Справа № 664/2820/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

02 грудня 2016 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі: суддя Никифоров Є.О.,

секретар судового засідання Імшеницька К.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олешки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Цюрупинської районної стоматологічної поліклініки та головного лікаря Цюрупинської районної стоматологічної поліклініки Лєби С.В. про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Цюрупинської районної стоматологічної поліклініки та головного лікаря Цюрупинської районної стоматологічної поліклініки Лєби С.В. Позивач просить визнати незаконними та скасувати: наказ Цюрупинської районної стоматологічної поліклініки від 12.08.2015 року №111-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності лікаря стоматолога-хірурга ОСОБА_1»; наказ Цюрупинської районної стоматологічної поліклініки №108-к від 12.08.2015 року про оголошення догани; наказ Цюрупинської районної стоматологічної поліклініки №110-к від 12.08.2015 року про оголошення догани; наказ Цюрупинської районної стоматологічної поліклініки №107-к від 12.08.2015 року про оголошення догани, поновити його на посаді лікаря стоматолога-хірурга Цюрупинської районної стоматологічної поліклініки, стягнути з Цюрупинської районної стоматологічної поліклініки на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Під час розгляду справи позивач збільшив свої вимоги та просив також визнати незаконним та скасувати наказ Цюрупинської районної стоматологічної поліклініки від 12.08.2015 року №109-к про оголошення догани.

Позивач вказує, що видані головним лікарем Цюрупинської районної стоматологічної поліклініки накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення його з посади за вчинення дисциплінарного проступку є необґрунтованими та прийняті з порушенням трудового законодавства, зокрема, його двічі притягнуто до відповідальності за вчинення одного й того ж дисциплінарного проступку, стягнення накладені з порушенням встановленого законом одномісячного строку притягнення до дисциплінарної відповідальності, не було отримано його пояснень за кожне фактом.

Цюрупинська районна стоматологічна поліклініка не визнає позовних вимог ОСОБА_1 зазначаючи, що оспорювані ним накази є обґрунтованими оскільки за кожним фактом порушення проведено службове розслідування та встановлено, що позивач дійсно не виконував своїх трудових обов'язків.

Головний лікар Цюрупинської районної стоматологічної поліклініки Лєба С.В. не визнає позовних вимог ОСОБА_1 з цих же підстав.

Позивач в судовому засіданні пояснив, що з 01.07.1998 року він був прийнятий на посаду лікаря стоматолога-хірурга Цюрупинської районної стоматологічної поліклініки, згідно з наказом №2 від 25.07.1998 року. 12.08.2015 року йому надали для ознайомлення накази про винесення доган та зажадали письмових пояснень.

З 04.06.2015 по 11.08.2015 року він перебував у відпустці та лікарняному. 11.08.2015 року, керуючись п.6 ст.25 Закону України «Про відпустки», відповідно до якої відпустка без збереження заробітної плати за бажанням працівника надається в обов'язковому порядку, він звернувся до головного лікаря Цюрупинської районної стоматологічної поліклініки з заявою про надання щорічної відпустки без збереження заробітної плати з 12.08.2015 року терміном 30 днів на що головний лікар в усній формі повідомив, що оголосить про своє рішення 12.08.2015 року, тому необхідно вийти на роботу, що він і зробив. 12.08.2015 року він пропрацював робочий день, але свого рішення головний лікар так і не повідомив. Цього ж дня йому надали для ознайомлення накази про винесення доган та зажадали письмових пояснень. 13.08.2015 року йому стало відомо, що відповідно до наказу №111-к від 12.08.2015 року його було звільнено з займаної посади по п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків.

На обґрунтування систематичності проступків в наказі №111-к зазначено заяву ОСОБА_7 від 23.06.2015 року щодо видалення ним здорового зубу та нецензурної лайки в її адресу, яке відбулося 25.02.2015 року, 19.03.2015 року, але сама заява ОСОБА_7 від 23.06.2015 року містить помилкові зазначення дат: заявниця плутається чи 30.01.2015 року чи 30.03.2015 року це сталося, але чітко пам'ятає, що саме 19.03.2015 року ОСОБА_1 на неї лаявся, та надала цю заяву двічі, в т.ч. й 23.06.2015 року. Наведене викликає сумнів, чи з власної ініціативи були написані ці заяви. Наказом №75-к від 26.06.2015 року було призначено службове розслідування знову за цим же фактом та заявою цієї ж особи, про яке його не було повідомлено належним чином та не запропоновано надати письмові пояснення, як цього вимагає КЗпП України. В наказі №111-к зазначено, що для захисту своїх прав ОСОБА_7 звернулась до органів внутрішніх справ та відповідно до листа Цюрупинського РВ УМВС України в Херсонській області від 27.07.2015 року факт нетактовного й грубого порушення знайшов своє підтвердження відповідно до ст. 173 КУпАП, але зазначене не відповідає дійсності, так як вказаний лист йому на огляд надано не було, до органів внутрішніх справ його не викликали для надання пояснень з цього приводу, протокол про адміністративне правопорушення з накладенням на нього штрафних санкцій йому не вручався. ОСОБА_1 також зазначає, що ОСОБА_7 звернулась з заявою від 23.06.2015 року з тих же причин, що й 02.02.2015 року - видалення здорового зуба. За її заявою від 02.02.2015 року за наказом від 04.02.2015 року №01-ср «Про проведення службового розслідування» було проведено службове розслідування та складено відповідний акт від 06.03.2015 року та наказ від 26.03.2015 року №26-к про оголошення догани, що оскаржується в судовому порядку, а тому безпідставно застосовується при визначенні систематичності проступків. Письмових пояснень щодо заяви від 23.06.2015 року від нього не вимагали, крім того, за цей проступок вже було застосовано дисциплінарне стягнення, крім того, порушено місячний строк накладення дисциплінарного стягнення а тому, з цих підстав наказ №111-к від 12.08.2015 року є неправомірним.

Позивач також вказує, що наказ №108-к від 12.08.2015 року про оголошення догани за нетактовне поводження з колегами й керівниками закладу при ознайомленні з наказом №42-к від 05.05.2015 року «Про скорочення штатів та попередження», не відповідає нормам матеріального права, оскільки на його вимогу щодо надання копії наказу №42-к від 05.05.2015 року «Про скорочення штатів та попередження» йому відмовили, посилаючись на несправність ксероксу, а тому він взяв цей наказ для його копіювання на платній основі в іншому місці та, скопіювавши, повернув його до відділу кадрів. Вважає, що в таких його діях відсутнє порушення трудової дисципліни, так як Правилами внутрішнього трудового розпорядку не зазначено, що копіювання документів, що стосуються його особисто, а тим більше скорочення його посади, що прирівнюється до фактичного ознайомлення з ним, є порушенням трудової дисципліни. Тому, вказаний наказ №108-к від 12.08.2015 року позивач вважає неправомірним.

За заявами ОСОБА_8 від 06 березня та 10 березня 2015 року щодо видалення здорового зубу наказом №02-ср від 11.03.2015 року було проведено службове розслідування та 23.03.2015 року за результатами якого складено акт, в якому зазначено, що він здійснив належне видалення належного зуба, але не провів допоміжних методів обстеження. Незважаючи на це, відповідачем наказом №110-к від 12 серпня 2015 року також було оголошено догану, крім того, при прийнятті цього наказу порушено ст. 148 КЗпП України - пропущений місячний термін для застосування дисциплінарного стягнення.

Щодо застосування дисциплінарного стягнення на підставі наказу №107-к від 12.08.2015 року за порушення достовірності статистичних даних, правильності ведення медичної затвердженої документації форм №043/0, №37/о, фальсифікації статистичних даних, що призвело до порушення планування роботи хірургічної служби зазначив, що ніякої фальсифікації з його боку не було. Відповідно до Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації N 043/о «Медична карта стоматологічного хворого», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України 14.02.2012 №110, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.04.2012 року за № 678/20991, форма N 043/о заповнюється відповідальними особами амбулаторно-поліклінічних закладів хорони здоров'я, які надають стоматологічну допомогу населенню. Вимоги даної інструкції ним дотримані.

Щодо наказу №109-к від 12.08.2015 року пояснив, що 04.06.2015 року під час роботи його було попереджено, що з 04.06.2015 року він перебуває у плановій відпустці, згідно з графіком. Графік відпусток на 2015 рік з ним не погоджувався, у відповідному журналі, де зазначається графік роботи лікарів зроблено виправлення з часів роботи на «планова відпустка». Також позивачу стало відомо, що наказом від 02.06.2015 року №54-к йому було надано щорічну відпустку 31 календарний день з 04.06.2015 року. З даним наказом його також не ознайомлювали, повідомлення про майбутню відпустку не направляли. Вважає свої дії щодо виходу на роботу правомірними. Відповідач ніяким чином не довів порушення стерилізації хірургічного кабінету та зрив планової операції по імплантації. Таким чином, зазначений наказ є незаконним, та підлягає скасуванню.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала та надала пояснення, що відповідають доводам позовної заяви та поясненням самого позивача, що надані ним в судовому засіданні.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримала.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що по кожному випадку порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни комісією проводилися службові розслідування, заслуховувалися пояснення, складалися акти, що подавалися на розгляд головного лікаря. Строк притягнення позивача не було порушено, оскільки він тривалий час перебував у відпустці, яка в строк притягнення не зараховується. Також надав суду письмові заперечення на позовну заяву.

Судом допитана в якості свідка ОСОБА_7. яка в судовому засіданні показала, що в зв'язку з тим, що її турбував «зуб мудрості» вона звернулася до Цюрупинської районної стоматологічної поліклініки за медичною допомогою та потрапила на прийом до лікаря ОСОБА_1, якому пояснила свою проблему, а саме, що її турбує «зуб мудрості», який неправильно росте. Лікар зробив анастезію та витягнув зуб. Вдома виявилося, що проблемний зуб залишився на місці, біль не зник. Наступного робочого дня звернулася з головного лікарю з приводу видалення не того зуба. Провели обстеження. ОСОБА_1 передзвонив їй, перепросив та запропонував зробити імплант замість вирваного здорового зуба після того як загоїться рана. Через деякий час, приблизно в лютому 2015 року, коли рана загоїлась, вона знов звернулася до ОСОБА_1 для встановлення імпланта, але лікар в грубій формі їй відмовив при цьому виражався нецензурною лайкою. Після цього зверталася в міліцію, але їй пояснили, що строки притягнення до відповідальності минули. Також зверталася до головного лікаря з цього приводу, але коли саме писала заяву не пам'ятає.

Судом допитана в якості свідка ОСОБА_9 яка в судовому засіданні показала, що працює на посаді завідуючої терапевтичним відділенням Цюрупинської районної стоматологічної поліклініки. Їй відомо про випадок з видаленням ОСОБА_1 здорового зуба ОСОБА_7 Одного разу ОСОБА_7 пішла до ОСОБА_1 Саме в цей час вона знаходилася в своєму кабінеті, що поряд з кабінетом ОСОБА_1 двері були відкриті. Було чути розмову під час якої ОСОБА_7 сказала, що буде протезуватися у іншого лікаря на що ОСОБА_1 відповів нецензурною лайкою в її адресу. Також повідомила, що вона працює в одному кабінеті з відділом кадрів. ОСОБА_1 було запрошено для ознайомлення з наказом. Приблизно о другій годині дня зайшов ОСОБА_1 та вихопив наказ з рук та нічого не пояснюючи вийшов з кабінету, а кадровик ОСОБА_10 побігла за ним. Наказ він повернув лише ввечері. При цьому ксерокс був справний. На виконання наказу головного лікаря проводила аналіз навантаження лікарів. Згідно листка щоденного обліку (форма 37-о) в ОСОБА_1 було по 7-8 пацієнтів, що не відповідало відомостям, що записані в медичних картках. Пізніше ОСОБА_1 пояснив, що вносив до листка щоденного обліку пацієнтів хворих, яких приймав вдома, що є недопустимим. Також показала, що ОСОБА_1 був у відпустці. Лікар ОСОБА_11 заступив у другу зміну. ОСОБА_1 був присутній та з чимось знайомився в відділі кадрів після чого вийшов. Пізніше лікар ОСОБА_11 звернувся до неї з приводу того, що в підготовленому для операції стерильному кабінеті ОСОБА_1 зі своїми інструментами, без маски, не в халаті, приймає свого пацієнта. Протезування та хірургічне лікування проводяться в різних кабінетах. ОСОБА_1 безпідставно проводив протезування в хірургічному кабінеті, крім того, там мав працювати в другу зміну вже інший лікар. Препарати в той день ОСОБА_1 не видавались, яку він робив анастезію невідомо. Медична сестра заповнює лише анкетні дані, а картку заповнює лікар. Від хворого ОСОБА_14 не було відібрано інформовану згоду. Запис в картці хворого ОСОБА_14 дуже скорочений.

Судом допитана в якості свідка ОСОБА_10 яка в судовому засіданні показала, що працює на посаді інспектора відділу кадрів та секретаря в Цюрупинській районній стоматологічній поліклініці. 06.05.2016 року ОСОБА_1 попросив повторно ознайомитись з наказом про скорочення штатів. ОСОБА_1 та вихопив оригінал наказу з її рук та нічого не пояснюючи вийшов з її робочого кабінету. Оскільки вона несе особисту відповідальність за збереження документів з цього приводу написала доповідну записку на ім'я головного лікаря. Зробити ксерокопію ОСОБА_1 не просив. Копіювальна техніка була в справному стані. При цьому була присутня ОСОБА_9 Наступного дня вказаний наказ в зім'ятому вигляді на її столі. Про інші ситуації за участю ОСОБА_1 їй відомо у зв'язку з тим, що вона ознайомлювалась з документами, актами, доповідними так як набирала їх на комп'ютері. Також підтвердила, що 10.05.2016 року ОСОБА_1 написав заяву про надання йому відпустки без збереження заробітної плати. Станом на 12.05.2016 року це питання одразу не було вирішене так як лікар ОСОБА_11 07.05.2015 написав аналогічну заяву.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, заслухавши покази свідків, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 01.07.1998 року позивача прийнято на роботу на посаді лікаря стоматолога-хірурга Цюрупинської районної стоматологічної поліклініки, згідно з наказом №2 від 25.07.1998 року.

23.06.2015 року до головного лікаря Цюрупинської районної стоматологічної поліклініки надійшла заява ОСОБА_7. про вжиття заходів до лікаря стоматолога-хірурга ОСОБА_1 з приводу того, що ОСОБА_1 19.03.2015 року нецензурно висловлювався в її адресу.

Наказом головного лікаря Цюрупинської районної стоматологічної поліклініки №75-к від 26.06.2015 р. призначено службове розслідування за заявою ОСОБА_7. та затверджено склад комісії з службового розслідування. Комісією було встановлено, що 19.03.2015 року в хірургічному кабінеті ОСОБА_1 після того, як ОСОБА_7 звернулася до нього з проханням виправити наслідки неправильно видаленого зуба ОСОБА_1 їй в грубій формі відмовив в цьому, виставив с кабінету, при цьому лікар нецензурно лаявся. Також від пацієнтки стало відомо, що лікар ображав її вилаяв її перед цим, при відвідуванні 25.02.2015 року, крім того, ОСОБА_1 порушено порядок ведення первинної медичної облікової документації, а саме медичної картки стоматологічного хворого №43/о, а саме зроблено запис, що хвора вимагала повернення коштів за зубопротезування. Комісією складено акт від 30.06.2015 року та запропоновано притягнути позивача ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності після його виходу з відпустки.

Позивач з 04.06.2015 року перебував у плановій відпустці, яку продовжив до 11.08.2015 року в зв'язку з перебуванням в період відпустки на лікарняному, 12.08.2015 року він вийшов на роботу.

Наказом №111-к від 12.08.2015 року на підставі акту комісії зі службового розслідування від 30.06.2015 року ОСОБА_1 звільнено з посади за п. 3 ст. 40 КЗпП за нетактовне поводження з пацієнтами, порушення первинної медичної облікової документації, систематичне невиконання обов'язків, покладених на нього трудовим договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку. Наказ 12.08.2015 року було надано для ознайомлення позивачу, але останній відмовився ознайомитись з наказом, що зафіксовано актом за підписом ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_10

За ч. 1 ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано стягнення у виді догани або звільнення.

Право застосування дисциплінарного стягнення надано тому органу, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника (ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України).

Стаття 148 КЗпП України передбачає, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці, крім того, дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Стаття 149 КЗпП України передбачає, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення ; за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення; при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника; стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Стаття 139 КЗпП України передбачає, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до п. 1.7 Правил внутрішнього трудового розпорядку, що затверджені головним лікарем Цюрупинської районної стоматологічної поліклініки 16.05.2011 року, працівники зобов'язані з повагою ставитися до інших співробітників, бути уважними і тактовними з пацієнтами, сприяти створенню нормального психологічного мікроклімату в трудовому колективі.

Висновок відповідача, що ОСОБА_1 допустив порушення п. 1.7 Правил внутрішнього трудового розпорядку, оскільки поводив себе нетактовно з пацієнткою ОСОБА_7. є обґрунтованим та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: письмовою скаргою пацієнта від 23.06.2015 року, висновком комісії з службового розслідування, показами свідка ОСОБА_7., що 19.03.2015 року лікар ОСОБА_1 висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, показаннями свідка ОСОБА_9, яка особисто чула на своєму робочому місці, що ОСОБА_1 висловлювався в адресу пацієнтки нецензурною лайкою, а тому відповідач мав достатні підстави для притягнення ОСОБА_1 в зв'язку з вищевикладеним до дисциплінарної відповідальності.

Про вчинення ОСОБА_1 23.06.2015 року зазначеного вище дисциплінарного проступку відповідачу стало відомо 23.06.2015 року з заяви ОСОБА_7., а тому з цього часу слід відраховувати одномісячний строк притягнення до дисциплінарної відповідальності. Так як позивач в період з 04.06.2015 року по 12.08.2015 року перебував у плановій відпустці, і цей час згідно положень ст. 148 КЗпП України не враховується при визначенні строку притягнення до дисциплінарної відповідальності, а тому суд приходить до висновку, що стягнення накладено в межах встановленого законом строку.

Суд вважає необґрунтованими твердження позивача, що його двічі притягнуто до відповідальності за вчинення одного й того ж дисциплінарного проступку так як ОСОБА_7 звернулась з заявою від 23.06.2015 року з тих же причин, що й 02.02.2015 року - видалення здорового зуба.

Так, за заявою ОСОБА_7 від 02.02.2015 року наказом головного лікаря Цюрупинської районної стоматологічної поліклініки від 04.02.2015 року №01-ср «Про проведення службового розслідування» було проведено службове розслідування та складено відповідний акт від 06.03.2015 року та наказ від 26.03.2015 року №26-к про оголошення догани, але підставою для винесення догани наказом від 26.03.2015 року стало видалення 30.01.2015 року ОСОБА_1 здорового зуба пацієнтці ОСОБА_7 в той час як підставою для винесення наказу №111-к від 12.08.2015 року є нетактовне поводження з пацієнткою ОСОБА_7, що мало місце вже 19.03.2015 року, що виразилося у висловлюваннях на адресу вказаної пацієнтки нецензурною лайкою.

Суд також вважає, що твердження позивача про безпідставне ненадання йому відпуски з 12.08.2015 року не має значення для вирішення питання про законність наказів від 12.08.2015 року так як ОСОБА_1 12.08.2015 року був на роботі, крім того, законність ненадання відпустки за власний рахунок не є предметом судового розгляду у даній справі.

Пункт 3 ст. 40 КЗпП України передбачає, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадк у систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_1 відповідач обґрунтовано врахував, що ОСОБА_1 раніше неодноразово допускав порушення трудової дисципліни в період з 06.05.2015 року по 12.08.2015 року та притягався до дисциплінарної відповідальності наказами Цюрупинської районної стоматологічної поліклініки №26-к від 26.03.2015 року, №108-к від 12.08.2015 року, №109-к від 12.08.2015 року, №110-к від 12.08.2015 року, №107-к від 12.08.2015 року, що не зняті за давністю та накладені з дотриманням строків, передбачених ст. 148 КЗпП України.

Законність застосування стягнення, оголошеного наказом №26-к від 26.03.2015 року з'ясовано під час розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Цюрупинської районної стоматологічної поліклініки та головного лікаря Цюрупинської районної стоматологічної поліклініки про скасування наказу про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани №26-к від 26.03.2015 року. На даний час у вказаній справі 08.02.2016 року ухвалено рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, яке судом апеляційної інстанції залишено без змін та набрало законної сили.

Також слід визнати обґрунтованим наказ відповідача №108-к від 12.08.2015 року, оскільки ОСОБА_1 допустив порушення п. 1.7 Правил внутрішнього трудового розпорядку 06.05.2015 року при ознайомленні з наказом, що повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: висновком комісії з службового розслідування, показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, про те, що 06.05.2015 року лікар ОСОБА_1 схопив оригінал наказу та нічого не пояснюючи вийшов з робочого кабінету та з приміщення поліклініки.

Наказ відповідача №107-к від 12.08.2015 року є обґрунтованим, оскільки ОСОБА_1 допустив порушення встановленого порядку ведення медичної документації та статистичних даних, що повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: висновком комісії з службового розслідування, показами свідка ОСОБА_9, яка пояснила суть виявлених порушень, поясненнями самого позивача, який визнав, що він дійсно записував у формі 037/о тих пацієнтів, яких приймав вдома.

Наказ відповідача №110-к від 12.08.2015 року є обґрунтованим, оскільки ОСОБА_1 допустив порушення встановленого порядку ведення медичної документації, що повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: висновком комісії з службового розслідування.

Також слід визнати обґрунтованим наказ відповідача №109-к від 12.08.2015 року, оскільки ОСОБА_1 будучи попередженим про відпустку, допустив порушення своїм виходом на роботу в період відпустки, тим самим зірвавши планову операцію в хірургічному кабінеті, де мав працювати інший лікар, що повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: висновком комісії з службового розслідування, показами свідка ОСОБА_9 та поясненнями самого ОСОБА_1, який не заперечував той факт, що 04.06.2015 року йому повідомлено про перебування його у відпустці.

Таким чином, відповідач мав достатні підстави для врахування в наказі №111 від 12.08.2015 року раніше винесених наказів Цюрупинської районної стоматологічної поліклініки №26-к від 26.03.2015 року, №108-к від 12.08.2015 року, №109-к від 12.08.2015 року, №110-к від 12.08.2015 року, №107-к від 12.08.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Суд вважає, що позовні вимоги до головного лікаря Цюрупинської районної стоматологічної поліклініки Лєби С.В. задоволенню не підлягають так як останній не є належним відповідачем у справі, оскільки трудові відносини існують між позивачем та Цюрупинською районною стоматологічною поліклінікою, Лєба С.В. є особою, що уповноважена представляти власника.

З урахуванням викладеного вище суд приходить до висновку, що відповідачем додержані вимоги ст.ст. 147-1, 148, 149 КЗпП України, що регламентують порядок та основні засади накладення дисциплінарних стягнень, рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності прийняті обґрунтовано, отже, підстави для задоволення позовних вимог про скасування оспорюваних наказів, поновлення позивача на роботі та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40, 139, 147, 147-1, 148, 149 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Цюрупинської районної стоматологічної поліклініки та головного лікаря Цюрупинської районної стоматологічної поліклініки Лєби С.В. відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.О. Никифоров