№8-18/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.,

при секретарі Горупа В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд рішення суду від 19.03.2013 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Інтер Авто Україна» до ОСОБА_3, треті особи ПрАТ СК «ПЗУ Україна», ПАТ СК «Лафорт» про відшкодування матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в:

21.03.2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_1, в якій вона просить переглянути вказане рішення суду у зв'язку з нововиявленою обставиною, а саме тим, що на дату дорожньо-транспортної пригоди 25.02.2012 року діяв порядок отримання дозволів на розміщення і експлуатацію об'єктів сервісу на землях дорожнього господарства державної власності відповідно до Порядку видачу дозволів на розміщення, будівництво, реконструкцію та функціонування об'єктів сервісу на землях дорожнього господарства та згод і погоджень на об'єкти зовнішньої реклами вздовж автомобільних доріг загального користування, затвердженого наказом Укравтодора від 29.09.2005 року за №414, якого позивачем дотримано не було.

Вважає, що позивач неправомірно зберігав пошкоджені автомобілі на відкритій площадці біля автосалону за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Вишнева, 1-А.

Нововиявленою обставиною, ОСОБА_1 зазначає порушення позивачем умов зберігання пошкоджених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілів, а тому застосуванню під час розгляду справи підлягала частина 2 статті 1193 ЦК України.

На підставі викладеного просила заяву задовольнити.

В судовому засіданні представник заявника підтримала подану заяву.

Представник позивача заперечувала проти задоволення заяви.

Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши заяву та матеріали цивільної справи, вислухавши думку заявника, представника позивача, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 19.03.2013 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09.07.2013 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Інтер Авто Україна" до ОСОБА_3, 3-і особи ПрАТ СК "ПЗУ Україна", ПАТ СК "Лафорт" про відшкодування матеріальної шкоди задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Інтер Авто Україна" матеріальну шкоду в сумі 20000 грн., судові витрати 214,6 грн., а всього 20214 (двадцять тисяч двісті чотирнадцять) грн. 60 коп.

Заявник звернулась до суду із заявою про перегляд зазначеного рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилалась на п. 2 ст. 1193 ЦК України та вважає, що підставами для перегляду рішення суду є неналежне дослідження судом вини позивача, яка мала сприяти виникненню шкоди та порушення позивачем умов зберігання автомобілів, під яким розуміє відсутність реєстрації за ТОВ "Порше Інтер Авто Україна" речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, реєстрації даного товариства як землекористувача у земельному кадастрі, та відсутність дозволу Укравтодору на розміщення об'єкту дорожнього господарства.

Однак, з такими твердженнями заявника ОСОБА_1 суд не погоджується з наступних підстав.

Встановлено, що автомобілі «Фольксваген», які були пошкодженні відповідачем ОСОБА_1 внаслідок ДТП, яка сталася 25.02.2012 року, знаходились у ТОВ "Порше Інтер Авто Україна" на відповідальному зберіганні та були розташовані на огородженій території за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул.. Вишнева, 1-А.

Вказана територія знаходилась у законному володінні та користуванні ТОВ "Порше Інтер Авто Україна" на підставі договору оренди №080611 від 08.06.2011 року.

Автомобілі зберігались на вказаній території відповідно до договорів відповідального зберігання автомобілів.

Вказані договори досліджувались судами при розгляді справи та відповідно були враховані судом при ухваленні рішення від 19.03.2013 року.

Також, не заслуговують на увагу і твердження відповідача щодо перевірки факту реєстрації ТОВ "Порше Інтер Авто Україна" у реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, яка є обов'язковою лише при укладенні договору оренди нерухомого майна строком не менше як на 3 роки, відповідно до ст. 794 ЦК України, так як вищевказаний договір був укладений на менший строк.

Посилання ОСОБА_1 про відсутність у ТОВ "Порше Інтер Авто Україна" місця для зберігання автомобілів, а також обов'язковості реєстрації позивача у реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, є такими, що не відповідають дійсності.

Умови належного зберігання автомобілів та відсутність необхідності вказаної реєстрації позивача були відомі при розгляді справи по суті, а отже не є істотними, та відповідно не можуть бути підставою для перегляду рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19.03.2013 року за нововиявленими обставинами.

Необхідність встановлення судом при ухваленні рішення факту реєстрації землекористування позивача не вимагається законом, про це свідчить та обставина, що земельна ділянка на якій були пошкоджені автомобілі, не передавалась за окремим договором суборенди у користування ТОВ "Порше Інтер Авто Україна", як це передбачено ст. 29 Закону України «Про земельний кадастр України»

Позивач, згідно договору оренди №080611 від 08.06.2011 року, орендує нежитлову будівлю та використовує прилеглу до неї територію в цілях її використання, що відповідає ст. 796 ЦК України.

Зазначені обставини були відомі сторонам при розгляді справи та жодним чином не впливали на встановлення судом факту вини відповідача у спричиненні шкоди ТОВ "Порше Інтер Авто Україна".

Отже, вказані обставини також не можуть бути істотними для перегляду рішення суду від 19.03.2013 року.

Щодо розповсюдження на ТОВ "Порше Інтер Авто Україна" дії наказу №414 від 29.09.2005 року Державної служби автомобільних доріг «Про затвердження порядку видачі дозволів на розміщення, будівництво, реконструкцію та функціонування об'єктів сервісу на землях дорожнього господарства та згод і погоджень на об'єкти зовнішньої реклами вздовж автомобільних доріг загального користування», то слід зазначити, що вказане положення не розповсюджується на позивача, оскільки на зазначеній території не розміщені споруди, що забезпечують функціонування автомобільних доріг. Місце зберігання автомобілів не є об'єктом сервісу в розумінні наказу, зокрема, охоронюваною стоянкою, а є внутрішнім складом автомобілів Товариства.

Про це свідчить внутрішній наказ ТОВ "Порше Інтер Авто Україна"№10.10.11-1-К від 10.10.2011 року, який міститься в матеріалах справи та досліджувався судом.

Крім того, наказ №414 від 29.09.2005 року Державної служби автомобільних доріг втратив свою чинність 10.12.2012 року згідно наказу Міністерства інфраструктури України від 16.11.2012 року №688, оскільки відповідно до рішення Державної служби України з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва від 11.09.2012 року №3 та повідомлення Державної служби від 29.11.2012 року, був визнаний таким, що не відповідає визначеним статтями 4 та 5 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» принципам державної регуляторної політики та нормам Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Відповідно до ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, в тому числі, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно Постанови Пленуму ВСС України від 30.03.2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, усі обставини щодо обґрунтованості чи необґрунтованості ухвалення рішення суду і покладених у його основу доказів, були предметом дослідження судів першої та апеляційної інстанцій та їм була надана відповідна правова оцінка.

Відтак, викладене заявником обґрунтування для перегляду рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19.03.2013 року не містить жодних ознак нововиявлених обставин і не може бути підставою для задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 361-366 ЦПК України, Постановою Пленуму ВСС України від 30.03.2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд рішення суду від 19.03.2013 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Інтер Авто Україна» до ОСОБА_3, треті особи ПрАТ СК «ПЗУ Україна», ПАТ СК «Лафорт» про відшкодування матеріальної шкоди.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя