Справа № 404/1939/16-ц
Номер провадження 2/404/1681/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

18 серпня 2016 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Муравйової С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1, до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування квартирою № 52, розташованою по вулиці 50 років Жовтня (Соборна), будинок 13/1 в місті Кіровограді.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Крім позивача та ОСОБА_3, який є його сином у спірній квартирі зареєстрована відповідач. Факт реєстрації місця проживання відповідача за вищевказаною адресою, порушує права позивача, як власника житлового приміщення та позбавляє останню можливості в повній мірі реалізувати його право власності.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та наполягали на їх задоволенні. Не заперечують проти винесення заочного рішення, про що представником позивача надано суду заяву (а.с. 37).

Відповідач в судове засідання не з'явилася. До суду повернулися конверти з повістками для відповідача з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 14, 22, 31), а також відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в порядку частини 9 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України (а.с. 35).

Суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи належне повідомлення відповідача та те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, покази свідків, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

За приписами статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що передбачено статтею 391 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що позивач є власником спірної квартири, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6476860 від 11.02.2005 року (а.с. 4), а також інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 63773251 від 19.07.2016 року та № 63786536 від 19.07.2016 року (а.с. 25-26, 34).

Відповідно до довідки № 2101 від 17.03.2016 року, виданої Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація № 3 Кіровоградської міської ради», ОСОБА_2 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5). Також реєстрація відповідача за вказаною адресою підтверджена відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області, наданими на запит суду, який здійснений у відповідності з вимогами статті 122 Цивільного процесуального кодексу України (а.с. 9).

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю і беззаперечно засвідчили в судовому засіданні обставини щодо непроживання відповідача в спірній квартирі більше восьми років.

Таким чином, ОСОБА_2 будучи зареєстрованою в належній позивачу квартирі, порушує права та законні інтереси позивача, ОСОБА_1, як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном.

Статтею 150 Житлового кодексу УРСР визначено право громадян, які мають у приватній власності житло користуватися ним та розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Таке ж право закріплене у статтях 319, 383 Цивільного кодексу України, за змістом яких власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї або інших осіб.

Статтею 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", визначено, що реєстрацією є внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Згідно частини 1 статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За частиною 1 статті 11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 втратила право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і на час розгляду справи не проживає в ньому більше восьми років, що відповідно до вимог статті 391 Цивільного кодексу України, дає суду підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1. А також реєстрація відповідача в помешканні за вищевказаною адресою фактично перешкоджає позивачу в реалізації його права власника спірного житлового приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст. 150 Житлового кодексу УРСР, ст. ст. 317, 319, 383, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 15, 57-61, 212-215, 218, 224-227 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 52 в будинку № 13/1 по вулиці 50 років Жовтня в місті Кіровограді.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6) 551,20 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда