Провадження № 2/127/6122/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом Вінницької міської ради до ОСОБА_3 про звільнення земельної ділянки, шляхом демонтажу тимчасової споруди, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за вищезазначеним позовом.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду з письмовим клопотанням про закриття провадження у справі, оскільки вказаний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 заперечив проти задоволення вищезазначеного клопотання у звязку з безпідставністю.

Заслухавши думки та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що клопотання представника відповідача адвоката ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, що встановлено ст.4 ЦПК України.

Відповідно до положень ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до розяснень, викладених у абз.1 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі ст.124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою ст.15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (ст.17) або Господарським процесуальним кодексом України (ст.ст.1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 6 частини 1 статті 12 ГПК України визначено, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь субєкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2007 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та повязаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від субєктного складу їх учасників. Ті земельні та повязані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус субєкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші в порядку цивільного судочинства, крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства віднесено до компетенції адміністративних судів.

Як вбачається з договору оренди земельної ділянки від 28.04.2007 року, зареєстрованого у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК» за №84, та рішення Вінницької міської ради від 30.03.2007року №899 «Про затвердження документації із землеустрою та передачу в оренду земельних ділянок» земельна ділянка, площею 47,7 кв.м., що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Першотравнева (біля будинку №76) та є предметом даного спору, передавалась в оренду ОСОБА_3 як фізичній особі-підприємцю для здійснення комерційного використання (підприємницької діяльності).

Окрім того, згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що відповідач з 19.11.2004 року зареєстрований як фізична особа-підприємець та на сьогодній такий його статус не припинений.

Згідно п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

А тому, зважаючи, що позивач звернувся до суду з позовним вимогами про звільнення земельної ділянки, яка надавалась субєкту господарювання та використовується ним для здійснення господарської діяльності, суд приходить до висновку, що спір, який виник між сторонами, підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а відтак, провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 12 ГПК України, ст.ст. 3, 4, 15, 205, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника відповідача адвоката ОСОБА_2 про закриття провадження у справі задовольнити.

Цивільну справу за позовом Вінницької міської ради до ОСОБА_3 про звільнення земельної ділянки, шляхом демонтажу тимчасової споруди провадженням закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: