Справа № 766/6334/16-ц
08 грудня 2016 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого-судді: Котьо І.В.
за участю секретаря: Лисенко К.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
Позивач подала до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що з 13 жовтня 2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі. Від даного шлюбу мають спільну неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, дані шлюбні стосунки фактично припинено з травня 2015 року, а збереження шлюбу неможливе так як подружжям через різні характери та погляди на життя втрачено почуття поваги і любові один до одного. Малолітня дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. У звязку з чим позивач змушена предявити до відповідача даний позов, в якому просить суд розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду була своєчасно повідомлена належним чином в порядку встановленому ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, позивач звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності та зазначила, що заявлений позов підтримує, просить його задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Крім цього, просила суд після розірвання шлюбу змінити її теперішнє прізвище «Грушко» на її дошлюбне прізвище «Владимирова». Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.4, 9-10 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи суд встановив, що з 13 жовтня 2007 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії 1-КГ № 028756 виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 13 жовтня 2007 року (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КГ № 094905 виданого Михайлівською сільською радою Скадовського району Херсонської області 11 січня 2010 року (а.с.8). Однак, шлюбні стосунки між сторонами фактично припинено з травня 2015 року, а збереження шлюбу неможливе так як подружжям через різні характери та погляди на життя втрачено почуття поваги і любові один до одного. Малолітній ОСОБА_3 проживає разом з позивачем ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні. При цьому, відповідач ОСОБА_2, який має мінливий дохід, матеріальну допомогу на утримання дитини надає позивачу ОСОБА_1 лише періодично.
Спорупро місце проживання неповнолітньої дитини та про поділ майна, яке набуте подружжям спільно за час перебування у шлюбі, між сторонами не має.
Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, згідно положень ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.
В свою чергу відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Враховуючи вище викладене та положення ст. 112 СК України суд вважає, що заявлений позивачем позов є обґрунтованим у звязку з чим його необхідно задовольнити, так як подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.
Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому ч.2 ст. 182 СК України, передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Враховуючи матеріальне становище малолітньої дитини, позивача, відповідача, відсутність у відповідача аліментів на утримання інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, суд вважає необхідним задовольнити позов і в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У звязку з чим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Крім цього, згідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору за розгляд судом позову про розірвання шлюбу в сумі 551,2 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені, а також стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору за розгляд судом позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в сумі 551,2 грн.
Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 158, 169, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст. 105, 110, 112, 180-184, 191 СК України, ст. 4-5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, пунктами 3, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.
Шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 13 жовтня 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, запис в актовій книзі № 1010 розірвати.
Прізвище позивача ОСОБА_1 змінити на дошлюбне прізвище «Владимирова».
Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551,2 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551,2 грн.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Розяснити сторонам, згідно ч.1 ст. 196 СК України, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми неоплачених аліментів за кожен день прострочення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції, яким є Херсонський міський суд Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя І. В. Котьо