Справа № 361/2536/15-ц Головуючий у І інстанції Петришин Н.М.
Провадження № 22-ц/780/3269/16 Доповідач у 2 інстанції Касьяненко Л. І.
Категорія 26 09.08.2016
УХВАЛА

Іменем України

Провадження № 22-ц/780/3269/16 Головуючий у І інст. Петришин Н.М.

Доповідач у ІІ інст. Касьяненко Л.І.

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Верланова С.М.,Таргоній Д.О.

За участі секретаря: Тимошевської С.І.

Розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року позивач звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів на його користь заборгованість у сумі 1 324 664 (один мільйон триста двадцять чотири тисячі шістсот шістдесят чотири) грн. 52 коп, та судові витрати, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 02 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним банком "ТАС-Комерцбанк" (правонаступник - Публічне акціонерне товариство "Сведбанк") та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № 2615/1107/71-023, відповідно до якого Банк надав останній кредит у розмірі 62 000,00 доларів США зі сплатою 11,9 % річних за користування кредитом на строк з 02.11.2007 року по 02.11.2037 року .

В якості забезпечення зобов'язань за вказаним Кредитним договором між Акціонерним комерційним банком "ТАС-Комерцбанк" (правонаступник - Публічне акціонерне товариство "Сведбанк") та ОСОБА_3 (надалі - Поручитель) 02 листопада 2007 року укладено Договір поруки 2615/1107/71-023-Р-23, відповідно до якого остання зобов'язувалася перед Банком нести солідарну відповідальність з Позичальником за повне та належне виконання зобов'язань останньою умов Кредитного договору з усіма змінами та доповненнями до нього.

25 травня 2012 року між ПАТ "Сведбанк" та ПАТ "Дельта Банк" укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, у тому числі і за вищевказаним кредитним договором.

15 червня 2012 року між ПАТ "Дельта Банк" та ПАТ "Альфа Банк" укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, згідно умов якого до ПАТ "Альфа Банк" перейшло право вимоги як до кредитора, в тому числі і за Кредитним договором № 2615/1107/71-023 від 02.11.2007 року та Договором поруки 2615/1107/71- 023-Р-23 від 02.11.2007 року, укладених між АКБ "ТАС-Комерцбанк" та відповідачами.

Через систематичне та грубе невиконання своїх зобов'язань, відповідачам направлено вимоги про дострокове погашення кредиту.

Однак, станом на день подання цього позову відповідачами так і не виконано вимогу про дострокове погашення, у зв'язку із чим утворилася заборгованість, яка з урахуванням заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками та пені станом на 01.03.2015року складає 1 324 664 (один мільйон триста двадцять чотири тисячі шістсот шістдесят чотири) грн. 52 коп.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа Банк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 324 664 (один мільйон триста двадцять чотири тисячі шістсот шістдесят чотири) грн. 52 коп.

Стягнуто із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа Банк" понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі по 1827 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову ПАТ "Альфа-Банк у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним банком "ТАС-Комерцбанк" (правонаступник - Публічне акціонерне товариство "Сведбанк", далі - Банк) та ОСОБА_2 (далі - Позичальник) укладено Кредитний договір № 2615/1107/71-023, відповідно до п. 1.1. якого Банк надав Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 62 000 (шістдесят дві тисячі) доларів США, на строк з 02 листопада 2007 року по 02 листопада 2037 рік.

Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 11,9 % річних за весь строк фактичного користування кредитом.

У відповідність до умов Кредитного договору, а саме п. 5.1.1., Позичальник зобов'язалася забезпечити своєчасне повернення кредиту і сплатити нараховані відсотки.

Пунктом 8.1. кредитного договору передбачено, що за порушення строку погашення заборгованості за кредитом та/або строку плати процентів за користування кредитом Позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення заборгованості.

Судом встановлено, що для забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за Кредитним договором № 2615/1107/71-023 від 02 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним банком "ТАС-Комерцбанк" (правонаступник - Публічне акціонерне товариство "Сведбанк" та ОСОБА_3 (далі - Поручитель) 02 листопада 2007 року укладено Договір поруки № 2615/1107/71-023-Р-23, відповідно до п. 1. якого Поручитель зобов'язалася перед Банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих банком Позичальнику у вигляді кредиту згідно з Кредитним договором № 2615/1107/71-023 від 02 листопада 2007 року у сумі 62 000 (шістдесят дві тисячі) дол. США, строком до 02 листопада 2037 року, з процентною ставкою 11.9 % річних, а також за іншими додатковими угодами, які можуть бути укладені у майбутньому та будуть не від'ємними частинами до Кредитного договору.

Згідно із п. 2 Договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед банком за виконання Позичальником умов Основного зобов'язання усім належним майном та грошовими коштами.

Як передбачено п. 4 Договору поруки у разі невиконання Позичальником умов Основного зобов'язання в строк, Поручитель погашає суму кредиту, нараховані проценти та штрафні санкції за несвоєчасне повернення Позичальником коштів, наданих в межах Основного зобов'язання та процентів за користування кредитом за першою вимогою Банку протягом трьох календарних днів з моменту отримання Поручителем надісланої Банком письмової заяви про невиконання Позичальником своїх зобов'язань, передбачених Основним зобов'язанням, надісланою Банком за адресою, зазначеною у реквізитах Поручителя в цьому Договорі.

Зі змісту Договору купівлі-продажу прав вимоги, укладеного 15 червня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Публічним акціонерним товариством "Альфа Банк", вбачається, що 25 травня 2012 року . ПАТ "Дельта Банк" придбав у ПАТ "Сведбанк" права вимоги за кредитними договорами.

Згідно вказаного Договору купівлі-продажу прав вимоги ПАТ "Дельта Банк" у свою чергу, передав ПАТ "Альфа Банк" права вимоги за кредитними договорами, у тому числі із за Кредитним договором № 2615/1107/71-023 від 02.11.2007 року та Договором поруки 2615/1107./71-023-Р-23 від 02.11.2007 року , укладених між АКБ "ТАС-Комерцбанк" та відповідачами.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 01.03.2015року загальна заборгованість ОСОБА_2 за Кредитним договором №2615/1107/71-023 від 02.11.2007 року становить:

- заборгованість за кредитом - 45 832,14 дол. США, що за курсом НБУ складає 1 272 443,21 грн.;

- заборгованість за відсотками - 1 818,33 дол. США, що за курсом НБУ складає 50 482,51 грн.;

- пеня - 62,63 дол. США, що за курсом НБУ складає 1 738,80 грн.

З матеріалів справи також вбачається, що 23 березня 2015 року позивачем направлено

на адреси відповідачів вимоги про дострокове повернення кредиту, проте доказів того, що відповідачами вказана заборгованість погашена матеріали справи не містять.

Відповідно до положень ст.ст. 526,527 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок, а кредитор- прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов"язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання / неналежне/ виконання.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст.ст. 553,554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов"язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов"язання боржником.

У разі порушення боржником зобов"язання , забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову / субсидіарну/ відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами/ з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3.9 кредитного договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених договором.

Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов"язку боржників / солідарних боржників/ кредитор має право вимагати виконання обов"язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

У постанові Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 5 " Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз"яснино, що пред"явленням вимоги до поручителя є як направлення / вручення йому вимоги про погашення боргу/ залежно від умов договору/, так і пред"явлення до нього позову.

Отже, суд І інстанції , оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов правильного висновку про необґрунтованість та недоведеність доводів відповідачів, що зазначалися в суді І інстанції та зазначені в апеляційній скарзі, оскільки вони не відповідають вимогам ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Докази та обставини, на які посилається апелянт у апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом І інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення та неправильне застосування матеріального і процесуального права, при його ухваленні, на думку колегії суддів, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи у суді другої інстанції і спростовуються належними та допустимими доказами по справі, яким дана належна оцінка у відповідності до положень ст. 212 ЦПК України.

Переглядаючи законність рішення суду першої інстанції та розглядаючи апеляційну скаргу на підставі вимог ст. 303 ЦПК України не встановлено підстав, передбачених ст. 309 ЦПК України, для ухвалення нового рішення суду.

Керуючись ст.ст. 308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: