Справа № 203/290/16-ц
Провадження № 6/0203/106/2016
УХВАЛА

08 червня 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Давіденко Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за поданням державного виконавця державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла з метою відібрання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_1, за погодженням начальника ВДВС, звернулась до суду з поданням про примусове проникнення до житла за адресою: м. Дніпро, пр. Кірова, 1/9/823, з метою проведення примусового відібрання малолітньої дитини ОСОБА_2 в рамках виконання виконавчого листа №203/290/16ц виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 19 квітня 2016 року, про відібрання малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у матері ОСОБА_3 та передання дитини представникам органу опіки та піклування Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради для подальшого влаштування.

На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться.

Розглянувши матеріали подання, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд виходить з наступного.

Питання про примусове проникнення до житла повинно вирішуватися не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У звязку з цим, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, і безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища.

Частиною 1 статті 376 ЦПК України встановлено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні у Кіровському ВДВС Дніпропетровського МУЮ знаходиться виконавчий лист №203/290/16-ц (2/0203/426/2016), виданий Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 19 квітня 2016 року про відібрання малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та передання дитини представникам органу опіки та піклування Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради для подальшого влаштування (а.с. 124).

Виконавче провадження відкрито постановою державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_1 05 травня 2016 року (а.с.122 зворот).

Відповідно до актів державиконавця від 13 травня та 23 травня 2016 року, складених в присутності представника органу опіки та піклування Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради, виконати виконавчу дію за виконавчим листом №203/290/16-ц (2/0203/426/2016) про примусове відібрання дитини у матері та передання представникам органу опіку та піклування не вдалось, оскільки не було надано входу до приміщення (а.с. 119-120).

При цьому, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів обізнаності ОСОБА_3 про наявність виконавчого провадження, вручення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім того 29 квітня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про перегляд заочного рішення від 08 квітня 2016 року по справі №203/290/16-ц (2/0203/426/2016) і станом на день розгляду справи вирішується питання про перегляд зазначеного рішення та його скасування.

Одночасно суд звертає увагу на вимоги ч.2 ст. 376 ЦПК України стосовно розгляду судом подання про примусове проникнення до житла негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Разом з тим, державний виконавець, направивши до суду таке подання, сам в судове засідання не зявився, що перешкоджає обєктивному вирішенню питання по суті.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про недодержання державним виконавцем порядку звернення з таким поданням, а також недоведеність заявлених вимог та обставин, викладених у поданні, відтак, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла з метою відібрання малолітньої дитини - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її оголошення до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя О.В. Колесніченко