Провадження№2-о/235/704/16
Справа №235/6622/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Величко О.В.

при секретарі -Довгопольської А.В.

за участю: заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Родинська міська рада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. В обґрунтування своєї заяви вказав, що після смерті його матері ОСОБА_2, яка померла 16.11.2007 року в м.Родинське Донецької області, відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлової квартири, розташованої за адресою: м.Родинське вул.Пушкіна,16/а/44, яка належить матері на підставі Свідоцтва про право власності на житло №1-65, виданого ДКП «Управління міського господарства» 06.09.2001 року, та яке зареєстроване в Красноармійському БТІ у реєстрову книгу №3 реєстр 16Л 07.09.2001 року. Він є співвласником вказаної квартири та єдиним спадкоємцем, так як чоловік, його батько ОСОБА_3 помер 04.08.2016 року. При житті мати заповіт не складала. Після відкриття спадщини він не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, бо з моменту свого народження та до смерті матері він проживав разом з нею за адресою: м.Родинське, вул.Пушкіна,24/34, хоча він був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Факт його проживання на час відкритті спадщини разом з померлою підтверджується довідкою з місця проживання. Проте він не може оформити свої спадкові права, оскільки вони з матір»ю не були зареєстровані за однією адресою, просить встановити факт постійного проживання з ОСОБА_2, померлою 16.11.2007 року за адресою : Покровський район, м.Родинське вул.Пушкіна,24/24 з 2004 року по день смерті, а саме до 16.11.2007 року.

В судовому засідання заявник повністю підтримує свої вимоги, просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Родинської міської ради в судове засідання не зявився, згідно наданої заяви, просили справу слухати у їх відсутність.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердили факт сумісного проживання заявника ОСОБА_1 із матір»ю та батьком в період з 2004 року по теперішній час за місцем проживання померлої матері, а саме за адресою: м.Родинське, вул.Пушкіна,24/34.

Суд, вислухавши пояснення заявника, свідків, з»ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір»ю заявника ОСОБА_1 ( а.с. 5).

16.11.2007 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-НО № 361905 ( а.с. 3).

Після смерті ОСОБА_2 смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлової квартири, розташованої за адресою: м.Родинське вул.Пушкіна,16/а/44, яка належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло №1-65, виданого ДКП «Управління міського господарства» 06.09.2001 року, та яке зареєстроване в Красноармійському БТІ у реєстрову книгу №3 реєстр 16Л 07.09.2001 року, ( а.с. 11).

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1, де також була зареєстрована його мати ОСОБА_2 з 27.07.1982 року по 11.04.2003 року. З 11.04.2003 року по день смерті 16.11.2007 року ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Також заявник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично з 2004 року по теперішній час мешкає за адресою: м.Родинське вул.Пушкіна,24/24 ( довідки а.с. 6-10).

Таким чином з 2004 року до дня смерті матері заявник проживав разом з померлою матір»ю за адресою: м.Родинське вул.Пушкіна,24/24, де проживає до теперішнього часу, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні та довідками Родинської міської ради від 29.09.2014 року ( а.с. 6-10).

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 розяснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним повязана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 ОСОБА_6 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обовязковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця про- живав разом із цим спадкодавцем. ; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 на час смерті його матері ОСОБА_2 проживав разом з нею з 2004 року по 16.11.2007 року за адресою: м.Родинське вул.Пушкіна,24/24 на час відкриття спадщини.

Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації заявником спадкоємцем ОСОБА_1 права на отримання спадку.

Оскільки строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежена, інших спадкоємців як встановлено в судовому засіданні не мається, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказані заявником вимоги обґрунтованими, які відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,5,7,8,10,14,57-60,208-209,212-218,256 ЦПК України,- В И Р І ШИ В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Родинська міська рада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2, за адресою: м.Родинське вул.Пушкіна,24/24 , в період з 2004 року по 16.11.2007 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили пісдя закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: