АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 600/1373/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Вирста М.М.
Провадження № 22-ц/789/513/16 Доповідач - Ходоровський М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Гурзель І. В., Щавурська Н. Б.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю представника ПАТ КБ "ПриватБанк" Кивелюк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на заочне рішення Козівського районного суду від 08 лютого 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 63296,99 грн.

Позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору №TEH0R004030007 від 07 жовтня 2004 року ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 2675,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 33% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ОСОБА_2 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 26 листопада 2015 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 63296,99 грн., з яких:

2322,17 грн. - заборгованість за кредитом;

16080,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 44893,90 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

Заочним рішенням Козівського районного суду від 08 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, , рахунок № 3111, МФО № 305299, заборгованість за кредитним договором №TEH0R004030007 від 07 жовтня 2004 року в сумі 18403 /вісімнадцять тисяч чотириста три/ грн. 09 коп. та 1306 /одна тисяча триста шість/ грн. 03 коп. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань.

Стягнуто з ОСОБА_2 судові витрати 1218 /одна тисяча двісті вісімнадцять/грн. судового збору та 155 /сто п'ятдесят п'ять/грн. витрат пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, , рахунок №3111, МФО № 305299.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" просить заочне рішення суду в частині незадоволення у повному обсязі позову про стягнення пені скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" про стягнення пені задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначив, що суд зменшуючи розмір пені застосував позовну давність без подачі відповідачем заяви про це, а згідно ч. З ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

У судовому засіданні представник ПАТ КБ "ПриватБанк"апеляційну скаргу підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з"явився.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника позивача, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 07 жовтня 2004 року між Приватбанк та ОСОБА_2 укладено договір № TEH0R004030007, згідно якого ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 2675 /дві тисячі шістсот сімдесят п'ять/ грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,75% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом на строк по 06.10.2006 року.

ОСОБА_2 зобов'язання за кредитним договором не виконав, станом на 26 листопада 2015 року має заборгованість за кредитом у розмірі 63296 /шістдесят три тисячі двісті дев'яносто шість/ грн. 99 коп., з яких: 2322,17 грн. - заборгованість за кредитом; 16080,92 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 44893,90 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

Постановляючи рішення в частині вирішення позову про стягнення пені, суд першої інстанції виходив з того, що нарахований позивачем до стягнення розмір неустойки в сумі 44893,90 грн. значно перевищує розмір збитків - заборгованість за кредитом 2322,17 грн. та заборгованість за процентами за користування кредитом 16080,92 грн., що з врахуванням положень ст. 551 ч 3 ЦК України є підставою для зменшення розміру неустойки(пені).

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Встановлено, що розмір пені значно перевищує розмір збитків.

За вимогами ст. 3 ЦК України одними із загальних засад цивільного законодавства є справедливість та розумність.

З врахуванням встановлених судом обставин та у відповідності до даних норм права колегія вважає, що суд першої інстанції правильно зменшив розмір пені.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції розмір пені зменшено у зв"язку із пропуском позивачем строку позовної давності є безпідставні, оскільки із змісту рішення суду вбачається, що підставою зменшення є розмір пені, що значно перевищує розмір збитків. Посилання у рішенні суду на строк позовної давності стосується суми, до якої зменшено пеню, а не правової підстави зменшення пені.

Рішення суду є законним, обгрунтованим, підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" відхилити.

Заочне рішення Козівського районного суду від 08 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області М.В. Ходоровський