У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЄвтушенко О.І.,
суддів:Завгородньої І.М.,Ситнік О.М.,
Кафідової О.В.,Фаловської І.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» на бездіяльність начальника районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області Когутича Є.Д., за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 10 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (далі - ТОВ «ФК «Приватні інвестиції») звернулося до суду із скаргою на бездіяльність начальника районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області (далі - РВ ДВС Ужгородського МУЮ у Закарпатській області) Когутича Є.Д.

Посилалося на те, що 28 вересня 2011 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (далі - ПАТ «Кредобанк») заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 559 080 грн 32 коп. та судових витрат. 30 вересня 2011 року ПАТ «Кредобанк» звернулося до РВ ДВС Ужгородського МУЮ у Закарпатській області із заявою про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на все майно боржника.

19 жовтня 2011 року старшим державним виконавцем Ярош С.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку було направлено на адресу стягувачеві.

09 квітня 2012 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області замінено сторону стягувача з ПАТ «Кредобанк» на ТОВ «ФК «Приватні інвестиції», а постановою державного виконавця від 20 листопада 2012 року замінено сторону виконавчого провадження.

12 грудня 2012 року старшим державним виконавцем Росохою Й.О. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

08 жовтня 2013 року представник ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» Янцо О.К. звернувся до РВ ДВС Ужгородського МУЮ у Закарпатській області із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Станом на 19 лютого 2015 року жодних дій щодо виконання виконавчого листа РВ ДВС Ужгородського МУЮ у Закарпатській області не вчинено, у зв'язку з чим скаржник просив визнати противною бездіяльність начальника РВ ДВС Ужгородського МУЮ у Закарпатській області Когутича Є.Д. щодо незабезпечення контролю за своєчасністю, правильністю та повнотою виконання старшим державним виконавцем Росохою Й.О. виконавчого листа, а також щодо ненадання відповіді на запит у строк, передбачений Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 грудня 2015 року скаргу задоволено. Поновлено строк звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця. Визнано протиправною бездіяльність начальника РВ ДВС Ужгородського МУЮ у Закарпатській області Когутича Є.Д. щодо незабезпечення контролю за своєчасністю, правильністю та повнотою виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 червня 2011 року про стягнення заборгованості на користь ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» з боржника ОСОБА_7 старшим державним виконавцем РВ ДВС Ужгородського МУЮ у Закарпатській області Росохою Й.О. та щодо не надання відповіді на запит у строк, передбачений Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 10 лютого 2016 року ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 грудня 2015 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою в задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «ФК «Приватні інвестиції», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали цивільної справи та вивчивши доводи касаційної скарги, вважає, що вона має бути задоволена.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив із доведеності скаржником обставин справи та наявності бездіяльності начальника РВ ДВС Ужгородського МУЮ у Закарпатській області Когутича Є.Д.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та постановляючи нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги, апеляційний суд керувався тим, що 19 грудня 2013 року виконавче провадження було завершено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» і повторно виконавчий документ до виконання не пред'являвся, лише 12 листопада 2015 року стягувачем було пред'явлено для виконання дублікат виконавчого листа.

Із такими висновками апеляційного суду погодитися не можна.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Вказані вимоги апеляційний судом не дотримано.

З матеріалів справи вбачається, що 16 червня 2011 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за результатом розгляду цивільної справи за позовом ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_7 ухвалено заочне рішення, згідно з яким з останнього стягнуто на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 559 080 грн 32 коп. та 1 820 грн судових витрат.

28 вересня 2011 року Ужгородським міськрайонним Закарпатської області судом видано виконавчий лист № 2п- 3680/11.

19 жовтня 2011 року старшим державним виконавцем ДВС Ужгородського МУЮ у Закарпатській області Ярош С.І. винесено постанову, про відкриття виконавчого провадження № 29337302 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_7 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 559 080 грн 32 коп. та 1 820 грн судових витрат.

29 листопада 2011 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» був укладений договір факторингу, відповідно до якого відбулося відступлення/купівля-продаж права вимоги за кредитним договором, що був укладений між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_7

20 листопада 2012 року старшим державним виконавцем ДВС Ужгородського МУЮ у Закарпатській області Росохою Й.О. було винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження.

12 грудня 2012 року старшим державним виконавцем ДВС Ужгородського МУЮ у Закарпатській області Росохою Й.О. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

08 жовтня 2013 року представник ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» Янцо О.К. звернулась із заявою вих. № 836/1/2012 про відкриття виконавчого провадження, в якій просила відкрити виконавче провадження та провести всі необхідні, передбачені Законом дії, по примусовому виконанню виконавчого листа стосовно боржника ОСОБА_7 (а. с. 19). Звернення із заявою підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 20).

У лютому 2015 року представник ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» звертався до РВ ДВС УжгородськогоМУЮ у Закарпатській області з проханням надати інформацію про хід виконавчого провадження (а. с. 21).

З листа представника ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» до ДВС Ужгородського МУЮ у Закарпатській області вбачається, що станом на 19 лютого 2015 року жодного документа або будь-якої інформації від РВ ДВС Ужгородського МУЮ у Закарпатській області на адресу ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» відносно примусового виконання виконавчого листа відносно боржника - ОСОБА_7 не надходило.

Відповідь на запит датована 23 березня 2015 року. Доводи представника заявника про отримання ним 07 квітня 2015 року відповіді від РВ ДВС Ужгородського МУЮ у Закарпатській області не спростовані.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом: одержувати безоплатну від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах; звертатися до суду з поданням про розшук боржника − фізичної особи чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника − фізичної особи; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; здійснювати інші повноваження, передбачені Законом.

Згідно із ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим Законом, і пред'явлення до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, що діяла на час вчинення виконавчих дій (далі − Інструкція), організацію розшуку боржника − юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець; начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом.

Відповідно до п. 1.4 Інструкції безпосередній контроль за діями державного виконавця покладається на начальників відділів примусового виконання рішень та начальників відділів державної виконавчої служби районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних та міжрайонних управлінь юстиції (далі − начальник відділу).

Пунктом 10.2 Інструкції передбачено, що начальник відділу має право перевірити будь-яке виконавче провадження, що перебуває на виконанні державних виконавців, які йому безпосередньо підпорядковані, з власної ініціативи чи за заявою (скаргою) стягувача або його представника у випадках, передбачених Законом.

Таким чином, начальником РВ ДВС Ужгородського МУЮ у Закарпатській області Когутичем Є.Д. не вжито жодних процесуальних чи фактичних дій стосовно забезпечення контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Запорізької області від 16 червня 2011 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію − це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту; у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

07 квітня 2015 року представником ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» − МельникомЯ.Ю. − особисто в приміщенні ДВС отримано від заступника начальника ДВС Лукеча О.В. письмову відповідь, яка датовано 23 березня 2015 року за вих. № 2357, на запит, згідно з якою 19 грудня 2013 року вищезазначене виконавче провадження було завершено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд першої інстанції, з'ясувавши всі обставини справи, перевіривши докази, встановивши, що державним виконавцем не вчинено усіх дій, спрямованих на належне та об'єктивне виконання судового рішення, а начальником не вжито процесуальних чи фактичних дій стосовно забезпечення контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання судового рішення, дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення скарги.

Апеляційний суд помилково скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції, тому рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, рішення суду першої інстанції - залишенню в силі.

Керуючись ст. ст. 333, 335, 336, 339, 343, 344, 345, 347, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 10 лютого 2016 року скасувати, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 грудня 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.І. Євтушенко
Судді: І.М. Завгородня
О.В. Кафідова
О.М. Ситнік
І.М. Фаловська