22-ц/775/975/2016(м)
Головуючий у 1 інстанції Костромітіна О.О.
Доповідач Лопатіна М.Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.,

суддів Гаврилової Г.Л., Биліни Т.І.,

при секретарі Зал Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Інгаз» про стягнення суми боргу за надані послуги,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 листопада 2016 року,

в с т а н о в и в :

29 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що він надавав послуги відповідачу з захисту його прав та інтересів перед іншими особами та організаціями, в тому числі, захищав фінансові інтереси дочірнього підприємства «Інгаз» (далі: ДП «Інгаз») перед податковими органами щодо стягнення податків та штрафних санкцій. Зокрема, він отримав замовлення від відповідача на захист його інтересів перед Державною податковою інспекцією в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя на визнання недійсним та скасування податкового рішення - повідомлення № НОМЕР_1 від 20 травня 2009 року про зменшення відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 100 000 гривень та стягнення штрафних санкцій в сумі 8 950 гривень. Розмір його винагороди за вказані послуги був визначений сторонами в сумі 16 342,50 гривень. Свої зобовязання перед відповідачем він виконав в повному обсязі, проте останній відмовляється сплачувати йому винагороду за надані послуги, тому просив її стягнути.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 листопада 2016 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «Інгаз» про стягнення суми боргу за надані послуги зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 263/15039/16-ц за позовом ДП «Інгаз» до ОСОБА_2 про визнання недійсним замовлення на виконання юридичних послуг від 28 травня 2009 року, яка знаходиться в провадженні Жовтневного районного суду міста Маріуполя Донецької області.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Доводи апеляційної скарги позивача зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував те, що сплив строк позовної давності для позовних вимог, які заявив відповідач. Крім того вважає, що місцевий суд не звернув уваги на те, що він обґрунтовував свої позовні вимоги рішенням адміністративного суду, згідно якого він представляв інтереси підприємства відповідача не підставі довіреності, а замовлення на виконання юридичних послуг від 28 травня 2009 року носить допоміжний характер та не є основним документом у справі.

Позивач в судовому засіданні апеляційного суду скаргу підтримав, просив оскаржувану ухвалу про зупинення провадження у справі скасувати та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Представник відповідача в судове засідання апеляційної інстанції не зявився, був повідомлений про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог закону.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду - залишенню без змін з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 312 ЦПК України, розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позов ОСОБА_1 до ДП «Інгаз» про стягнення суми боргу за надані послуги неможливо розглянути до вирішення цивільної справи за позовом ДП «Інгаз» до ОСОБА_1 про визнання недійсним замовлення на виконання юридичних послуг від 28 травня 2009 року.

Зазначені висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до пункту 4 частини 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у разі неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Згідно пункту 3 частини 1 ст. 203 ЦПК України провадження у справі зупиняється - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено в п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується в тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов від яких залежить можливість її розгляду (п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2«Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в інший справі. Тобто, між двома справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально - правовий зв'язок.

Зупиняючи провадження у даній справі, суд першої інстанції врахував вимоги ст. ст. 201, 203 ЦПК України і зробив правильний висновок, що результати розгляду справи за ДП «Інгаз» до ОСОБА_1 про визнання недійсним замовлення на виконання юридичних послуг від 28 травня 2009 року безпосередньо впливають на вирішення даної справи, оскільки ОСОБА_1 поставив питання про стягнення боргу за послуги, які він надавав на підставі замовлення на виконання юридичних послуг від 28 травня 2009 року, яке ДП «Інгаз» оспорює.

При цьому є необґрунтованими доводи позивача про те, що суд першої інстанції, не врахував те, що сплив строк позовної давності для позовних вимог ДП «Інгаз», оскільки застосування строку позовної давності повинно вирішуватись судом при розгляді справи за позовом ДП «Інгаз».

Не заслуговують на увагу апеляційного суду і посилання ОСОБА_1 на те, що замовлення на виконання юридичних послуг, яке оспорює відповідач, носить допоміжний характер, оскільки цим замовленням сторони в належній формі досягли згоди щодо предмету послуг, розміру, строків та порядку їх оплати. ОСОБА_1, звертаючись до суду, просив стягнути з відповідача вартість послуг, визначену саме цим замовленням. Законність та дійсність цього замовлення оспорюється ДП «Інгаз», а тому результати розгляду справи за позовом останнього впливають на вирішення позовної заяви ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за надані послуги.

З урахуванням наведеного, судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону, а тому відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 307, ст.312 ЦПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді