Номер провадження: 22-ц/785/256/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого Сватаненка В.І.

суддів Артеменка І.А., Черевка П.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 «Про стягнення заборгованості», за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 21 вересня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

11.06.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулись до суду із зазначеним позовом, вимоги по якому у подальшому були уточненні, по якому просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 15.04.2005 року у розмірі 54306,33 грн., яка складається із заборгованості по процентам, комісії та пені. В обґрунтування вимог, позивач посилався на те, що 15.04.2005 року між банком та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № ODJ0RK01110087, згідно якому відповідач отримала кредит у розмірі 8000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з невиконанням відповідачем зобовязань по договору кредиту, 13.02.2007 року був виданий судовий наказ про стягнення 5856,31 грн. боргу, який предявлений до виконання державною виконавчою службою та виконаний у повному обсязі 15.07.2011 року. Отже, на час звернення із позовом до суду відповідачціі нарахована заборгованість по процентам, комісії та пені.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, у подальшому відповідач до суду не зявлялась, будучи сповіщеною належним чином.

Заочним рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 21.09.2015 року частково задоволенні позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість на загальну суму 33 301, 12 грн., судові витрати в розмірі 566, 18 грн.

24.11.2015 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на вказане рішення районного суду, по якій просить рішення районного суду скасувати, ухвалити у справі нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, а також на неповне зясування районним судом обставин по справі та невідповідність висновків суду дійсним обставинам.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із таких підстав.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив із доведеності та обґрунтованості вимог банку, але вважав за можливе зменшити розмір пені, оскільки він значно перевищує розмір боргу та наявні інші обставини, які мають істотне значення.

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду щодо зменшення розміру пені, але вважає, що розмір пені, що підлягає зменшенню, не може перевищувати суму боргу. Тому, в цій частині судове рішення колегія суддів змінює та встановлює, що стягненню підлягає сума пені в розмірі 5856,31 грн.

Судом встановлені такі фактичні обставини у справі та відповідні ним правовідносини.

15 квітня 2005 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір % ODJ0RK01110087, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості.

Унаслідок неналежного виконання ОСОБА_2 взятих на себе грошових зобовязань виникла заборгованість за кредитним договором, розмір якої станом на 13 лютого 2007 року складав 5856,31 грн.

Тому, ЗАТ «ПриватБанк» ( назва якого у подальшому змінена на ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулись до суду із заявою про видачу судового наказу.

Згідно судовому наказу Ширяївського районного суду Одеської області від 13 лютого 2007 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ЗАТ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором 5856,31 грн. та судові витрати в сумі 28,28 грн. ( а.с. 39).

Зазначений судовий наказ був наданий до виконання відділу державної виконавчої служби Ширяївського районного управління юстиції Одеської області та виконувався шляхом стягнення боргу з пенсії ОСОБА_2 у період з листопада 2007 року по липень 2011 року. ( а.с. 37-38).

Щодо наведеного виконання судового наказу виконавчою службою, ОСОБА_2 пояснила апеляційному суду, що на час предявлення до виконання судового наказу, вона була не в змозі сплатити всю суму боргу одноразово через незадовільний матеріальний стан, тому погашення боргу здійснювалось шляхом стягнення із її пенсії. Крім того, апелянт зазначила про те, що на той час її не було відомо і не було розяснено державним виконавцем, що у такому разі банк мав право здійснювати нарахування процентів на суму залишку заборгованості.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, у банку були правові підстави для нарахування на непогашену заборгованість за кредитом ОСОБА_2 процентів, комісії та пені за період виконання судового наказу.

Відповідно до зробленого позивачем в уточненій позовній заяві від 19.01.2015 року розрахунку заборгованості відповідачки станом на 20.05.2013 року, має загальну суму 54306,33 грн., яка складається з: заборгованість за відсотками 15505,06 грн., заборгованість з комісії у розмірі 2796,80 грн., заборгованість з пені у розмірі 36004,47 грн.

Наведені розрахунки є правильними. З чим погодився і районний суд.

Крім того, суд першої інстанції, врахувавши, що розмір неустойки (пені) значно перевищує розмір заборгованості за кредитом та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, застосував до даних правовідносин положення ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшив розмір пені 36004,47 грн. до 15000 грн.

У звязку з наведеним, колегія суддів зауважує про наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач є людиною похилого віку, отримує незначну за розміром пенсію, тому вимушена була погашати кредитну заборгованість шляхом стягнення із пенсії частинами від 89,26 грн. до 164,75 грн. протягом майже чотирьох років.

Крім того, у звязку із захворюваннями відповідач не змогла прийняти участь у розгляді справи, про що письмово повідомляла суд першої інстанції та не визнавала вимоги банку.

Будучи фактично позбавлена можливості прийняти участь у судовому засіданні, відповідач у подальшому просила переглянути заочне рішення суду, а після відмови суду у перегляді судового рішення, в апеляційній скарзі заявила про застосування позовної давності, зокрема щодо вимог про стягнення пені.

Колегія суддів вважає, що у даній справі наявні правові підстави для застосування положень закону про зменшення розміру пені, оскільки розмір пені у декілька разів перевищує розмір заборгованості ( 36004,47 грн. : 5856,31 грн. = 6 ), а також наявні інші обставини: похилий вік божника, незначний розмір її пенсії, хворобливий стан здоровя.

За таких обставин, у районного суду були підстави для застосування до даних конкретних правовідносин, які склалися між банком і відповідачем, положень ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Однак, апеляційний суд, керуючись принципами розумності та виваженості, вважає за можливе зменшити розмір пені до суми пені - 5856,31 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.3, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 21 вересня 2015 року змінити.

Викласти резолютивну частину рішення про часткове задоволення позову та стягнення судових витрат в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» ( МФО 305299, , р/р 3111) заборгованість за кредитним договором № 01110087 від 15.04.2005 року на загальну суму 24158,17 грн., яка складається із: заборгованості по процентам - 15505,06 грн., заборгованості по пені - 5856,31 грн., заборгованості з комісії 2796,80 грн.

Стягнути Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» ( МФО 305299, , р/р 3111) судові витрати 241,58 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

27.04.2016 року м. Одеса