Справа № 535/719/16-ц
Провадження № 2/535/389/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Цвітайла П.В.,

при секретарі - Дрижирук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Котелевська державна нотаріальна контора Полтавської області, відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області;-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 0, 44 га. яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного (селянського) господарства, та розташована на території с. Микілка, ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області й до дня смерті належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії I - ПЛ № 040920 виданого ОСОБА_2 сільською радою Котелевського району Полтавської області від 15.07.1997 року ОСОБА_3, яка померла 21.09.2005 року.

Обґрунтовуючи свій позов тим, що він став спадкоємцем за заповітом на майно ОСОБА_3. В теперішній час він бажає оформити спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, яка до дня смерті належала на праві приватної власності ОСОБА_3. Але нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене майно, оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру та рекомендовано звернутися до суду (а.с .12).

Позивач ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, але надав заяву від 15.09.2016 року, в якій просить розгляд справи провести без його участі, зазначивши що позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 30).

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Котелевського району Полтавської області у попереднє судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. ОСОБА_2 сільська рада Котелевського району надала до суду листа від 21.09.2016 року в якому просить розгляд справи провести без їхньої участі, зазначивши що позовні вимоги ОСОБА_1 визнають повністю (а.с. 40).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Котелевська державна нотаріальна контора Полтавської області у відкрите судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, але надали до суду заяву від 15.09.2016 року, в якій просить розгляд справи провести без їхньої участі (а.с. 31) .

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, але надав до суду заяву від 15.09.2016 року, в якій просить розгляд справи провести без їхньої участі, зазначивши що у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду (а.с. 29).

У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-40), приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини

ОСОБА_3 померла 21 вересня 2005 року, про що свідчить світлокопія свідоцтва про смерть, серії 1-КЕ № 015855, видане ОСОБА_2 сільською радою Котелевського району Полтавської області від 22.09.2005 року (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина за заповітом

Відповідно до змісту світлокопії заповіту від 06 квітня 1994 року, посвідченого секретарем Микілківської сільської ради Котелевського району Полтавської області, зареєстрованого в реєстрі за № 14, у якому ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла синові ОСОБА_1 (а.с. 11).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Спадкове майно складається із земельної ділянки загальною площею 0, 44 га. яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного (селянського) господарства, та розташована на території с. Микілка, ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області й до дня смерті належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії I - ПЛ № 040920 (а.с. 15), виданого ОСОБА_2 сільською радою Котелевського району Полтавської області від 15.07.1997 року ОСОБА_3, яка померла 21.09.2005 року.

При цьому, з вказаного державного акту ( а.с. 15) вбачається, що земельна ділянка була надана ОСОБА_3 з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, тоді як на сьогодні це суперечить п. г ч.3 ст. 22 ЗК України, де вказано що земельні ділянки для ведення підсобного сільського господарства надаються несільськогосподарським підприємствам, установам чи організаціям, а не громадянам України (фізичним особам). Тобто для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства.

В свою чергу відповідно до вимог п. а ч.3 ст. 22 ЗК України ( в редакції що діє на сьогодні) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність на надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства.

Крім цього , виходячи з положень ст. 5 ЗУ « Про особисте селянське господарство» від 15.05.2003 року, законодавцем було прирівняно (ототожнено) значення цільового призначення земельної ділянки, яка раніше надавалася громадянам для ведення підсобного господарства, тоді як з прийняттям ЗК України від 25.01.2001 року, який набрав чинності 01.01. 2002 року, земельна ділянка надається громадянам для ведення особистого селянського господарства.

Як вбачається з листа про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 444/02-14 від 11.05.2016 року, до нотаріуса звернувся ОСОБА_1 з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на земельну ділянку, яка до дня смерті належала на праві приватної власності ОСОБА_3, яка померла 21.09.2005 року, проте нотаріусом було встановлено, що відповідно до повідомлення відділу Держземагентства у Котелевському районі Полтавської області земельні ділянки спадкодавця до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру не занесені, кадастровий номер не визначався, а тому Відділ не має можливості видати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, тому нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, рекомендовано звернутися до суду. (а.с. 12).

Це знайшло своє підтвердження у листі Відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області від 04.04.2016 року, відповідно якого, до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру земельна ділянка ОСОБА_3 не занесена, кадастровий номер не визначався. ( а.с. 18-19).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Відповідно до п.115 постанови КМУ « Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року державна реєстрація земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації за заявою власників.

Так, як власник спірної земельної ділянки ОСОБА_3 померла 21.09.2005 року, а сама земельна ділянка не занесена до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру, кадастровий номер не визначений, то позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості як спадкоємець за заповітом на майно померлої отримати свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до змісту повідомлення завідувача Котелевської державної нотаріальної контори Полтавської області № 864/01-16 від 15.09.2016 року, в провадженні знаходиться спадкова справа № 59/2006 майно ОСОБА_3, померлої 21.09.2005 року. В спадковій справі знаходяться заява про прийняття спадщини за заповітом від 06.04. 1994 року, посвідченого секретарем Микілківської сільської ради Котелевського району Полтавської області, зареєстрованого в реєстрі за № 14, що надійшла від ОСОБА_1, сина померлої. Дані про інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. Крім цього, на імя ОСОБА_1 23.05.2008 року було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: с. Микілка, Котелевського району Полтавської області, а 12.12.2007 року видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4, 15 га. (а.с. 16-17, 31).

ОСОБА_1 набув право власності на житловий будинок, з господарськими будівлями що знаходиться за адресою: с. Микілка, Котелевського району Полтавської області в цілому, зокрема 1/2 частина житлового будинку - на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.05.2008 року після смерті матері ОСОБА_3, а інша 1/2 частина будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.12.2003 року після смерті батька ОСОБА_4 (а.с. 17, 41).

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного Кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Ч.1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Задовольняючи позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Котелевська державна нотаріальна контора Полтавської області, відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України.

Підсумовуючи все вище викладене суд, вважає, що гришенко ОСОБА_5, як спадкоємець за заповітом на майно померлої ОСОБА_3, дійсно має законне право на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивачу присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, ч.4 ст.174, 197, 212, 214-215, 294 ЦПК України, ст. ст. 1216-1222, 1225, 1233-1235, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Котелевська державна нотаріальна контора Полтавської області, відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2 та жителем ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 0, 44 га. яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, та розташована на території с. Микілка, ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області й до дня смерті належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії I - ПЛ № 040920 виданого ОСОБА_2 сільською радою Котелевського району Полтавської області від 15.07.1997 року ОСОБА_3, яка померла 21.09.2005 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивачу присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя