Справа № 755/3408/16-ц
"27" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.,
за участі секретаря Локоткова І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дніпровський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1
Вимоги мотивує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1.
На даний час у квартирі зареєстровані він, його донька ОСОБА_5, його онук ОСОБА_4 та відповідач.
Позивач зазначає, що він у липні 2004 року зареєстрував відповідача у квартирі як члена сім'ї, який на той час перебував у шлюбі із його донькою.
У червні 2010 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було розірвано.
З січня 2012 року відповідач у квартирі не проживає, квартирою не цікавиться, особистих речей в ній не має, участі в утриманні квартири не бере, за комунальні послуги та електроенергію не сплачує.
На сьогоднішній день тарифи на оплату комунальних послуг дуже високі, а витрати по їх сплаті несе він та його онук, що ставить його у скрутне матеріальне становище. Донька участі в оплаті житлово-комунальних послуг не бере у зв'язку із тим, що не працює з 2009 року за станом здоров'я.
Перешкод у користуванні квартирою відповідачу не чиниться.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31.03.2016 року до участі у справі було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Дніпровський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві.
В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та викладені у позові обставини, додатково пояснив, що відповідач залишив квартиру десь у 2010-2012 році добровільно, при цьому будь-яких пояснень не надавав, всі свої речі забрав, з того часу жодного разу до них не приходив, адреса знаходження відповідача невідома.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою його реєстрації, про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд з урахуванням думки позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Третя особа ОСОБА_4 підтримав заявлені вимоги та надані позивачем пояснення.
Представник третьої особи Дніпровського районного відділу Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві в судове засідання не з'явився, третя особа суду подала заяву з проханням розглянути справу без участі їхнього представника.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила.
Суд, вислухавши пояснення позивача, третьої особи ОСОБА_4, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 26.05.1998 року, посвідченим державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстрованого у реєстрі за № 4у-2931 та реєстраційним посвідченням Київського міського бюро технічної інвентаризації від 06.07.1998 року, записаним у реєстровій книзі за № 8527 (а.с. 6-7).
Як убачається із довідки по формі № 3, виданої ЖРЕО № 406 від 12.06.2015 р. № 2222, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ОСОБА_1, його донька ОСОБА_5, 1963 р.н., онук ОСОБА_4, 1985 р.н. та відповідач (зять) ОСОБА_2, 1961 р.н. (а.с. 3).
Шлюб між ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_2 був розірваний 15.06.2010 року (а.с. 5).
Згідно свідоцтва про зміну імені від 16.02.2016 року, ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_3 (а.с. 18).
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Допитані судом свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 засвідчили, що що вони є сусідами позивача, відповідач є колишнім чоловіком доньки позивача ОСОБА_9, після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 не проживає, залишив квартиру десь у 2010 році, з того часу жодного разу не з'являвся, перешкод у проживанні відповідачу не чинили.
Факт не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні також підтверджено актом від 21 серпня 2015 року, підписаним сусідами позивача, посвідчений начальником ЖЕД-406, у якому зазначено, що ОСОБА_2 не проживає за адресою АДРЕСА_1 з 2012 року по даний час (а.с. 4).
Отже, за вищевикладених обставин судом встановлено, що відповідач більше року без поважних причин постійно не проживає у спірній квартирі, його майно там не знаходиться, будь-які домовленості між сторонами з приводу користування житловим приміщенням відсутні, витрат по утриманню житла відповідач не несе, у зв'язку з чим позивачу, який є власником квартири АДРЕСА_1, відповідач чинить перешкоди у користуванні спірним житловим приміщенням, позивач не може належним чином користуватися та розпоряджатися вказаною квартирою, а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач є інвалідом 1 групи, у зв'язку з чим має пільги по сплаті судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.
Керуючись ст. ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 208, 215, 218, 224-226 ЦПК України суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дніпровський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя