Провадження № 2/761/4706/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Перша Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті його батька - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивача - ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1, яка належить йому на підставі договору міни від 26.10.1996 року.

Дотримуючись вимог законодавства, позивач звернувся до Першої Київської державної нотаріальної контори з заявою про відкриття спадщини, яка залишилась після смерті батька. Проте, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначену квартиру на ім'я спадкодавця ОСОБА_2 Враховуючи викладене просив суд про визнання за ним права власності на квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з викладених у позові підстав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, але надав суду письмові пояснення на позовну заяву, де просив суд вирішити справу на підставі наявних доказів у відповідності до вимог законодавства та за відсутності свого представника.

Треті особи в судове засідання не з»явились, хоча про дату і час розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши наявні письмові докази і спадкову справу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, примусове виконання обов'язку в натурі, визнання незаконними дії чи бездіяльності органу місцевого самоврядування.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_2, про що складено відповідний актовий запис № 10521 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 видане відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с. 7), який є батьком позивача ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3

За життя, ОСОБА_2 набув права власності на квартиру АДРЕСА_1, на підставі договору міни серії ААА №814351, посвідченого 26.10.1996 року державним нотаріусом Дев'ятнадцятої Київської державною нотаріальною конторою Лазарук О.В., та зареєстрована в БТІ 17.01.1997 за реєстровим №3016 в реєстровій книзі №д82-272 (а.с 8, 54). Також у цій квартирі він був зареєстрований, що підтверджується довідкою №49 від 30.10.2015р. виданої Центром комунального сервісу (а.с. 41).

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

За нормою частини першої статті 1258 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1281 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 66 Закону України "Про нотаріат" на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.

Згідно ч. 1 ст. 68 Закону України "Про нотаріат" нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Як встановлено судом, 10.08.2015 року державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори на підставі заяви позивача ОСОБА_1 було відкрито спадкову справу №1004/2015 щодо майна ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2

Між тим, позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартири АДРЕСА_1, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_2, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності померлого на вказану квартиру. (а.с 55).

Враховуючи п. 216 Інструкції про порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5, відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно позбавляє нотаріуса можливості видати спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За умовами ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що за життя померлий ОСОБА_2 був власником квартири АДРЕСА_1, тому відповідно до ст. 392 ЦК України позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за законом першої черги повинен успадкувати після смерті свого батька належне йому нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1.

З огляду на викладені обставини, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1223, 1268, 1281, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, ст.ст. 66, 68 Закону України "Про нотаріат", Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р.№20/5(зі змінами та доповненнями), ст. 1, 4, 10, 11, 58, 60, 61, 88, 208, 212-215, 218, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею - 46,00 кв.м., житловою площею - 27,70 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті його батька - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: