Справа № 541/641/16-ц
Номер провадження 2-о/541/21/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 серпня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Андрущенко-Луценко С.В.,

при секретарі Калініченко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства,

в с т а н о в и в:

Заявниця ОСОБА_1 просила суд встановити факт батьківства померлого ОСОБА_2 відносно неї. В обґрунтування заяви посилається на те, що в свідоцтві про її народження запис про батька відсутній. ЇЇ батьком був ОСОБА_2, а матірю ОСОБА_3, але батьки проживали разом без реєстрації шлюбу. Вона народилася 12 лютого 1966 року. При житті ОСОБА_2 визнавав її своєю донькою, опікувався та виховував, не ухилявся від виконання батьківських обовязків. Батько ОСОБА_2 помер 24 листопада 2014 року. Після його смерті залишилося спадкове майно, але оформити його на себе через нотаріальну контору вона позбавлена можливості, оскільки батьки між собою не перебували в шлюбі. Просить суд встановити факт батьківства померлого ОСОБА_2 відносно неї, тому що вона дійсно є його рідною дочкою.

Заінтересована особа Комишнянська селищна рада Миргородського району в судове засідання свого представника не направила. Установа належним чином повідомлена про день та час судового розгляду справи.

Заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до переконання, що заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що після смерті ОСОБА_2 24 листопада 2014 року (а.с. 75) відкрилася спадщина на належне йому майно.

В свідоцтві про народження заявниці в графі «батько» запис відсутній (а.с.5).

Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснив, що судам при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

У п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами передбачено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 КпШС. Заяви про встановлення фактів батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 КпШС запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній), і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини або самою дитиною після досягнення повноліття.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.53 КпШС України 1969 року, батьківство може бути встановлено у судовому порядку за заявою дитини по досягненню нею повноліття у випадку народження дитини у батьків, які не перебували у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків до ЗАГСу.

В ст. 53 КпШС України зазначено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

За змістом наведеної норми закону встановлення судом батьківства може мати місце в разі доведення хоча б однієї із зазначених обставин: спільного проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем або спільне виховання чи утримання ними дитини або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Із копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 вбачається, що її матірю була ОСОБА_3, а в графі «батько» - запис відсутній (а.с.5).

22 вересня 1985 року заявниця уклала шлюб із ОСОБА_5, внаслідок чого її прізвище було змінено на «Румянцева» (а.с. 64).

Той факт, що померлий ОСОБА_2 визнавав своє батьківство відносно заявниці, підтверджується довідкою Комишнянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з якої вбачається, що батько ОСОБА_4 ОСОБА_2 проживав разом з дочкою і матірю ОСОБА_6 та приймав участь у вихованні та навчанні дочки (а.с.45).

З довідки Комишнянської селищної ради Миргородського району вбачається, що згідно по господарських книг за 1977, 1978,1979 роки ОСОБА_2 проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з дружиною ОСОБА_3 та дочкою ОСОБА_4 (а.с.47).

Довідкою Комишнянської селищної ради від 01.04.2015 року підтверджується той факт, що на день смерті ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 один (а.с. 101).

ОСОБА_2 за життя склав заповіт, яким зробив наступне заповідальне розпорядження: на випадок своєї смерті заповідає все належне йому майно своїй дочці ОСОБА_1, тобто в заповіті ОСОБА_2 сам визнає своє батьківство відносно заявниці (а.с.102 ).

Факт визнання батьківства ОСОБА_2 щодо заявниці підтвердили свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, стверджуючи про проживання її батьків однією сім'єю та спільне виховання і утримання ними дитини.

Зазначені показання свідків є послідовними, узгодженими, відповідають іншим доказам та матеріалам справи.

Суд приходить до переконання, що зазначені докази доводять факт батьківства ОСОБА_2 щодо заявниці, оскільки вони свідчать про те, що той від народження дочки визнавав себе її батьком, та доводять об'єктивність пояснень заявниці про те, що її батьки проживали однією сім'єю. У достовірності зазначених доказів сумніву немає.

Будь-яких доказів, які б спростовували доводи заявниці та показання зазначених свідків не надано, не містять їх і матеріали справи.

Оцінюючи надані заявницею докази у сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 дійсно визнавав себе за життя батьком заявниці, брав участь у її вихованні та утриманні разом з матір'ю дитини, з якою проживав однією сімєю та вів спільне господарство.

Встановлення вказаного факту для заявниці має юридичне значення.

Керуючись ст.ст. 213-215, 234, 256, 294 ЦПК України, ст. 53; 55 КпШС 1969 року , суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт про те, що ОСОБА_2, який помер 24 листопада 2014 року був батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки селища Комишня Миргородського району Полтавської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_9