Провадження № 2-з/359/23/2016
Справа № 359/5141/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Пустовіт А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за заявою позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОБАНН» та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

встановив:

02.11.2015 року ОСОБА_2 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду з позовною заявою про солідарне стягнення з відповідачів ТОВ «АВТОБАНН» та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором в сумі 1620813 гривень 61 копійка (а.с.1-3).

01.03.2016 року позивач ОСОБА_2 подала до Бориспільського міськрайонного суду заяву про забезпечення вищевказаного позову, в якій просила накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_3, а саме: нежиле приміщення №19 (в літ. 2А), загальною площею 34,00 кв.м., яке розташоване в м.Києві вул.Харківське шосе, б.201-203, нежиле приміщення з № 1 по № 4 (групи приміщень №20) (в літ. 2А), загальною площею 65,00 кв.м., яке розташоване в м.Києві вул.Харківське шосе, б.201-203; жиле приміщення квартиру, яка знаходиться за адресою: Київська область Бориспіль АДРЕСА_1; житловий будинок, розташований за адресою: 08300, Київська область, м.Бориспіль, вул.Пилипа Орлика, буд.5, а також інше рухоме, нерухоме майн та кошти.

Також позивач просила накласти арешт на майно, яке належить ТОВ «АВТОБАНН», а саме: нежиле приміщення №19 (в літ. 2А), загальною площею 34,00 кв.м., яке розташоване в м.Києві вул.Харківське шосе, б.201-203, нежиле приміщення з № 1 по № 4 (групи приміщень №20) (в літ. 2А), загальною площею 65,00 кв.м., яке розташоване в м.Києві вул.Харківське шосе, б.201-203; грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках, відкритих у АТ «Сбербанк Росії», АТ «УкрСиббанк», Київське ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» та АБ «Укргазбанк», а також інше рухоме, нерухоме майно та кошти (52-53).

Свою заяву ОСОБА_4 обґрунтовувала тим, що вона звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідачів боргу в сумі 1620813,61 грн., що виник через невиконання ТОВ «АВТОБАНН» зобовязань за кредитним договором, а також тим, що вона та ОСОБА_3 є поручителями за ТОВ «АВТОБАНН», а також, тим, що на вимоги банку позивач погасила боргу в сумі 1620813,61 грн. Заявник також зазначає, що ТОВ «АВТОБАН» знаходиться у скрутному матеріальному становищі та не має повертати борг, в звязку з чим в неї є підстави вважати , що відповідачі намагатимуться відчужити належне їм майно.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 30 травня 2016 року було скасовано ухвалу Бориспільського міськрайонного суду від 15 березня 2016 року у даній справі за заявою ОСОБА_4 про забезпечення позову, питання передано на новий розгляд до Бориспільського міськрайонного суду.

В судовому засіданні представник позивача заяву про забезпечення позову підтримав, пояснив, зазначене в заяві майно по вул.Харківське шосе було зазначено в інформаційній довідці за запитом про наявність нерухомого мана як за пошуком за ідентифікаційним номером відповідача ОСОБА_5 так і за пошуком за ідентифікаційним кодом ТОВ «АВТОБАНН», тому позивач вважала, що це є власністю обох відповідачів. Він також звертає увагу суду, що після отриманні першої інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до часу отриманні другої довідки, відповідач відчужила частину належного їй майна, залишились не відчуженими лише майно, на яке накладено заборону на відчуження за договором іпотеки, яким було забезпечено кредит ТОВ «АВТОБАНН», а також, що у звязку з ліквідацією банку-іпотекодержателя, заборона буде знята, і відповідач ОСОБА_3 зможе відчужити і заставне майно, а також що у позивача відсутні дані щодо належного ТОВ «АВТОБАН» майна чи коштів на рахунках, за рахунок яких може бути виконано рішення у справі за її позовом про стягнення боргу в порядку регресу. Щодо наданої відповідачем ОСОБА_3 до апеляційного суду оцінки нежитлових приміщень, представник позивача звертає увагу, що позивач не має до них доступу, їй не відомий їх стан, а також, що за такою ціною приміщення такої площі можуть бути лише в центрі м.Києва.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засіданні повторно не зявились, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, заперечень по суті заяви не подали.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши виділені матеріали цивільної справи, надані представником позивача інформаційні довідки, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

З досліджених в судовому засіданні інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєктів в встановлено, що за відповідачем ОСОБА_3 на праві приватно власності, частка 1/1 з 07.05.2013 року зареєстроване зазначене в заяві про забезпечення позову майно: нежиле приміщення №19 (в літ. 2А), загальною площею 34,00 кв.м., яке розташоване в м.Києві вул.Харківське шосе, б.201-203, нежиле приміщення з № 1 по № 4 (групи приміщень №20) (в літ. 2А), загальною площею 65,00 кв.м., яке розташоване в м.Києві вул.Харківське шосе, б.201-203.

При порівнянні інформаційної довідки від 27.10.2015 (а.с.55-59), яка приєднана до матеріалів справи, а також інформаційної довідки від 09.03.2016 року, яка була надана представником позивача в судовому засіданні, встановлено, що частина обєктів нерухомого майна, яке було зареєстроване за відповідачем ОСОБА_3 станом на 27.10.2015, станом на 09.03.2016 зареєстрованим за відповідачем ОСОБА_3 не значиться, а саме: квартиру, яка знаходиться за адресою: Київська область Бориспіль АДРЕСА_1.

Будь-які дані щодо наявності у відповідача у власності іншого майна, в тому числі, зазначеного в заяві житлового будинку, розташованого за адресою: 08300, Київська область, м.Бориспіль, вул.Пилипа Орлика, буд.5,- в матеріалах справи відсутні.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_3, оскаржуючи ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.03.2016 року про забезпечення позову та накладення арешту на належне ОСОБА_3 майно до апеляційного суду Київської області, іншого майна (грошових коштів, рухомого майна), за рахунок якого може бути виконано рішення суду, доказів добровільного виконання зобовязання, окрім двох висновків про вартість обєктів оцінки, підписані директором ТОВ «Інформаційно-консалтингова фірма «РЕНОМЕ»» та оцінювачем ОСОБА_6, що має, як зазначено на відбитку печатки кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника (а.с.72,72), суду не надала.

Як видно з доданих до апеляційної скарги висновків про вартість об'єкта оцінки, складених інформаційно-консталтинговою фірмою «РЕНОМЕ» на замовлення ОСОБА_3 ринкова вартість нежилого приміщення з № 1 по № 4 (групи приміщень № 20) (в літ. 2А), загальною площею 65,00 кв.м., розташованого в м. Києві, Харківське шосе, 201-203 станом на 16 березня 2016 року складає 2 627 770 грн. 13 коп., а ринкова вартість нежилого приміщення № 19 (в літ. 2 А) загальною площею 34,00 кв.м. розташованого в м. Києві, Харківське шосе, 201-203 станом на 16 березня 2016 року складає 1 374 525 грн. 91 коп.

Однак звіти про оцінку майна до суду подані не були, хоч відповідачу ОСОБА_3 було відомо про те, що питання забезпечення позову є предметом судового розгляду.

В звязку з суд звертає увагу на те, що за змістом ч.1 ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» з Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Частино 2 цієї статті передбачено, що акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Таким чином ані звіту, ані акту оцінки суду надано не було, в звязку з чим суд н позбавлений можливості перевірити дотримання вимог закону при проведенні оцінки майна.

Крім того, відсутні також і рецензії звітів про оцінку майна, що позбавляє суд можливості неупереджено та критичного розглянути проведену оцінку, оскільки, як вбачається зі змісту долучених до матеріалів справи копій висновків оцінку обєктам нерухомого майна (нежитлових приміщень) надано спеціалістом, який має кваліфікацію інженера-землевпорядника. Відомості щодо наявності належної кваліфікації оцінювача відповідачем ОСОБА_3, яка була замовником оцінки, суду надані не були.

Суд також звертає увагу, що надані представником позивача інформаційні довідки стосовно юридичної особи ТОВ «АВТОБАН» містять лише відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно реєстрації іпотеки, обєктами якої є зазначені в заяві про забезпечення позову нежилі приміщення, які знаходяться за адресою: м.Київ, Харківське шосе 201-203, - та за містом яких ТОВ «АВТОБАНН» є боржником, а майновим поручителем є ОСОБА_3.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з положеннями п.1 ч.1, ч.3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як було розяснено Верховним Судом України в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що за відповідачем ТОВ «АВТОБАНН» зареєстроване на праві власності майно не значиться, а також, що відсутні відомості про відкриті рахунки станом на час розгляду справи в сумі, а за відповідачем ОСОБА_3 значиться зареєстрованим на праві приватної власності майно, яке, у разі невжиття заходів забезпечення позову, може бути відчужене відповідачем, як було відчужено інше майно, що перебувало у її власності, суд вважає за доцільне накласти арешт на належні відповідачу нежилі приміщення, які знаходяться за адресою: м.Київ, Харківське шосе 201-203.

З урахуванням вищенаведених обстави суд приходить до переконання, що за відсутності звіту про оцінку майна та його рецензування, не можливо взяти до уваги висновки про оцінку, надані відповідачем ОСОБА_3, а також, що, враховуючи ціну позову розмір заявлених позовних вимог майнового характеру, які складають 1620813,61 грн., обраний вид забезпечення є співмірним із заявленим позовними вимогами.

При цьому суд також враховує, що за відсутності іншого майна у відповідачів, їх небажання виконати грошове зобовязання, хоч відповідачам відомо про наявність позову в провадженні суду, а також дані, що свідчать про відчуження відповідачем ОСОБА_3 частини майна, що було зареєстровано за нею на праві власності, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-154 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_3, а саме:

-нежиле приміщення №19 (в літ. 2А), загальною площею 34,00 кв.м., яке розташоване в м.Києві вул.Харківське шосе, б.201-203;

-нежиле приміщення з № 1 по № 4 (групи приміщень №20) (в літ. 2А), загальною площею 65,00 кв.м., яке розташоване в м.Києві вул.Харківське шосе, б.201-203.

В задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Копію ухвали для виконання направити до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м.Києві (02121, м.Київ, пр-кт Бажана, 7-є), а також для відома відповідачам ТОВ «АВТОБАНН» та ОСОБА_3.

В межах виконання даної ухвали визначити, що стягувачем є : ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, РНОКПП - НОМЕР_1). боржником є : ОСОБА_3 (Київська область м.Бориспіль, вул..П.Орлика, 5, РНОКПП).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її винесення 12 серпня 2016 року.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом пяти днів з моменту її проголошення, для осіб, які не були присутні при оголошенні протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя І. В. Муранова-Лесів