Справа №442/2517/14-ц
Провадження №2/442/102/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Коваля Р.Г.

з участю секретаря Антоненко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стебницької міської ради Дрогобицького району Львівської області, третьої особи інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, КП «Ринок Прикарпаття» про визнання права власності на самочинне будівництво,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в підтвердження позовних вимог покликається на те, що згідно договору оренди торгової площі від 01.01.2011 року вона є орендарем земельної ділянки площею 7,3 кв.м за адресою м. Стебник, вул. Грушевського, 2 місце №4, ряд №1.

Згідно договору оренди торгової площі від 01.06.2013 року вона є орендарем земельної ділянки площею 10,5 кв м, розміщеної за вищевказаною адресою, місце №4, ряд №3.

28.08.2013 року вона зверталася до Стебницької міської ради з клопотанням про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, яких вона орендує, під уже збудоване нерухоме майно.

12.09.2013 року їй було відмовлено в цьому.

03.10.2013 року вона зверталася до Дрогобицького міськрайонного суду з адміністративним позовом та постановою суду від 23.12.2013 року відмову у задоволенні її клопотання було визнано неправомірною.

28.02.2014 року вона зверталася з заявою до інспекції ДАБК у Львівській області, в якій просила прийняти обєкт нерухомого майна до експлуатації.

12.03.2014 року в задоволенні її клопотання було відмовлено.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги своєї довірительки, посилаючись на підстави, викладені в позовній заяві. Просив задоволити позов.

Представник відповідача ОСОБА_3 щодо задоволення позову заперечив повністю, вказав, що оскільки земля не відведена під ці обєкти, то це буде суперечити інтересам громади міста. Вказав, що у позивача відсутні будь-які підстави звертатись з даним позовом до суду так як не є законним користувачем землі.

Представник третьої особи Інспекції ДАБК у Львівській області неодноразово в судове засідання не зявився, незважаючи на його належне повідомлення судом про дату, час та місце слухання справи. За таких обставин суд визнав його неявку неповажною та продовжив розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої КП «Ринок Прикарпаття» в чергове в судове засідання не зявився незважаючи на його належне повідомлення судом про дату, час та місце слухання справи. За таких обставин суд визнав його неявку неповажною та продовжив розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. ст. 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Тому власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а лише конкретно визначеним законом способом захисту свого права. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений гл. 3 зокрема ст. 16 ЦК України, а інші способи визначаються спеціальними законами, які регулюють конкретні цивільні правовідносини.

Матеріалами цивільної справи встановлено, що відповідно до договору оренди торгової площі від 01.01.2011 року вбачається, що позивач орендує в КП «Ринок Прикарпаття» торгове місце загальною площею 7,3 кв.м по вул. Грушевського, 2 в м.Стебник. Також позивач виступає орендарем торгового місця загальною площею 10,5 кв.м за вищезгаданою адресою, що підтверджується договором оренди торгової площі від 01.01.2013 року.

Відтак, позивач орендує торгові площі на земельній ділянці, яка перебуває в постійному користуванні КП «Ринок Прикарпаття», що підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою, виданого на підставі рішення Стебницької міської ради від 09.11.1995 року № 212.

Відповідно до ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Крім цього, в п. 16 Постанови №6 від 30.03.2012 року Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України» розяснив, що позов особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість може бути задоволено судом на підставі частини третьої статті 376 ЦК, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам.

В даному випадку позивач звернувся до суду про визнання за нею право власності на торгові приміщення, які розташовані на земельній ділянці, яка є власністю Стебницької міської ради та передана в постійне користування КП «Ринок Прикарпаття».

Разом з тим, дозвіл виконкому Стебницької міської ради на встановлення торгових лотків не вказує на те, що такий надавався позивачу для його реалізації на вказаних ним торгових площах згідно договорів оренди, які були укладені через значний проміжок часу. Власне у ньому взагалі не зазначено місце розташування торгового лотка.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що як власник земельної ділянки на якій здійснено самочинне будівництво Стебницька міська рада, так і її постійний користувач, заперечує проти визнання за позивачем права власності на торгові приміщення, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Будь яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження свої позовних вимог, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, позивачем не представлено.

Керуючись ст.ст. 10,11,15,57-60,88,208,209,212-15 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задовленні позову ОСОБА_1 до Стебницької міської ради Дрогобицького району Львівської області, третьої особи інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, КП «Ринок Прикарпаття» про визнання права власності на самочинне будівництво.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя Коваль Р.Г.