Номер провадження 2/638/7349/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 січня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Штих Т. В.

за участю секретаря Кондратюк І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

Позивач звернулася 27.11.2015 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1В аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_3, 24 липня 2005 року до досягнення ним повноліття, починаючи з дня звернення з позовом до суду.

В обґрунтування поданого позову ОСОБА_1 зазначає, що сторони мають спільного сина, понад десять років не мешкають разом, відповідач матеріальну допомогу на утримання сина надавав, але періодично, та останні пять років взагалі припинив надавати будь яку матеріальну допомогу, у вихованні дитини не приймає участь, тому позивач змушена була звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про дату та час судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином. Надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином.

Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2, 05.08.1973 р. н., та ОСОБА_1, 02.10.1980 р. н., перебували з 2003 р. у фактичних шлюбних відносинах.

ОСОБА_3 народився 24.07.2005 р. в м. Харкові, про що в Книзі реєстрації народжень 16.08.2005 р. зроблено відповідний актовий запис за № 2891. Його батьками записані: батько ОСОБА_2, мати ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 16.08.2005 р. серія 1 ВЛ № 022103.

Відповідно до довідки від 24.11.2015 р. № 21463/715 комунального підприємства «Жилкомсервіс» ОСОБА_1., 02.10.1980 р. н., зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1 Склад сімї: син ОСОБА_3, 24.07.2005 р. н.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, при цьому не надає суду доказів того, що відповідач працює та може сплачувати аліменти в такому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 30 листопада 2015 року № 928 VIII, установлено у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року 1455 гривень.

Оскільки прожитковим мінімум на дитину від 6 до 18 років складає 1455,00 грн., батьки повинні утримувати дитину, суд вважає справедливою суму аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача половину від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме: 727,50 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно вимог ч. 2 ст. 88 ЦПК України судові витрати в розмірі 487,20 грн. підлягають стягненню з відповідача.

На підставі ст. ст. 8, 10, 11, 14, 60, 209, 212 215, 224 226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 05.08.1973 р. н., народився в м. Ташкент, Республіка Узбекистан, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, 02.10.1980 р. н., народилася в м. Харкові, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, 24.07.2005 р. н., у твердій грошовій сумі в розмірі 727,50 грн. (сімсот двадцять сім грн. 50 коп.) щомісячно, починаючи з 27.11.2015 р. та до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2, 05.08.1973 р. н., народився в м. Ташкент, Республіка Узбекистан, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.)

Допустити до негайного виконання судове рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий: