У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 травня 2016 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Будулуци М.С., Корчистої О.І.,

за участю секретаря Марченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Артемівську Донецької області апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 23 березня 2016 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного казначейства України, ГУ МВС України в Донецькій області, прокуратури Донецької області про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю попереднього слідства, прокуратури та суду, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 23 березня 2016 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного казначейства України, ГУ МВС України в Донецькій області, прокуратури Донецької області про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю попереднього слідства, прокуратури та суду.

З вказаною ухвалою не погодилась позивачка ОСОБА_1 та подала дві тотожні апеляційні скарги, в яких просить скасувати ухвалу суду і повернути справу до суду першої інстанції для розгляду позовної заяви по суті.

Доводами апеляційних скарг наведено, що позивачці не потрібно чекати остаточного рішення у кримінальному провадженню тому, що у цивільній справі мається остаточне рішення слідчого судді Гірницького суду м. Макіївки Колієва С.А., відповідно до якого вилучене майно не є речовими доказами у кримінальній справі, і це майно потрібно повернути. Позивачка вважає, що прокуратура та орган досудового слідства вкрали її майно і намагаються зробити все, щоб не віддавати їй гроші.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивачки на задоволенні апеляційних скарг наполягав, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати.

В судове засідання апеляційного суду представники відповідачів - ГУ МВС України в Донецькій області та прокуратури Донецької області не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в заяві та запереченні доводи апеляційних скарг не визнали. Просили розглянути справу за їх відсутністю та у задоволенні апеляційних скарг відмовити.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у

справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим слухати справу за відсутністю відповідачів.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів цивільної справи вбачається, що 5 серпня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю попереднього слідства, прокуратури та суду (а.с. 1-10). У позовній заяві позивач посилається на те, що незаконними діями працівників Гірницького РВ у неї під час обшуку було вилучено майно, а саме: чорний масою 2,200 тон та кольоровий металобрухт масою 11,621 тон, алюміній масою 442,26 кг та вантажні і механічні вантажні ваги у кількості 3 шт. (а.с. 19, 25, 26).

Ухвалою слідчого судді Гірницького районного суду міста Макіївки Донецької області від 29 серпня 2013 року зобов'язано слідчого СВ Гірницького РВ Макіївського ГУМВС України в Донецькій області повернути ОСОБА_1 тимчасове вилучене у неї майно, а саме: дві золоті обручки, гроші на загальну суму 7760 грн., кольоровий метал вагою 11,621 тони, чорний метал вагою 2,20 тони та алюміній вагою 442,26 кілограми, ваги у кількості 3 одиниць (а.с. 32-35).

Вироком Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 15 квітня 2014 року її визнано винною у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, та призначене певне покарання. Цим вироком наведене вище майно, як речовий доказ, стягнуто в дохід держави (а.с. 44-51). Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 19 серпня 2014 року вирок Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 15 квітня 2014 року скасовано. Апеляційне провадження відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 закрито за невстановленістю достатніх доказів для доведення їх винуватості і вичерпаністю можливості їх отримати (а.с. 52-54).

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі відповідно з п. 4 частини 1 статті і ст. 201 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2016 року заступнику Генерального прокурора України поновлено строк на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду Донецької області від 19 серпня 2014 року та відкрито касаційне провадження за його касаційною скаргою на зазначене судове рішення щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1, на яке посилається позивачка.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Відповідно до абз. 4, 5 п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

За таких обставин, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, має існувати тісний матеріально-правовий зв'язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

З вироку Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 15 квітня 2014 року вбачається, що позивачку визнано винною у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, та призначене їй певне покарання. Цим вироком майно, вартість якого позивачка вимагає відшкодувати на її користь, як речовий доказ, стягнуто в дохід держави (а.с. 44-51). Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 19 серпня 2014 року наведений вище вирок Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області скасовано. Апеляційне провадження відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 закрито за невстановленістю достатніх доказів для доведення їх винуватості і вичерпаністю можливості їх отримати. В ухвалі апеляційного суду зазначено, що вирішення питання про повернення спірного майна є безпідставним (а.с. 52-54).

З позовної заяви вбачається, що позивачка, вимагаючи відшкодування на її користь матеріальної і моральної шкоди, посилається як на одну з підстав свого позову, на ухвалу апеляційного суду, яка скасувала обвинувальний вирок щодо неї.

Проте, в теперішній час законність цієї ухвали перевіряється касаційним судом (а.с. 135, 136-137, 138-139).

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2016 року виконання ухвали Апеляційного суду Донецької області від 19 серпня 2014 року щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зупинено (а.с. 134).

З огляду на таке, апеляційний суд приходить до висновку, що наявність вище наведених обставин свідчать про неможливість продовження розгляду вказаної цивільної справи, тому суд першої інстанції правильно, посилаючись на вимоги п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, зупинив провадження у справі.

Виходячи з наведеного вище, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Тому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 23 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: