Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №300/448/16-ц

23.08.2016 смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі судді:

Софілканич О. А., при секретарі с/з -Балецькому С.М., з участю позивачів- ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи- ОСОБА_8, відповідача- ОСОБА_7, представника відповідача- ОСОБА_7, представника третьої особи Воловецької селищної ради- Галабурди І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа на стороні позивачів, що не заявляє самовстійних вимог- ОСОБА_8 до ОСОБА_7, третя особа- Воловецька селищна рада Воловецького району про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права на спільну часткову власність,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з вищезазначеним позовом.

Позов мотивували тим, що 29.10.2013 року між Департаментом соціального захисту населення Закарпатської області та ОСОБА_7 було укладено договір купівлі- продажу житлового будинку АДРЕСА_1 та в подальшому передано безоплатно ОСОБА_8 та членам його родини- позивачам, яким дозволено приватизувати вказаний будинок і за кожним визнано право власності на 1/4 його частину. У 2014 році між сторонами виник спір щодо земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 23.01.2015 року за ОСОБА_8 визнано право власності на 1/4 частину зазначеної земельної ділянки. Посилаючись на викладене, позивачі просять суд також визнати за кожним з них право власності на 1/4 частину вказаної земельної ділянки, а також визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку сереї НОМЕР_1, виданий на ім"я ОСОБА_7

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позов підтримали з підстав, наведених у ньому, наполягали на його задоволенні.

Позивач ОСОБА_5 уточнені позовні вимоги підтримала, зазначила, що у зв"язку з одруженням змінила прізвище на ОСОБА_5, та просила суд врахувати дану обставину при винесенні рішення.

Третя особа на стороні позивачів ОСОБА_8 проти задоволення позову не заперечив та пояснив, що право власності на спірну земельну ділянку він та члени його сім"ї набули разом з житловим будинком.

Відповідачка ОСОБА_7 та її представник проти позову заперечили, зазначивши, що позивачі мають право власності лише на житловий будинок АДРЕСА_1, а не на земельну ділянку площею 0,1500 га.

Представник Воловецької селищної ради ОСОБА_9 заперечень проти задоволення позову не висловив.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступних висновків.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 23.01.2015 року, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_8 задоволено частково; визнано за ним право власності на 1/4 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1500 га, що розташована по АДРЕСА_1 (а.с.75-77).

В силу приписів ст.61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, матеріалами справи підтверджено, що 29.10.2013 року між Департаментом соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації в особі директора Мацоли В.В. та ОСОБА_7 та був укладений договір купівлі-продажу, згідно умов якого остання продала належний їй житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований на земельній ділянці площею 0,15 га, кадастровий номер №:01:006:0058 у смт.Воловець, вул.Шевченка, 25 Воловецького району Закарпатської області (а.с.14-15).

Даний договір був укладений з метою подальшої безоплатної передачі нерухомості у власність інваліду війни 3-ї групи, воїну інтернаціоналісту ОСОБА_8 відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення житлом воїнів-інтернаціоналістів, затвердженим постановою КМ України від 09.03.2011 року № 223 (далі - Порядок).

Указаний Порядок визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою "Забезпечення житлом воїнів-інтернаціоналістів", а згідно п. 8 Порядку житло безоплатно передається у власність відповідних територіальних громад для його подальшої передачі воїнам-інтернаціоналістам, які перебувають на квартирному обліку як такі, що потребують поліпшення житлових умов, відповідно до законодавства.

30.01.2014 року виконком Воловецької селищної ради прийняв рішення про безоплатну передачу цього будинку ОСОБА_8 та членам його сім'ї: ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.18).

Згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 31.01.2014 року спірний будинок та надвірні споруди належить на праві спільної часткової власності (по 1/4 кожному) ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.20-22).

Відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК (в редакції Закону України від 5 листопада 2009 р. N 1702-VI) до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Істотними умовами договору купівлі-продажу, за загальним правилом, є умови про предмет та ціну.

Інші умови договору купівлі-продажу можуть набувати значення істотних, якщо щодо них є безпосередня вказівка в інших правових нормах.

Так, за змістом частини другої статті 377 ЦК України та частини шостої статті 120 ЗК України розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Уклавши цей договір, щодо якого діє презумпція правомірності правочину, ОСОБА_7 та Департамент засвідчили досягнення згоди з усіх істотних умов договору, у тому числі щодо розміру та кадастрового номеру земельної ділянки, право на яку перейшло до Департаменту.

Отже, ОСОБА_7 здійснила відчуження житлового будинку разом із земельною ділянкою на якій він розміщений в тому обсязі, що належав їй як землевласнику.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 31.01.2014 року будинок АДРЕСА_1 та надвірні споруди належить на праві спільної часткової власності (по 1/4 кожному) ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Оскільки позивачі набули право власності на 1/4 частину жилого будинку кожен, тому до них перейшло право власності на 1/4 частину земельної ділянки на якій він розміщений, а відтак позовні вимоги про визнання права власності на земельну ділянку підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, суд виходить з наступного.

У силу приписів ч. 1 ст. 120, п. «в» ч. 1 ст. 140 ЗК України, право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку припинилося в результаті відчуження земельної ділянки за рішенням власника, а тому, суд вважає, що в даних правовідносинах обраний позивачами спосіб захисту (визнання недійсним державного акту ОСОБА_7) - є неправильним, а сама вимога безпідставною, тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, ст.377 ЦК України, ст.ст.120, 140 Земельного кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа на стороні позивачів, що не заявляє самовстійних вимог- ОСОБА_8 до ОСОБА_7, третя особа- Воловецька селищна рада Воловецького району про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права на спільну часткову власність- задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована по АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Софілканич О. А.