АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/3234/16 Головуючий у 1 інстанції - Супрун Г.Б.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого - Панченка М.М.

суддів - Барановської Л.В., Побірченко Т.І.

при секретарі - Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Екотехнік Україна» на рішення Подільського районного суду м.Києва від 18 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Екотехнік Україна», третя особа ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за вимушений прогул, та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екотехнік Україна» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Екотехнік Україна» і, з урахуванням уточнень до позову, просив суд визнати незаконним звільнення його з посади директора ТОВ «Екотехнік Україна» на підставі рішення Загальних зборів товариства від 30.10.2014 року, оскільки не виносився наказ про його звільнення з роботи. Просив поновити його на зазначеній посаді, виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 202.886 грн.09 коп. із розрахунку 263 робочих дні вимушеного прогулу, за період з 31.10.2014 року по 18.11.2015 року.

Третьою особою ОСОБА_2 залучений до участі у справі за ініціативою позивача, як особа, яка рішенням Загальних зборів товариства від 30.10.2014 року, після звільнення позивача, призначена на посаду директора ТОВ «Екотехнік Україна».

В ході розгляду справи, з зустрічним позовом до ОСОБА_1 звернувся до суду відповідач за первісним позовом ТОВ «Екотехнік Україна» і просив зобов»язати ОСОБА_1 повернути на рахунок підприємства кошти у сумі 419.342 грн.70 коп., які ОСОБА_1, на думку ТОВ»Екотехнік Україна», незаконно нарахував собі, як заробітну плату за період з січня по жовтень 2012 року /т.1 а.с.34/.

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 18 листопада 2015 року у первісному та зустрічному позовах відмовлено /т.2 а.с.24-27/.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення про задоволення його позову, пославшись на те, що судом не враховані аргументи позивача, викладені в позовній заяві.

В апеляційній скарзі ТОВ»Екотехнік Україна» просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову з тих підстав, що, відповідно до п.8.4.11 Статуту товариства визначення розміру заробітної плати є компетенцією Загальних зборів товариства. Однак Загальні збори не вирішували питання щодо визначення заробітної плати ОСОБА_1, як директору.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення представника ТОВ» Екотехнік Україна», вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги належить відхилити, а рішення залишити без змін з таких підстав.

Як слідує із матеріалів справи, ТОВ» Екотехнік Україна» створене на базі компанії «Екотехнік Прага», як представництво в Україні. Генеральним директором «Екотехнік Прага» є ОСОБА_3, який уповноважив від імені ТОВ»Екотехнік Прага» ОСОБА_1 бути його представником в усіх установах та організаціях в Україні і цією ж довіреністю визначив заробітну плату ОСОБА_1, як директору ТОВ» Екотехнік Україна», у розмірі 1.100 євро. /т.1 а.с.100/.

Встановлено, що відповідно до рішення Загальних зборів учасників від 14.07.2011 року ТОВ»Екотехнік Україна» було створене двома засновниками: ОСОБА_1, внесок якого у статутному капіталі товариства становить 2% та громадянином Чеської республіки ОСОБА_3, внесок якого у статутному фонді становить 98%.

Цими ж зборами призначено ОСОБА_1 директором товариства ТОВ»Екотехнік Україна» /т.1 а.с.38/.

В силу п.п. 8.4.4., 8.4.11 Статуту товариства передбачено, що до виключної компетенції Загальних зборів учасників товариства відносяться питання утворення і відкликання виконавчого органу та інших органів Товариства, а також визначення умов оплати праці посадових осіб товариства, його дочірніх підприємств, філій та представництв /т.1 а.с.41-52/.

Згідно Наказа №1-к від 1.08.2011 року ОСОБА_1 прийняв на себе обов»язки директора товариства з 1.08.2011 року, відповідно до рішення Загальних зборів Товариства /т.1 а.с.61/.

Встановлено, що рішенням Загальних зборів Товариства від 30.10.2014 року припинено повноваження ОСОБА_1 як директора Товариства, що підтверджується протоколом Загальних зборів Товариства №8 від 30.10.2014 року/т.1 а.с.62/.

В силу п.8.5.3. Статуту ТОВ»»Екотехнік Україна» питання виключення учасника товариства вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50% загальної кількості голосів учасників товариства. З решти питань рішення приймається простою більшістю голосів.

Дійшовши висновку про дотримання ТОВ»»Екотехнік Україна» чинного законодавства при звільненні з посади директора ОСОБА_1, колегія суддів розглядає як обґрунтоване пояснення представника Товариства відносно того, що ОСОБА_1 звільнений з роботи за правовою підставою передбаченою п.5 ч.1 ст.41 КЗпП.

Так, пунктом 5 ч.1ст.41 КЗпП визначено, що крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника, або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку припинення повноважень посадових осіб.

Норму ч.1 ст.41 КЗпП було доповнено пунктом 5 на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів» від 13.05.2014 року №1255-УІІ.

Указаний Закон набрав чинності з 1.06.2014 року та метою його прийняття було покращення інвестиційного клімату шляхом надання інвесторам (власникам) господарських товариств права звільняти посадових осіб (керівників, членів виконавчих органів) без зазначення причин, а також узгодження в цьому контексті норм трудового та господарського законодавства. Як гарантію в таких випадках передбачено виплату працівникам вихідної допомоги в розмірі не менше, як шестимісячний середній заробіток (ст.44 КЗпП).

Зокрема, стаття 41 КЗпП доповнена пунктом п»ятим, який встановлює додаткову підставу розірвання трудового договору - «припинення повноважень посадових осіб».

Викладена норма характеризується юридичною невизначеністю, внаслідок чого неможливо встановити коло таких посадових осіб, а також випадки та підстави (причини) припинення їх повноважень. Формулювання цього положення є загальним та не містить посилань як щодо змісту та обсягу поняття «посадових осіб», так і типу і та організаційно-правових форм юридичних осіб, яких вони стосуються.

При цьому, у п.9 пояснювальної записки до вищезазначеного законопроекту (№4586 від 27.03.2014) вказується, що проект закону не стосується соціально-трудової сфери та не потребує узгодження з уповноваженими представниками від всеукраїнських профспілок, їх об»єднань та всеукраїнських об»єднань організацій роботодавців.

Поняття «посадові особи господарського товариства» визначено у ч.2 ст.89 ГК України. Посадовими особами товариствами товариства визнаються голова та члени виконавчого органу, голова ревізійної комісії (ревізор), а у разі створення ради товариства (спостережної ради) - голова і члени цієї ради.

У ст.2 Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року міститься визначення уточненого поняття «посадові особи органів акціонерного товариства». Це фізичні особи - голова та члени наглядової ради, виконавчого органу, ревізійної комісії, ревізор акціонерного товариства, а також голова та члени іншого органу товариства, якщо утворення такого органу передбачено статутом товариства.

Оскільки Законом України №1255-УІІ були внесені зміни у тому числі до ГК України і Закону України «Про акціонерні товариства», то, розглядаючи всі внесені зміни в їх системному зв»язку, можна дійти висновку, що термін «посадові особи» був використаний законодавцем саме у визначенні цих двох законодавчих актів.

При вирішенні спору за позовом ОСОБА_1 про поновлення його на посаді директора ТОВ» «Екотехнік Україна» суд першої інстанції належним чином звернув увагу на мету закону, відповідно до якої вносились зміни у КЗпП, та надав належного тлумачення змісту п.5 ч.1. ст.41 КЗпП і дійшов правильного висновку, погоджуючись з твердженням представника товариства, про існування права власника товариства звільняти посадових осіб на підставі їх волевиявлення без будь-яких формальних підстав та поширення указаної підстави звільнення на всі види трудових відносин.

Як встановлено судом, рішенням Господарського суду м.Києва від 22.12.2014 року, залишеного в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 8.04.2015 року ОСОБА_1 відмовлено у позові про визнання недійсним рішення Загальних зборів ТОВ» «Екотехнік Україна» №8 від 30.10.2014 року, яким припинено повноваження цього позивача, як директора.

В частині посилання ОСОБА_1 щодо незаконності його звільнення, оскільки відсутній наказ про звільнення, суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, що ОСОБА_1 звільнений з посади директора, відповідно до рішення Загальних зборів товариства, яке в силу статуту цього товариства вправі вирішувати питання звільнення з посади директора.

Статтею 58 Закону України «Про господарські товариства» передбачено, що вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є Загальні збори учасників.

Тобто, визначальною правовою підставою для звільнення ОСОБА_1 з роботи було рішення Загальних зборів товариства, а необхідність видання наказу в цьому випадку слугує як дублювання рішення Загальних зборів про звільнення. У зв»язку з цим підставою для внесення даних про звільнення до трудової книжки ОСОБА_1 і будь-яких документів з приводу цього питання, буде правильним посилання на рішення Загальних зборів - від 30.10.2014 року, протокол №8.

У з»язку з цим, колегія суддів дійшла висновку, що посилання ОСОБА_1 на відсутність наказу про його звільнення з роботи не є достатньою правовою підставою для визнання його звільнення незаконним, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині постановлене правильно, на повно з»сованих обставинах з дотриманням вимог закону.

Оскільки суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_1 на посаді директора ТОВ»Екотехнік Україна», тому відсутні підстави для задоволення позову про стягнення з підприємства середнього заробітку за вимушений прогул на користь позивача, оскільки відсутній факт вимушеного прогулу.

В частині відхилення апеляційної скарги ТОВ»Екотехнік Україна» на відмову у задоволенні зустрічного позову про зобов»зання ОСОБА_1 повернути підприємству кошти у сумі 419.342 грн.70 коп., які ОСОБА_1, на думку ТОВ»Екотехнік Україна», незаконно нарахував собі, як заробітну плату за період з січня по жовтень 2012 року, колегія суддів виходить з наступного.

Враховуючи, що Загальні збори товариства «Екотехнік Україна» не вирішили питання заробітної плати директора ОСОБА_1, останній, взявши розмір своєї заробітної плати, зазначеної, у сумі 1.100 євро, засновником товариства ОСОБА_3 у довіреності на ім»я ОСОБА_1 представляти товариство «Екотенік Прага» в усіх установах та організаціях України, переніс цей розмір свого заробітку у штатні розписи товариства «Екотехнік Україна» /т.1 а.с.100/.

Дійсність зазначеної довіреності ТОВ»Екотехнік» не оскаржує.

Відповідно до штатних розписів товариства від 2.01.2013 року та від 3.01.2014 року за підписом директора ОСОБА_1, та за підписом головного бухгалтера, посадовий оклад директора визначений у розмірі 16.200 грн., що за курсом валют відповідає 1.100 євро на час затвердження штатних розписів/т.1 а.с.96,97/.

Колегія судді не погоджується з доводами ТОВ»Екотехнік Україна» в тій частині, що ОСОБА_1 самовільно визначив свій заробіток у вище зазначеному розмірі, оскільки засновник товариства ОСОБА_3, який володіє 98% голосів у статутному капіталі товариства, сам зазначив заробітну плату директора у вище указаній довіреності. І хоча указана довіреність не є документом, який фіксує заробітну плату директора відповідно до вимог Статуту товариства, однак іншого документа, який би підтверджував думку засновника, що володіє 98% голосів товариства відносно заробітку директора - немає.

У зв»язку з цим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно відхилив доводи представника Товариства в тій частині, що ОСОБА_1, без врахування волевиявлення іншого співзасновника товариства, встановив собі указаний заробіток.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу, що заробітна плата директора ОСОБА_1 у розмірі 16.200грн. була відомою всім засновникам і працівникам товариства тривалий час, оскільки встановлена, відповідно до штатних розписів від 2.01.2013 року та від 3.01.2014 року, які є доступним документом, однак ніхто з цього приводу не пред»являв вимог до директора, а підняли це питання лише при судовому спорі з приводу поновлення ОСОБА_1 на роботі, що свідчить про те, що Товариство «Екотехнік Україна» в особі свого засновника ОСОБА_3 погоджувалось з заробітною платою директора у розмірі 16.200 грн.

У зв»язку з цим, колегія суддів не вважає, що кошти у сумі 419.342 грн.70 коп., які ОСОБА_1, на думку ТОВ»Екотехнік Україна», незаконно нарахував собі, як заробітну плату, за період з січня по жовтень 2012 року, не можна вважати такими, що набуті безпідставно, а тому суд першої інстанції правомірно відмовив у зустрічному позові ТОВ»Екотехнік Україна» про стягнення з ОСОБА_1 коштів, які на думку підприємства, отримані ним незаконно.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахування викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення судом першої інстанції постановлене на повно з»ясованих обставинах, з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційних скаргах не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Товавриства з обмеженою відповідальністю «Екотехнік Україна» відхилити, а рішення Подільського районного суду м.Києва від 18 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання чинності шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді