АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Усатова І.А.
У Х В А Л А

04 лютого 2016 року суддя судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва Борисова О.В., перевіривши виконання вимог ст.ст. 295, 297 ЦПК України за апеляційною скаргою позивача Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року по справі за позовом Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплачених коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року в задоволенні позову Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплачених коштів відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції позивач Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва подав апеляційну скаргу.

При цьому, в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції апелянтом отримано 07 грудня 2015 року, а тому строк на апеляційне оскарження рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року не пропущено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу позивача Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали суду, а саме для подачі клопотання про поновлення строку із зазначенням підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року.

04 лютого 2016 року на адресу суду від апелянта надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження даного рішення суду, в якому останній зазначав, що в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину рішення, а повний текс судового рішення апелянт отримав 07 грудня 2015 року, а тому саме з цієї дати управління мало можливість проаналізувати та надати належну правову оцінку рішенню Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року.

А тому, просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки він пропущений з поважних причин.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ч.1 ст.73 ЦПК України, прихожу до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення, а тому вважаю за доцільне задовольнити заяву та поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Проте апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду Апеляційним судом м. Києва виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва звернулося до суду з клопотанням про звільнення їх від сплати судового збору при подачі вищевказаної апеляційної скарги.

Зазначає, що відповідно до внесених змін до Закону України «Про судовий збір» державні органи (в тому числі і територіальні органи пенсійного фонду України) до позбавляються права на пільги щодо сплати судового збору та зобов'язані сплачувати судовий збір у повному обсязі.

При цьому відповідно до кошторису Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва складеного у березні 2015 року кошти на сплату судового збору не передбачалися. У Законі України «Про державний бюджет України на 2015 рік» кошти на сплату судового збору, які б мали виділятися державним органам також не передбачено.

А тому у апелянта відсутні кошти для сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року.

Вважаю, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 3 ст.82 ЦПК України, передбачено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити їх від оплати.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати цивільних справах» роз'яснено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку з цим обставини, пов'язані з відсутністю забезпечення фінансування державних органів коштами призначеними для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньої підставою для звільнення від такої сплати.

Оскільки Законом України «Про судовий збір» територіальні органи Пенсійного фонду України, позбавлені відповідних пільг, а статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність учасників судового процесу перед законом і судом, то відсутність коштів передбачених на сплату судового збору у державних органів, не може вважатись достатньою підставою для звільнення від оплати судового збору.

А тому, вважаю, що підстави для задоволення клопотання про звільнення сплати судового збору відсутні.

Оскільки апелянту відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення сплати судового збору, апеляційна скарга позивача Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Так, апелянтові необхідно сплатити судовий збір у розмірі 267 грн. 96 коп. на реквізити: одержувач - УДКС у Солом'янському р-ні м. Києва, Банк одержувач ГУ ДКСУ у м. Києві, розрахунковий рахунок: 0010, МФО банку: 820019 та надати до Апеляційного суду м. Києва оригінал квитанції.

Керуючись ст. ст. 73, 295, 297 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Заяву позивача Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року задовольнити.

Поновити позивачу Управлінню пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва строк на апеляційне оскарження рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року.

В задоволенні клопотання позивача Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року відмовити.

Апеляційну скаргу позивача Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року по справі за позовом Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплачених коштів залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: