Справа№592/4029/16-ц
Провадження №2-о/592/123/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі :

головуючого - судді Труханової Л.М.,

народних засідателів-Остапенко В.М., ОСОБА_1,

за участю секретаря-Сахненко О.Ю.,

прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Обласного комунального закладу «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер" про продовження госпіталізації ОСОБА_3 у психіатричному закладі в примусовому порядку,-

В С Т А Н О В И В :

25.04.2016 року до суду надійшла заява головного лікаря Обласного комунального закладу "Сумський обласний психоневрологічний диспансер" про продовження госпіталізації ОСОБА_3 у психіатричному закладі в примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Свої вимоги заявник обгрунтовує тим, що громадянка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка Білопільського району,с. Біликівка, вул. Центральна, 10, без усвідомленої згоди була госпіталізована 23.04.2016 року о 19-00 год. за викликом доньки в гостре психіатричне відділення Сумського обласного психоневрологічного диспансеру лікарем-психіатром ШД ЦРЛ ОСОБА_4, у зв"язку з неадекватною поведінкою : на протязі місяця стала роздратованою , порушився сон, безпідставно звинувачує родичів , стверджує , що за нею слідкують , що її підслуховують , в будинку встановлені підслуховуючи пристрої , сама з собою розмовляє , при госпіталізації бризкала доньці в обличчя "дихлофосом". ОСОБА_3 хвора з 1998 року, неодноразово лікувалась в психіатричних стаціонарах області з діагнозом "шизофренія , параноїдна форма, епізодичний тип перебігу , зі стабільним дефектом".

25.04.2016р. хвора ОСОБА_3 була оглянута комісією лікарів-психіатрів , і за результатами огляду був зроблений висновок: ОСОБА_3 страждає тяжким психічним розладом у формі " шизофренія , параноїдна форма , епізодичний тип перебігу , зі стабільним дефектом".

У звязку з тим, що у пацієнтки виявлено загострення тяжкого психічного захворювання, лікування якого на теперішній час можливе лише в стаціонарних умовах, а також ненадання необхідної психіатричної допомоги призведе до подальшого погіршення психічного стану та небезпечних дій пацієнта по відношенню до оточуючих, вона потребує продовження госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку.

При розгляді вказаної заяви представник психіатричного закладу лікар-психіатр ОСОБА_5 заяву підтримала у повному обсязі з підстав , зазначених в заяві, та пояснила , що ОСОБА_3 проявляє агресою по відношенню своєї дочки , відмовляється від приймання їжи , проявляє суїцидальну спробу . Просить вимоги заяви задовольнити.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила , що вона дійсно тривалий час страждає психічним захворюванням , від чого двічі проходила курс лікування в умовах психіатричного диспансеру. У зв"язку із хворобою постійно примає пігулки , однак останні два тижні пігулки не приймала , оскільки вважала себе такою , що вже здорова. Заперечує щодо задоволення заяви, оскільки вважає , що вона може самостійно лікуватися за місцем проживанням , приймаючи пігулки.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, діти особи, щодо якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку , кожний окремо, пояснили , що їх мати -ОСОБА_3 з 1998 року страждає пчихічним захворювання , у зв"язку з чим лікувалась два рази у диспансері. За стоном здоров"я мати повинна постійно , кожного дня, приймати пігулки. Однак , останній період часу вона відмовилися від вживання ліків, стала погано спати , неодекватно поводитися та бувають приступи люті. Одну ніч мати не спала, зі двору домовлодіння збирала садовий інвентар і заносила в будинок . 24 квітня 2016 року сусіди ОСОБА_3 подзвонили її дочки і повідомили , що ОСОБА_3 закрилася в будинку , пів дня не виходить з нього . Після чого свідки приїхали за місцем проживання матері , яка вела себе агресивно та вимогала щоб до неї приїхав секретар сільської ради. Свідками були прийняти заходи для направлення матері до психіатричного диспансеру , однак мати відмовлялася і в обличчя свідку ОСОБА_7 бризнула дихлофосом.

Прокурор Литвинов С.Л. заперечує щодо задоволення клопотання, посилаючись на те , що ОСОБА_3 спроможня задовольняти свої життєви потреби та не вчиняє дії , що небезпечні для неї та оточуючих.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків , думку прокурора ,дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про продовження госпіталізації ОСОБА_3 у психіатричному закладі в примусовому порядку підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Як вбачається із заяви психіатричного закладу, так і в судовому засіданні представник цього закладу, лікар-психіатр ОСОБА_5 підтвердила, що 23.04.2016 року хвора ОСОБА_3 була доставлена до закладу та оглянута комісією лікарів-психіатрів і був зроблений висновок.

З висновку комісії лікарів-психіатрів від 25.04.2016 року вбачається, що хвора ОСОБА_3 страждає хронічним психічним захворюванням, діагноз шизофренія, параноїдної форми, епізодичний тип перебігу, зі стабільним дефектом. Лікування якого на теперішній час можливе лише в стаціонарних умовах, а також ненадання необхідної психіатричної допомоги призведе до подальшого погіршення психічного стану та небезпечних дії пацієнта по відношенню до оточуючих, а саме до доньки. Комісія лікарів психіатрів, вважає, що пацієнтка потребує подальшого лікування в психіатричній лікарні у примусовому порядку на підставі Закону України «Про психіатричну допомогу» ст.. 14.

У відповідності з вимогами ст.279 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу» заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Згідно ч.1 ст.281 ЦПК України заява про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається судом у такі строки з дня її надходження до суду: про госпіталізацію особи до психіатричного закладу - протягом 24 годин.

Враховуючи, що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 25.04.2016 року ОСОБА_3 страждає на тяжкий психічний розлад, а також у пацієнтки виявлено загострення тяжкого психічного захворювання, лікування якого на час розгляду заяви можливе лише в стаціонарних умовах, а також ненадання необхідної психіатричної допомоги призведе до подальшого погіршення психічного стану та небезпечних дій пацієнта по відношенню до оточуючих, вона потребує продовження госпіталізації в психіатричному стаціонарі в примусовому порядку.

Керуючись ст.ст.279, 281, 282 ЦПК України, ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву Обласного комунального закладу «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» про продовження госпіталізації ОСОБА_3 у психіатричному закладі в примусовому порядку , задовольнити.

Продовжити госпіталізацію в Обласному комунальному закладі «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» в примусовому порядку для проведення психіатричної допомоги ОСОБА_3, 16.07.1948р.н., уродженки сел.. Біликівка , Білопільського району , Сумської області, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 29 квітня 2016 року.

Суддя Л.М. Труханова

Народні засідателі:

ОСОБА_8

ОСОБА_1