У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Луспеник Д.Д., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Луганської області від 3 червня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до комунального закладу «Біловодська центральна районна лікарня», треті особи: ОСОБА_3, Біловодська районна державна адміністрація Луганської області, управління Державної казначейської служби України у Біловодському районі Луганської області, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 4 серпня 2008 року по 12 грудня 2013 року вона працювала на посаді головного бухгалтера комунального закладу «Біловодська центральна районна лікарня» (далі - КЗ «Біловодська центральна районна лікарня»). 12 грудня 2013 року її було звільнено із займаної посади на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором.

Ураховуючи викладене та посилаючись на те, що звільнення її з роботи відбулося з порушенням вимог трудового законодавства, ОСОБА_2 просила суд поновити її на посаді головного бухгалтера КЗ «Біловодська центральна районна лікарня» та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 10 761 грн 50 коп.

Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 22 січня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2015 року рішення Біловодського районного суду Луганської області від 22 січня 2014 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено з інших правових підстав.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 квітня 2015 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Біловодського районного суду Луганської області від 22 січня 2014 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2015 року відмовлено.

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що відносно неї на підставі заяви головного лікаря КЗ «Біловодська центральна районна лікарня» від 22 листопада 2013 року про розкрадання бібліотечного фонду, Біловодським районним відділом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області проводилась перевірка, за результатами якої ознак складу кримінального чи адміністративного правопорушення не встановлено. Указувала, що зазначені обставини є нововиявленими, які існували на момент розгляду справи в суді, але не були їй відомі.

Останньою ухвалою апеляційного суду Луганської області від 3 червня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2015 року відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржувану ухвалу апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального й процесуального права, та постановити нову ухвалу про задоволення заяви.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності зазначеного судового рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2015 року, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), вірно застосувавши положення ст. ст. 361, 365 ЦПК України, дійшов правильного висновку про те, що наведені заявником підстави та обставини, у розумінні положень ЦПК України не є нововиявленими, а тому вплинути на висновки суду при ухваленні рішення не могли. Зазначені обставини могли бути встановлені при належному доведенні позову, що було обов'язком позивача ( ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Зазначені висновки апеляційного суду відповідають роз'ясненням, наданим судам у пп. 3, 4, 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами».

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до комунального закладу «Біловодська центральна районна лікарня», треті особи: ОСОБА_3, Біловодська районна державна адміністрація Луганської області, управління Державної казначейської служби України у Біловодському районі Луганської області, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Луганської області від 3 червня 2016 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д.Д. Луспеник