АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

14 січня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток А.О.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, інфляційних втрат, трьох відсотків річних,

за апеляційною скаргою представника Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» - Боженко Анжеліки Олександрівни на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року,

встановила:

у серпні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних в розмірі 25 110 грн. 04 коп., посилаючись на те, що відповідач є власником АДРЕСА_1, в якій зареєстрований та проживає, однак, здійснює оплату за комунальні послуги не в повному обсязі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_2, в якій він зареєстрований та проживає, однак не в повному обсязі оплачує комунальні послуги та послуги по утриманню будинку, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з березня 2004 року по квітень 2014 року в розмірі 15 659 грн. 41 коп. Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь інфляційні втрати в розмірі 7 515 грн. 15 коп. та 1935 грн. 48 коп. - 3% річних.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року в задоволенні позову було відмовлено

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того що між сторонами було укладено договір про надання розстрочки по сплаті заборгованості за житлово-комунальні послуги, строк виконання якого не скінчився. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст.322, 509, 525, 526, 610, 612, 625, 651, 901, 903 ЦК України, ст. 64, 66, 67, 68, 162 ЖК України, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2. Відповідач зареєстрований та проживає у вказаній квартирі.

02 липня 2014 року між КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання розстрочки по сплаті заборгованості за житлово-комунальні послуги, відповідно до умов якого відповідачу було надано розстрочку по сплаті суми заборгованості, яка утворилась станом на 01 червня 2014 року у строк до 01 травня 2019 року.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що відповідач не виконує умови договору про розстрочку сплати заборгованості, а тому договір є розірваним. Однак, такі доводи апелянта є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Пунктом 3.1 Договору про надання розстрочки по сплаті заборгованості за житлово-комунальні послуги встановлено, що у разі несплати у встановлений термін частини заборгованості, КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» має право скасувати рішення про надання розстрочки заборгованості.

Представник апелянта вказувала, що позивачем було письмово повідомлено відповідача про скасування рішення про надання розстрочки, однак матеріали справи не містять доказів на підтвердження даних доводів.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не було взято до уваги заяву у судовому засіданні представника позивача про те, що договір про надання розстрочки є розірваним, також не заслуговують на увагу, оскільки при зверненні до суду з апеляційною скаргою доказів на підтвердження скасування рішення про надання розстрочки апелянтом також надано не було. З вимогою про розірвання договору про надання розстрочки по сплаті заборгованості позивач до суду не звертався.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» - Боженко Анжеліки Олександрівни відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 761/3279/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2347/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Волошин В.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.