Провадження № 22-ц/773/1261/16 Категорія: 59 Доповідач: Федонюк С. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Федонюк С.Ю.,

суддів - Свистун О.В., Лівандовської-Кочури Т.В.,

з участю:

секретаря - Концевич Я.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 червня 2016 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на грошові кошти, що належать ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і знаходяться у нього або інших осіб в межах 71013,42 грн.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду, відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали апеляційні скарги, в яких посилаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.312 ЦПК суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо її постановлено з додержанням вимог закону.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно зі ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною провадити певні дії; забороною іншим особам провадити платежі або передавати майно відповідачеві; зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на дане майно або про виключення його з опису; зупиненням стягнення на підставі виконавчого напису нотаріального органу, коли боржник оспорює цей напис у позовному порядку.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 червня 2016 року ОСОБА_4 подав до суду заяву про скасування заходів забезпечення позову. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 липня 2016 року заяву ОСОБА_4 задоволено та скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 09 червня 2016 року, оскільки суд вважає, що потреба у вжитих заходах відпала.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки заходи забезпечення позову судом, що їх вжив, скасовані ухвалою від 12 липня 2016 року, тому підстав для скасування ухвали від 09 червня 2016 року немає.

За таких обставин апеляційні скарги не підлягають до задоволення, а ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову від 09 червня 2016 року є законною, підстав для її скасування немає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 червня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді