справа № 666/683/16-ц
провадження № 2/666/808/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.16 року суддя Дніпровського районного суду м. Херсона Єпішин Ю.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі Посольства Російської Федерації в Україні посла Російської Федерації в Україні ОСОБА_2 Юрієвича, Кабінету міністрів України в особі премєр-міністра України ОСОБА_3, про визнання права власності на національне багатство України в межах території Автономної Республіки Крим, на природні ресурси континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України навколо Кримського півострова та компенсацію збитків завданих порушенням майнових прав позивача, -

ВСТАНОВИВ:

18.02.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду позовом до Російської Федерації в особі Посольства Російської Федерації в Україні посла Російської Федерації в Україні ОСОБА_2 Юрієвича, Кабінету міністрів України в особі премєр-міністра України ОСОБА_3, про визнання права власності на національне багатство України в межах території Автономної Республіки Крим, на природні ресурси континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України навколо Кримського півострова та компенсацію збитків завданих порушенням майнових прав позивача.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить:

- визнати за Українським народом (на праві спільної сумісної власності всіх громадян України) право власності на землю, її надра, атмосферне повітря, повітряний простір, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території Автономної Республіки Крим, природні ресурси континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України навколо Кримського півострова, на весь економічний і науково- технічний потенціал, що створений на території Автономної Республіки Крим;

- визнати дії відповідача юридично нікчемними, та такими, що не припиняють прав власності позивача відносно оспорюваного майна (на рівну з усіма громадянами України частку у майні, що є у спільній сумісній власності всіх громадян України (у власності Українського народу як суб'єкта права власності) і складається із землі, її надр, атмосферного повітря, повітряного простору, водних та інших природних ресурсів, які знаходяться в межах території Автономної Республіки Крим, природних ресурсів континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України навколо Кримського півострова, всього економічного науково-технічного потенціалу, що створений на території Автономної Республіки Крим;

- визнати за ОСОБА_1 як громадянином України право власності па рівну з усіма громадянами України частку у майні, що є у спільній сумісній власності всіх громадян України (у власності Українського народу як суб'єкта права власності) і складається із землі, її надр, атмосферного повітря, повітряного простору, водних та інших природних ресурсів, які знаходяться в межах території Автономної Республіки Крим, природних ресурсів континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України навколо Кримського півострова, всього економічного і науково-технічного потенціалу, що створений на території Автономної Республіки Крим;

- стягнути з відповідача на користь народу України грошові кошти та майно, що у сумі (сукупній вартості) дорівнює вартості всього національного багатства, що складається із землі, її надр, атмосферного повітря, повітряного простору, водних та інших природних ресурсів, які знаходяться в межах території Автономної Республіки Крим, природних ресурсів континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України навколо Кримського півострова, всього економічного і науково-технічного потенціалу, що створений на території Автономної Республіки Крим;

- стягнути з відповідача на користь народу України всю не отриману вигоду від національних багатств, що складаються із землі, її надр, атмосферного повітря, повітряного простору, водних та інших природних ресурсів, які знаходяться в межах території Автономної Республіки Крим, природних ресурсів континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України навколо Кримського півострова, всього економічного і науково-технічного потенціалу, що створений на території Автономної Республіки Крим часу початку незаконних дій відповідача, тобто з 11 березня 2014 року по даний час;

- для виконання позовних вимог зобов'язати кабінет міністрів України провести грошову оцінку національного багатства Автономної республіки Крим, тобто оцінити вартість землі, її надр, атмосферного повітря, повітряного простору, водних та інших природних ресурсів, які знаходяться в межах території Автономної Республіки Крим, природних ресурсів континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України навколо Кримського півострова, всього економічного і науково-технічного потенціалу, що створений на території Автономної Республіки Крим на час розгляду позову у строк не більше 30 днів з моменту зобов'язання;

- зобов'язати Кабінет міністрів України оцінити та оприлюднити вартість не отриманої вигоди від використання національних багатств Автономної республіки Крим, тобто землі, її надр, атмосферного повітря, повітряного простору, водних та інших природних ресурсів, які знаходяться в меле ах території Автономної Республіки Крим, природних ресурсів континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України навколо Кримського півострови, всього економічного і науково-технічного потенціалу, що створений на території Автономної Республіки Крим. у грошовому еквіваленті з моменту початку незаконних дій Російської Федерації тобто з 11 березня 2014 року та такі, що тривають у часі та по даний час.

Зазначена позовна заява подана з порушенням вимог щодо підсудності.

Відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.п. 41-42 постанови № 3 від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

При цьому, вказане визначення критерію підсудності зазначеної категорії позовів, а саме: «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» є більш широким, ніж критерій «позови, де предметом спору є нерухоме майно або дії сторін щодо нерухомого майна, а також позови, де нерухоме майно є об'єктом, а не предметом спірних правовідносин».

Тому в разі звуження визначеного частиною першою статті 114 ЦПК критерію віднесення позовів до виключної підсудності шляхом обмеження його визначенням лише предмета (об'єкта) позову втрачається сама можливість чіткого застосування зазначеної частини статті 114 ЦПК та виникають умови для порушення встановлених законом правил виключної підсудності за позовами, що виникають з приводу нерухомого майна.

Оскільки, вказаний спір виник з приводу визнання права власності на національне багатство України в межах території Автономної Республіки Крим, тому на нього розповсюджуються правила виключної підсудності (за місцезнаходженням майна).

Відповідно до абз.1-2 ч.1 ст.12 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у звязку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд: цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

Наслідки порушення правил підсудності зазначені у статті 115 ЦПК України, згідно якої якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилається позивачеві.

Оскільки позовна заява ОСОБА_1 не підсудна Дніпровському районному суду міста Херсона вона разом із всіма додатками до неї підлягає поверненню позивачу для подання до належного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 114-115 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі Посольства Російської Федерації в Україні посла Російської Федерації в Україні ОСОБА_2 Юрієвича, Кабінету міністрів України в особі премєр-міністра України ОСОБА_3, про визнання права власності на національне багатство України в межах території Автономної Республіки Крим, на природні ресурси континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України навколо Кримського півострова та компенсацію збитків завданих порушенням майнових прав позивача - повернути позивачу для подання до належного суду

Копію цієї ухвали, разом із позовною заявою та усіма додатками до неї невідкладно направити позивачу.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги, після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.М.Єпішин