Справа № 522/5063/16-ц
Провадження № 2/522/4588/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

при секретарі Прусс О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ОСОБА_3 Судкі про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що на протязі короткочасного сумісного проживання зясувалось, що різне поняття шлюбу, відсутні спільні інтереси та постійні розлуки зробили їх сумісне життя неможливим. У 1980 році відповідач покинув територію України та з того часу вони не підтримують шлюбні відносини, сумісного господарства не ведуть, сімя існує лише формально. Від шлюбу є дорослі діти.

Сторони в судове засідання не зявились. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Надає згоду на розірвання шлюбу, оскільки з 1980 року по теперішній час шлюбні стосунки не підтримують, загальне господарство не ведуть. Спору про поділ спільного сумісного майна немає.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином, через оголошення у газеті.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 грудня 1963 року, про що свідчить актовий запис №3528, зроблений міським ЗАГС м.Одеси (гор ЗАГС г.Одесса).

В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На протязі короткочасного сумісного проживання зясувалось, що у сторін різне поняття шлюбу, відсутні спільні інтереси та постійні розлуки зробили їх сумісне життя неможливим. З 1980 року відповідач покинув територію України та з того часу сторони не підтримують шлюбні відносини, сумісного господарства не ведуть, сімя існує лише формально.

При таких обставинах, суд вважає, що сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Після розірвання шлюбу позивачка виявила бажання залишити прізвище «Аль Фазлі».

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 110-112 СК України, ст.ст. 212 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 ОСОБА_3 Судкі, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Солодовникова) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, 02 грудня 1963 року, актовий запис № 3528 зроблений міським ЗАГС м.Одеси (гор ЗАГС г.Одесса).

Після розірвання шлюбу позивачка залишає прізвище «Аль Фазлі».

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, через Приморський районний суд міста Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя Л. М. Чернявська

15.08.2016