РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

Головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Чорноострівської селищної ради Хмельницького району про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

встановив:

20.10.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовною заявою до Чорноострівської селищної ради Хмельницького району про визнання права власності в порядку спадкування.

Позов мотивовано тим, що 09.05.2011 року померла мати позивача ОСОБА_2 До спадкового майна ввійшла земельна ділянка площею 1,73 га, яка розташована на території Грузевицької сільської ради Хмельницького району. Після смерті ОСОБА_2 спадщину фактично прийняв її чоловік батько позивача ОСОБА_3, який фактично користувався речами померлої, продовжував проживати в будинку, проводив ремонтні роботи в будинку, обробляв земельну ділянку, вступив в управління та розпорядження спадковим майном, однак за життя не встиг переоформити на себе земельну ділянку і помер 11.05.2014 року. Позивач є спадкоємцем майна за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 і позивач звернулась до Хмельницької районної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і за її заявою було відкрито спадкову справу № 539-2014. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку відмовлено, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу.

У зв'язку з наведеним, позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,73 га, яка розташована на території Грузевицької сільської ради після смерті батька ОСОБА_3, який помер 11.05.2014 року.

Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, позовні вимоги визнає.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом обєктивно встановлено, що 09.05.2011 року померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БВ № 164696.

ОСОБА_3, який фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини за життя не прийняв у спадщину майно та не зареєстрував своє право власності.

А відповідно до копії свідоцтва про смерть серія I-БВ № 226779, ОСОБА_3 помер 11.05.2014 року.

Після смерті ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 (Була ОСОБА_4 змінила прізвище на «Безносюк». Відповідно до копії свідоцтва про народження серія IV-УР № 1442824 ОСОБА_4 народилася 29.01.1962 року в с. Грузевиця Чорноострівського району Хмельницької області, і в графі батько зазначено «Троян Павло Васильович», а в графі мати - «Троян Надія Тихонівна») звернулась до Хмельницької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Проте, згідно відповіді в.о. завідуючої Хмельницької районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 13.09.2016 року вих. 2523/01-16 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус відмовив у звязку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку за адресою: Грузевицька сільська рада, площею 1,73 га, переданої для ведення товарного сільського господарського виробництва.

До складу спадкового майна входить земельна ділянка за адресою: Грузевицька сільська рада, площею 1,73 га, переданої для ведення товарного сільського господарського виробництва, Державний акт на право приватної власності на яку серія Р1 № 763217 видано ОСОБА_2 на підставі рішення Грузевицької сільської ради народних депутатів № 9 від 14.01.2002 року.

Даний факт, також, підтверджується копією технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельній ділянки виготовленого на замовлення ОСОБА_2 та довідкою від 02.12.14 № 606, виданою виконкомом Грузевицької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про те, що за померлою 09.05.2011 року ОСОБА_2 згідно протоколу розподілу в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв) числиться земельна частка (пай) площею 1,73 га за № 84.

Як вбачається із відповіді Хмельницької районної державної нотаріальної контори від 25.11.2016 року № 3435/01-16 після померлої 09.11.2011 року ОСОБА_6 спадкова справа не заводилась.

Згідно даних спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4, вбачається, що ОСОБА_1 - дочка померлого є єдиним спадкоємцем, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, померлого 11.05.2014 року, інші особи не приймали спадщину після його смерті, оскільки ОСОБА_4 11.11.2014 року подав заяву про відмову від прийняття спадщини.

Дані обставини також, підтверджуються копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та ОСОБА_4 про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Згідно довідки від 18.11.16 року № 842 ОСОБА_2 була зареєстрована і проживала станом на 09.05.2011 року за адресою: Хмельницький р-н, с. Грузевиця, вул. Набережна, 20 разом із чоловіком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який станом на 11.05.2014 року був зареєстрований та проживав за вказаною адресою.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, проте оформити своє право власності на земельну ділянку в порядку спадкування після його смерті вона не має змоги, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку.

Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив та батьки.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається па підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України та статтею 3 Цивільного процесуального кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права.

Пункт 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання права.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи вищенаведене, та те, що позивач є єдиним спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3, належним чином подала заяву про прийняття спадщини, а також те, що визнання за позивачем права власності не порушує права третіх осіб, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1

Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 335, 1216, 1218, 1222, 1223, 1258, 1261-1265 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ухвалив :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільського господарського виробництва, площею 1,73 га, яка розташована на території Грузевицької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлого 11 травня 2014 року.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя