У Х В А Л А

24 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Лященко Н.П., Охрімчук Л.І.,Романюка Я.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 30 листопада 2015 року, ухвали Апеляційного суду Харківської області від 9 березня 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агроленд-2010» про розірвання договорів оренди земельних ділянок та стягнення заборгованості з орендної плати,

в с т а н о в и л а:

Дергачівський районний суд Харківської області рішенням від 30 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 9 березня 2016 року, у задоволенні позову відмовив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 22 червня 2016 року судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій було залишила без змін.

У заяві ОСОБА_4 порушується питання про скасування рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 30 листопада 2015 року, ухвали Апеляційного суду Харківської області від 9 березня 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2016 року та передачу справи на розгляд до суду першої інстанції або ухвалення нового судового рішення з передбачених пунктами 2 та 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав:

неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, зокрема, частини першої статті 61 ЦПК України;

невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, зокрема, статей 24 та 25 Закону України «Про орендну плату».

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2013 року, постанови Верховного Суду України від 25 червня 2011 року та 12 грудня 2012 року.

9 вересня 2016 року судді-доповідачу ОСОБА_5 передано заяву ОСОБА_4 про перегляд зазначених судових рішень та додані до неї документи.

З огляду на неможливість розгляду справи суддею ОСОБА_5 на підставі прийняття Верховною Радою України постанови про його звільнення у зв'язку з поданням заяви про відставку, 10 жовтня 2016 року замінено зазначеного суддю автоматизованою системою на суддю Лященко Н.П.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися і суди апеляційної та касаційної інстанцій, врахувавши рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 9 грудня 2014 року, яким установлено передачу спірних земельних ділянок в оренду у листопаді 2011 року та неможливість їх використання відповідно до цільового призначення у 2011 році, виходив з того, що орендна плата за 2012 рік була у повному обсязі отримана позивачем, а за 2013-2014 роки була сплачена відповідачем з порушенням строків, установлених договорами оренди. Однак, відповідач уживав заходів для виплати орендної плати вчасно.

При цьому, згідно з квитанцією від 8 грудня 2015 року № 0/26 позивачу здійснено переказ коштів за оренду земельних ділянок за 2015 рік в сумі 37 132 грн 69 коп. (з урахуванням послуг пошти в сумі 384 грн 54 коп.), а тому на час розгляду справи була взагалі відсутня заборгованість з орендної плати за договорами оренди земельних ділянок від 1 травня 2011 року, укладених між сторонами.

За положеннями пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

В ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2013 року, наданій заявником для порівняння, установлено, що спірні земельні ділянки орендар став обробляти та використовувати не з моменту державної реєстрації договорів, а раніше - з моменту їх підписання. Таким чином, норми цивільного процесуального права, закріплені в частині першій статті 61 ЦПК України, судом касаційної інстанції застосовані однаково з ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2016 року, про перегляд якої просить заявник.

Ураховуючи наведене, підстава для перегляду судових рішень у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, встановлена пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У постанові Верховного Суду України від 25 червня 2011 року, що надана заявником для порівняння, установлено, що відповідач систематично не виконував обов'язків, передбачених законодавством та договором оренди земельної ділянки.

У наданій для порівняння постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року, зазначено, що суд касаційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що положення закону, які регулюють правовідносини оренди землі не вимагають систематичності несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди. Такий правовий висновок застосовано судом касаційної інстанції й в ухвалі, про перегляд якої просить заявник.

Таким чином, підстава для перегляду судових рішень у зв'язку з його невідповідністю викладеним у постановах Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, передбачена пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, теж відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агроленд-2010» про розірвання договорів оренди земельних ділянок та стягнення заборгованості з орендної плати за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 30 листопада 2015 року, ухвали Апеляційного суду Харківської області від 9 березня 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
Л.І. Охрімчук Я.М. Романюк