець, який прийняв спадщину - сестра ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стверджує, що необізнаність позивача про смерть батька, не проживання разом з ним саме по собі не є поважною причиною для надання судом додаткового строку для прийняття спадщини.

Вважає, що суд не визначився з тим, чи надав позивач належні та допустимі докази поважності причин пропуску строку для звернення з заявою про прийняття спадщини та чи є вони підставою для визнання їх поважними.

Просить скасувати рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 вересня 2015 року та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечила, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Апелянт ОСОБА_3 та представник відповідача Дрогобицької міської ради будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення їм поштових відправлень (а.с. 40-41), в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з»явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_2 на заперечення доводів скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, виходячи із наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законами України.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що позивач, як спадкоємець першої черги по закону після смерті батька ОСОБА_6, пропустив строк для прийняття спадщини з причин, які судом визнані поважними, тому вимога про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1269,ст. 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 про що 17.03.2015 р. складено відповідний актовий запис № 232, є рідним батьком позивача ОСОБА_4 (а.с. 4, 5).

Таким чином, позивач ОСОБА_4 належить до спадкоємців першої черги за законом після смерті свого батька.

06.08.2015 року ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Петріва В.Я. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, і постановою від 17.08.2015 року нотаріус відмовив у прийняття такої заяви у зв»язку із пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 6).

Частиною 1 ст. 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом встановленого законом строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з цим, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз'яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними має бути обґрунтованим відповідними доказами.

В обґрунтування доводів поважності пропуску причин строку для прийняття спадщини позивач покликався на те, що його батько спадкодавець ОСОБА_6 не проживав разом з ним, оскільки протягом останніх років проживав у АДРЕСА_1.

Під час розгляду справи представник позивача повідомила, що про смерть батька позивача ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_9 лише 01.08.2015 року, при цьому поховання батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, провела його співмешканка ОСОБА_10 лише 17.03.2015 року.

За таких обставин, суд першої інстанції задовольняючи позов обґрунтовано виходив з об'єктивних підстав, які виключили можливість вчасно позивачу звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, а відтак враховуючи вимоги ЦПК України та Постанови пленуму Верховного Суду України ухвалив правильне рішення, врахувавши при цьому, що фактично позивач пропустив 13 днів для подання такої заяви (24.01.2015 року - 06.08.2015 року).

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що належними відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Вирішуючи позовні вимоги про надання додаткового строку для прийняття спадщини, суд розглянув спір із залученням в якості відповідача територіальної громади в особі Дрогобицької міської ради.

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції встановлено, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 є його брат ОСОБА_3, який до участі у справі залучений не був.

Апеляційний суд відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства позбавлений можливості залучати співвідповідачів до участі у справі, у зв'язку з чим не може усунути вказані вище порушення та вирішити спір.

Разом з цим, необхідно зазначити, що апелянт не позбавлений права звернутись з аналогічними позовними вимогами, визначившись належним чином з суб'єктним складом відповідачів.

Будь яких інших належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, апелянтом не представлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст. 313, ч. 1 п. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3- відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 вересня 2015 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Палишин