Справа № 466/6303/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Семків Х.І. Мазур Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», банк, позивач) звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просить постановити рішення про стягнення солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №014/1352/82/48553 від 17 квітня 2007 року, яка станом на 10 липня 2015 року складає - 18 478,78 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ становить - 403 727,59 грн., та судові витрати.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 17 квітня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №014/1352/82/48553, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом 23 460 доларів США, з кінцевим терміном повернення 17 квітня 2017 року, зі сплатою 13,75% річних.

Банк виконав свої зобов'язання перед позичальником за кредитним договором, надавши йому кредит в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором.

24 квітня 2009 року між банком та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №014/1352/82/48553/2, відповідно до якої фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв'язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів позичальнику. Тимчасово з 24 квітня 2009 року по 23 квітня 2010 року сторони домовилися зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті суми кредиту (надано кредитні канікули) та змінено строк його сплати відповідно до графіку повернення кредиту та сплати інших платежів, що є додатком до цієї додаткової угоди.

13 травня 2010 року між банком та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №3, відповідно до якої позичальнику збільшено строк кредиту на 49 календарних місяців (дата остаточного погашення кредиту - 17 травня 2021 року), та тимчасово на період з 14 травня 2010 року до 13 травня 2011 року зменшено розмір щомісячного платежу за кредитом (надано кредитні канікули).

09 липня 2014 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду №014/1352/82/48553/81-1-0-00/7890, відповідно до якої сторони домовилися, що з 09 липня 2014 року процентна ставка за користування кредитом встановлюється у розмірі вказаному у п. 1.4 кредитного договору і складає 13,75% річних.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 17 квітня 2007 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, відповідно до п. 1.2 якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати за зобов'язання боржника, які виникають з умов кредитного договору №014/1352/82/48553 від 17 квітня 2007 року в повному обсязі цих зобов'язань.

Відповідно до п.п.2.1, 3.1 цього договору у випадку невиконання чи неналежного виконання боржником всіх або окремих взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної заяви.

Однак позичальник не виконує належним чином свої грошові зобов'язання.

07 травня 2015 року позичальнику ОСОБА_2 було направлено вимогу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором за вих. №114-0-0-00/15-30859.

07 травня 2015 року поручителю ОСОБА_3 було направлено вимогу про необхідність виконання зобов'язань за вих. №114-0-0-00/15-30860.

Оскільки відповідачі зобов'язання за вказаним кредитним договором та договором поруки належним чином не виконали та позичальник допустив заборгованість, яка складає 18 478,78 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 403 727,59 грн., тому банк вимушений звернутись в суд.

В судовому засіданні 25 травня 2016 року представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» Ковальчук Л.О. позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, які викладені в позовній заяві.

Представник відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 - ОСОБА_5 в судових засіданнях 05 липня 2016 року і 20 вересня 2016 року та відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 20 вересня 2016 року проти позову заперечили та пояснили, що частину кредитних коштів було надано йому, ОСОБА_2, спочатку в гривнях, а пізніше - в доларах США. Скільки саме коштів і в якій валюті було надано кредитні кошти він не пригадує. Він, ОСОБА_2, дійсно підписував з позивачем кредитний договір, однак не може пояснити чи це був такий договір, копія якого міститься в матеріалах справи. Крім цього, він, ОСОБА_2, звертався до банку з інформаційним листом, в якому просив надати відповідні документи, які торкаються обставин надання кредитних коштів, однак банк жодних документів на вказаний запит не надіслав. Вважають позовні вимоги безпідставними та в їх задоволенні просять відмовити.

В останнє судове засідання 24 жовтня 2016 року представник позивача Ковальчук Л.О. та представник відповідачів ОСОБА_5 не з'явилися, однак подали до суду заяву з проханням завершувати розгляд справи за їх відсутності.

У відповідності до ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання 24 жовтня 2016 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення представника позивача Ковальчук Л.О., відповідача ОСОБА_2 та представника відповідачів ОСОБА_5, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 17 квітня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №014/1352/82/48553, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом 23 460 доларів США, з кінцевим терміном повернення 17 квітня 2017 року, зі сплатою 13,75% річних.

Кредит надано позичальнику на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування (п.3.1 кредитного договору).

Процентна ставка за кредитними коштами складає 13,75% річних (п.1.4 кредитного договору).

Згідно п.5.1 кредитного договору позичальник зобов'язався здійснювати безготівковим платежем або готівкою, в касу кредитора:

- щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту, згідно п.1.3 цього договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 17 квітня 2017 року;

- щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту сплату процентів за фактичне використання кредитних коштів на рахунок НОМЕР_2, в «Райффайзен Банк Аваль», МФО 325570.

Відповідно до п. 6.5 кредитного договору банк має право вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання позичальником умов цього договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, та в інших випадках, передбачених цим договором.

Згідно п. 10.1 кредитного договору за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом, передбачених цим договором, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочки.

24 квітня 2009 року між банком та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №014/1352/82/48553/2, відповідно до якої фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв'язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів позичальнику. Тимчасово з 24 квітня 2009 року по 23 квітня 2010 року сторони домовилися зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті суми кредиту (надано кредитні канікули) та змінено строк його сплати відповідно до графіку повернення кредиту та сплати інших платежів, що є додатком до цієї додаткової угоди.

13 травня 2010 року між банком та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №3, відповідно до якої позичальнику збільшено строк кредиту на 49 календарних місяців (дата остаточного погашення кредиту - 17 травня 2021 року), та тимчасово на період з 14 травня 2010 року до 13 травня 2011 року зменшено розмір щомісячного платежу за кредитом (надано кредитні канікули).

09 липня 2014 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду №014/1352/82/48553/81-1-0-00/7890, відповідно до якої сторони домовилися, що з 09 липня 2014 року процентна ставка за користування кредитом встановлюється у розмірі вказаному у п. 1.4 кредитного договору і складає 13,75% річних.

У відповідності до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У порушення зазначених норм закону та умов кредитного договору відповідач ОСОБА_2 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав та допустив заборгованість у розмірі 18 478,78 дол. США, що у еквіваленті до курсу НБУ становить 403 727,59 грн., з яких: 15 122,34 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 330 395,50 грн. - заборгованість за кредитом, 1350,31 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 29 501,81 грн. - заборгованість по сплаті відсотків - в т.ч. прострочена заборгованість по відсоткам - 1207,89 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 26 390,19 грн., 2006 13 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 43 830,28 грн. - розрахована пеня.

Судом також встановлено, що 17 квітня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем ОСОБА_3, яка є дружиною позичальника ОСОБА_2, було укладено договір поруки, відповідно до п. 1.2 якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати за зобов'язання боржника, які виникають з умов кредитного договору №014/1352/82/48553 від 17 квітня 2007 року в повному обсязі цих зобов'язань.

Відповідно до п.п.2.1, 3.1 договору поруки у випадку невиконання чи неналежного виконання боржником всіх або окремих взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної заяви.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід солідарно стягнути в користь позивача судові витрати.

Доводи відповідача ОСОБА_2 та представника відповідачів ОСОБА_5 в заперечення позову суд вважає непереконливими, вони спростовуються зібраними у справі доказами, а тому такі доводи суд не може покласти в основу свого рішення і відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 197, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 16, 22, 509, 525, 526, 530, 536, 546, 553, 554, 610, 1046-1054 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3) та ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Львівської обласної дирекції публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (р/р 290923655, МФО 325570, ) заборгованість за кредитним договором № 14/1352/82/48553 від 17 квітня 2007 року станом на 10 липня 2015 року в сумі 18 478,78 доларів США (вісімнадцять тисяч чотириста сімдесят вісім доларів США сімдесят вісім центів), що в еквіваленті до офіційного курсу НБУ становить 403 727,59грн. (чотириста три тисячі сімсот двадцять сім гривень п'ятдесят дев'ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Львівської обласної дирекції публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» по 1 827,00 грн. (одній тисячі вісімсот двадцять сім гривень) витрат по оплаті судового збору з кожного.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. І. Кавацюк