провадження № 2/243/2691/2016
справа № 243/5223/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Ільяшевич О.В.,

при секретареві Хміль О.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Словянськ, Донецької області) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє вимог щодо предмету спору ОСОБА_5, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Словянського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2012 року. Від цього шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак подальше сімейне життя з відповідачем не склалось через те, що між ними виникли взаємні непорозуміння та різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси, належна підтримка і допомога, а також через сварки та скандали, які виникали між ними за будь-яким приводом, насамперед через небажання відповідача перейматись сімейними проблемами. Внаслідок зазначеного, шлюбні стосунки вони вже не підтримують, проживають окремо з травня 2016 року, та не ведуть спільне господарство. ОСОБА_7 проживає разом із позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні і вихованні. Хоча позивачка працює, але розмір її доходів не дозволяє їй самостійно належним чином утримувати та виховувати доньку. У добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання спільної дитини відповідач не бажає, офіційно не працює, але може це робити, оскільки є здоровим і працездатним. Відповідач має неповнолітню дитину від першого шлюбу - сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якого він сплачує ОСОБА_5С аліменти в розмірі 1/4 частини своїх доходів, проте, позивачка вважає, що відповідач зобовязаний також сплачувати аліменти і на утримання їх із ним спільної дитини - доньки ОСОБА_7.

У звязку із викладеним, позивачка вимушена була звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача на її користь на утримання їх спільної малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини.

Позивачка ОСОБА_1, та її представник ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 12 липня 2016 року (а.с. 18), у судовому засіданні позов підтримали та наполягали на його задоволенні, пояснення надали аналогічні викладеним у позові.

Відповідач ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до судового засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, за участю його представника ОСОБА_3, позовні вимоги визнав частково, вважає, що на утримання його доньки ОСОБА_2 з нього можливо стягувати аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (а.с.20).

Представник відповідача ОСОБА_3, яка діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 05 липня 2016 року та довіреності ТОВ «Юріс-Про» №12/07/2009 від 12 липня 2016 року (а.с. 21-22), у судовому засіданні наполягала на частковому задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, а саме призначити стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/6 частини його заробітку, оскільки ним вже сплачуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини від першого шлюбу. Крім того, позивач на даний час не працює і потребує лікування міжхребтової грижі, у звязку з чим, він зазнав хірургічного втручання. Також вказала, що позивачка разом із дитиною проживає у будинку, який належить відповідачеві.

Третя особа яка не заявляє вимог щодо предмету спору ОСОБА_5, будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що з 14 лютого 2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб ОСОБА_4: 1-НО №278868 (а.с. 2).

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мають спільну малолітню дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дівчини ОСОБА_4: І-НО №480576 (а.с. 3).

Згідно із актом комітету мікрорайону Черевківка №476 від 24 червня 2016 року, малолітня ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом із матірю позивачкою ОСОБА_1 за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Грабовського, буд. 32 (а.с. 4).

Як видно із довідки КЛПУ «Міська клінічна лікарня м. Словянська» №2069 від 23 червня 2016 року, позивачка працює на посаді бухгалтера. Заробітна плата ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2015 року по 31 травня 2016 року склала 25 142 грн. 70 коп. (а.с. 5).

Згідно із представленою суду копією виконавчого листа №2-1688-2008 виданого на підставі рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 11 квітня 2008 року. з відповідача на утримання його неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (а.с. 28-31).

Відповідно довідки ТОВ «Фортуна» відповідач ОСОБА_4 працював у ТОВ «Фортуна» з 10 липня 2015 року по 01 жовтня 2015 року. Його дохід за період з 10 липня 2015 року по 01 жовтня 2015 року склав 4 407 грн. 20 коп. Сума утримуваних грошових коштів за цей період склала 535 грн. 19 коп.(а.с. 32).

Згідно із висновком магнітно-резонансної томографії поперекового відділу хребта (L1-S2), відповідач ОСОБА_4 має МР- ознаки грижі міжхребцевого диску L5-S1, із стенозом хребцевого каналу; протрузії міжхребцевого диску L4- L5. Остеохондроз поперекового відділу хребта (а.с. 36).

Як видно із висновку головного нейрохірурга департаменту охорони здоровя Донецької облдержадміністрації, відповідач ОСОБА_4, 06 травня 2016 року проходив лікування із діагнозом секвестрирувана грижа диску L5-S1, боковий варіант, в стадії недовязочного секвестру із здавленням правого S-1 корінця, боковим мязово - тонічним правостороннім корінцевим синдромом. Стан при виписці, після проведеного клінічного лікування, грижа диску 25-S1, з правого боку із компресією корінця S-1. Рекомендовано курси відновлюваної терапії. Також, рекомендовано вирішення питання про ступінь працездатності через МСЕК (а.с. 37-38).

Відповідно положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України.

Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналогічна позиція викладена, у постанові Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано рекомендації,що при вирішені питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, суд повинен повно та всебічно встановити обставини, на які посилаються сторони, щодо виникнення права на отримання аліментів та їх розміру, і ці обставини повинні бути доведеними належними та допустимими доказами відповідно до ст. 60 ЦПК України.

Приписи ст. 183 СК України встановлюють, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як встановлено у судовому засіданні і підтверджується матеріалами справи малолітня ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, постійно проживає разом із матірю та знаходиться на повному її утриманні, проживають у будинку, який належить на прав власності відповідачеві.

Відповідач ОСОБА_4 вже сплачує аліменти на утримання малолітньої дитини від першого шлюбу. Непрацездатних осіб на утриманні не має. Є працездатним, інвалідом не є.

Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються.

При визначенні розміру аліментів суд згідно із вимогами ст. 182 СК України виходить з того, що відповідач є працездатною особою, а отже має можливість, з урахуванням свого матеріального становища, надавати матеріальну допомогу своїй дочці до досягнення нею повноліття щомісяця. Крім того, суд приймає до уваги наявність у відповідача іншої дитини на яку з ОСОБА_4утримуються аліменти, а також незадовільний стан здоровя відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання про необхідність часткового задоволення позовних вимог позивачки, починаючи стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, оскільки передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обовязку утримання малолітньої дитини судом не встановлено, домовленості між батьками щодо способу утримання доньки не досягнуто, з врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, досліджених наданих сторонами доказів у їх сукупності, суд вважає, що слід стягувати аліменти з відповідача на користь позивачки саме у розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу) щомісячно.

Відповідно положень ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно із вимогами ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

Склад та розмір витрат, повязаних з оплатою судових витрат входить до предмету доказування по справі.

За ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних із розглядом справи належать витрати на правову допомогу.

Відповідно частини 1 статті 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлений граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах та зазначено, що розмір компенсації витрат не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій та під час ознайомлення з матеріалами справи у суді.

За змістом п. 48 Постанови Пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження витрат, повязаних з оплатою правової допомоги суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Таким чином, для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу, стороною повинен бути наданий акт виконаних робіт із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру та надання консультації.

В порушення зазначених вимог закону, на підтвердження таких вимог, позивачкою не надано жодного доказу того, що вона дійсно понесла витрати на правову допомогу, як то акту виконаних робіт, з якого видно час витрачений на складання процесуальних документів, надання консультацій та участь представника у судових засіданнях, чи документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку. Суду представлено лише квитанція № 002361 в якій зазначено, що вартість послуги - правова допомога ОСОБА_1 склала 1000 грн. 00 коп., яка на думку суду не може слугувати належним та допустимим доказом оплати правової допомоги(а.с. 39).

У звязку із викладеним, суд позбавлений можливості стягнути витрати, пов'язані із наданням правової допомоги, відповідно ст. 88 ЦПК України, згідно із вимогами якої судом стягуються лише документально підтверджені судові витрати.

Крім того, відповідно ч. 1, ч.3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

У звязку із викладеним, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180,182 , 183 СК України, ст. ст. 10, 58, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє вимог щодо предмету спору ОСОБА_5, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН: НОМЕР_2 зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 червня 2016 року до повноліття дитини.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення в межах платежу аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, судовий збір на користь держави у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп. на р/р 0075, код ЄДРПОУ (суд) 22030001, отримувач Словянське УК у м. Словянську, код ЄДРПОУ (банку) 37803368, банк отримувача ГУДКСУ у Донецькій області, МФО 834016, код класифікації доходів бюджету 22030001.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 20 липня 2016 року.

Головуючий суддя: О.В. Ільяшевич