Справа № 297/2588/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого Ільтьо І. І.,

при секретарі Куні О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до виконавчого комітету Кідьошської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок,

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в Берегівський районний суд з позовом до виконавчого комітету Кідьошської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, вказавши, що вони є єдиними спадкоємцями за законом на будинок №34 по вул. Петефі в с. Кідьош, Берегівського району, Закарпатської області, після померлої 26 травня 2004 року бабки ОСОБА_3, оскільки їх батько ОСОБА_4, який являвся спадкоємцем за заповітом, згідно заяви від 01.09.2016 року, яка посвідчена секретарем виконкому Кідьошської сільської ради, відмовився від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, в користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішення суду необхідно позивачам для реєстрації права власності на вказаний житловий будинок, оскільки їм було відмовлено в цьому з тих підстав, що дане будинковолодіння належним чином не зареєстровано та відсутній правовстановлюючий документ.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, однак подали спільну заяву в якій просять розглянути справу без їх участі. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачавиконавчого комітету Кідьошської сільської ради в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі та не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачі посилалися, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Частиною 1 ст.61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.174 ЦПК України).

Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт, визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.61 ЦПК України, є обов'язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, суд приймає визнання позову відповідачем у справі і з цих підстав задовольняє позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 8, 10, 11, 57-60, 61, 64, 174 , 197 ч.2, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в:

Визнати право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами під №34 по вул. Петефі в с. Кідьош, Берегівського району, Закарпатської області, загальною площею 96,8 кв. м., у тому числі 59,0 кв. м. житлова та 37,8 кв. м. допоміжна, за:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - в розмірі 1/2 частки будинку;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 - в розмірі 1/2 частки будинку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_5.