441/1282/16-ц 2/441/773/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2016р. Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.

при секретарі - Цап І.М.

позивача - ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2

представника відповідача ВДВС Городоцького районного управління юстиції - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городок справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Відділу Державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції Львівської області, третя особа- Публічне акціонерне товариство « Комерційний банк «Надра» про визнання укладеним договору, визнання права власності на автомобіль та зняття арешту,

ВСТАНОВИВ:

15.09.2011 р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 та Відділу Державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції Львівської області про визнання укладеним договір купівлі-продажу автомобіля марки VOLKSWAGEN Passat 2001 року випуску, синього кольору, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 від 23 травня 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

Визнати за ним право власності на автомобіль VOLKSWAGEN Passat 2001 року випуску, синього кольору, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 та зняти арешт з вказаного автомобіля.

Позовні вимоги мотивує тим, що 23.05.2008 р. купив у відповідача автомобіль, відповідач у свою чергу передав йому автомобіль VOLKSWAGEN Passat 2001 року випуску, синього кольору, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 та документи на нього згідно домовленості.

Звернувшись у 2016 р. до нотаріуса для оформлення купівлі-продажу автомобіля дізнався, що такий під арештом. Вважає своє право порушеним звернувся за захистом такого до суду.

Ухвалою суду залучено третьою особою у справі Публічне акціонерне товариство « Комерційний банк «Надра».

В судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснив, що в 2008 році передавши гроші відповідачу та отримавши довіреність нотаріально завірену, технічну документацію на автомобіль, та сам автомобіль вважав, що в будь-який момент зможе оформити купівлю-продаж автомобіля. Довіреність була видана на повне розпорядження автомобілем VOLKSWAGEN Passat 2001 року випуску, синього кольору, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, з часу придбання постійно ним користувався та вважав своєю власністю, в 2016 р. вирішив оформити купівлю-продаж автомобіля офіційно, від нотаріуса дізнався, що такий з 2016 року під арештом за борги відповідача ОСОБА_4, які утворилися в 2011 р. Відповідач ухиляється від нотаріального оформлення, посилаючись на те, що угода відбулася, він автомобіль продав за який отримав гроші, а інше його не цікавить. Позивач посилаючись на порушення свого права просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 просив позов задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, крім іншого додав розписку про оплату грошей позивачем за автомобіль, та пояснив, що відповідач ОСОБА_4 натепер не вбачає необхідності його особистої присутності при оформленні купівлі-продажу автомобіля, вважає, що автомобіль продав, з 2013 р. довіреність взагалі виключена з переліку обовязкових документів, які дають право керування транспортним засобом, питання щодо усунення всіх перешкод повязаних з проданим автомобілем покладає повністю на позивача у зв"язку з чим не бажає являтися для належного оформлення купівлі продажу автомобіля.

Накладення арешту на вказаний вище автомобіль вважає безпідставним оскільки в ОСОБА_4 є багато інших обєктів обтяження, позивач сплатив гроші за автомобіль і повернути їх не може, також не можливість витребування таких викладено в позиції Верховного Суду в постанові від 03.06.2015 р., іншого способу захисту як крім судового натепер його довіритель не має.

Відповідач ОСОБА_4 просив розглядати справу у його відсутності, позов визнає в повному обсязі та просить такий задовольнити (а.с.30).

Представник відповідача відділу Державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції Львівської області, позов визнав, суду пояснив, що у 2016 р було накладено арешт на все майно ОСОБА_4 на підставі виконавчого провадження від 27.09.2013 р. Ствердив, що крім спірного автомобіля, у ОСОБА_4 вистачає іншого майна співрозмірного боргу по виконавчому провадженню. Додав, що ОСОБА_4 у відділі ДВС пояснював, що автомобіль VOLKSWAGEN Passat 2001 року випуску, синього кольору, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, йому не належить, оскільки продав такий у 2008 році ОСОБА_1, таке пояснення писав також позивач, однак відділ ДВС не може зняти арешт з даного автомобіля за відсутності представника стягувача, який не являється на виклики, такі питання вирішуються відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» судом. Проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи в судове засіданні двічі не явився, причину неявки суду не повідомив.

Заслухавши сторін та їх представників, дослідивши докази у справі, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач, має право просто заявити суду про необхідність захисту його права відповідно до положень ст.55 Конституції України, а суд повинен розібратись у тому, яким чином їх треба захистити.

Відповідно до ст..11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до довіреностей від 23.05.2008 р. та 21.05.2011 р. (а.с.6,7) посвідчених приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу і зареєстрованими в реєстрі відповідно за № № 660 та 370, ОСОБА_4 передав на умовах попередньої домовленості ОСОБА_1 право вчиняти правочини по продажу та реєстрації відчуження автомобіля і зняття його з обліку, володіння, експлуатації автомобіля марки VOLKSWAGEN Passat 2001 року випуску, синього кольору, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_3 зареєстрованого у жовтні 2005 р. Яворівським МРЕВ Львівської області (а.с.9)

Розписка надана в судовому засіданні свідчить про те, що ОСОБА_4 отримав гроші від ОСОБА_1 за автомобіль марки VOLKSWAGEN Passat 2001 року випуску, синього кольору, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_3 23.05.2008 р. (а.с.32)

Згідно листа приватного нотаріуса ОСОБА_4 в 2016 р. відмовлено в посвідченні договору купівлі-продажу транспортного засобу у зв"язку з арештом нерухомого майна (а.с.10)

З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с.11-13) видно, що обєктами обтяження боржника ОСОБА_4 є рухоме та нерухоме майно серед якого пять автомобілів одним з яких значиться спірний.

З картки арешту вбачається, що на автомобіль марки VOLKSWAGEN Passat 2001 року випуску, синього кольору, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_3 накладено арешт 13.05.2014 р., на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.09.2013 р.

Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, свідчить про те, що виконавче провадження було відкрито 27.09.2013 р. щодо примусового стягнення з ОСОБА_4 заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства « Комерційний банк «Надра», тобто на день продажі автомобіля (2008 р.), такий не підпадав під обтяження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності прямо не встановлена судом.

Згідно ч.1 ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, розумності та справедливості.

Згідно ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалась.

Відповідно до п.2 ст.220 ЦК України встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Оскільки між позивачем та відповідачем було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору, а саме: предмету та ціни, такий договір вважається дійсним.

Крім того, між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 відбулося фактичне виконання договору, оскільки відповідач продавець отримав кошти від позивача та передав позивачу покупцю автомобіль у 2008 р. і більше не витребовував.

Відповідно до ст..16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, в даному випадку є необхідність у захисті прав позивача, шляхом визнання права.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст..41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 р. відповідно до ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 р. закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Судом встановлено, що власником автомобіля марки VOLKSWAGEN Passat 2001 року випуску, синього кольору, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_3 на момент продажу був ОСОБА_4 автомобіль на 2008 рік під обтяженням не перебував, отже власник правомірно продав його позивачу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Пленум Верховного Суду України в абзаці 3 п.16 Постанови від 26. 12.2003 р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» розяснив, що

вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом предявлення ними позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ними на законних підставах.

Враховуючи викладене, а також те, що договірні відносини щодо продажу автомобіля відбулись значно раніше до прийняття постанови про накладення арешту, визнання позову відповідачами, суд приходить до висновку, що позовна вимога позивача про визнання укладеним договору купівлі-продажу автомобіля є зайвою тому відмовляє в такій, а решта позовних вимог підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вирішує питання судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10,11.60,88.208,209,212-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на автомобіль марки VOLKSWAGEN Passat 2001 року випуску, синього кольору, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_3.

Зняти арешт з автомобіля марки VOLKSWAGEN Passat 2001 року випуску, синього кольору, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_3, який накладено згідно постанови про відкриття виконавчого провадження 27.09.2013 р.

Стягнути з ОСОБА_4, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір у розмірі 1580 (одну тисячу пятсот вісімдесят ) грн. 00 коп.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку та строки визначені ст. 294 ЦПК України.

СуддяОСОБА_5