АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Справа № 616/480/16-ц Головуючий 1 інстанції Риков М.І.
Провадження № 22ц/790/7712/16 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Бездітко В.М.

при секретарі Калюжній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 25 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання спадкового договору,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання спадкового договору.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 21 жовтня 2009 року між нею та відповідачем було укладено спадковий договір. Відповідно до п.4 вказаного договору відповідач зобовязався повністю утримувати позивача, надаючи їй необхідне харчування, медикаменти та забезпечувати належний догляд та необхідну допомогу. Вартість харчування, догляду та необхідної допомоги, згідно договору, складає не менше однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на місяць. За умовами договору після її смерті відповідач отримує у власність належну їй на праві власності земельну ділянку, кадастровий номер :01:000:0284, площею 5,7825 гектарів, яка розташована на території Катеринівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області.

Після укладення спадкового договору відповідач не виконав узятих на себе зобовязань за спадковим договором і жодним чином не утримує позивача, харчування, медикаментів, догляду та коштів не надавав. В звязку з цим вона звернулась до суду та просила розірвати вищевказаний спадковий договір.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, посилаючись на обставини викладені в позові. Просив суд розірвати спадковий договір та стягнути з позивача на користь відповідача сплачений нею судовий збір та понесені витрати на правову допомогу.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову та пояснила, що відповідач відповідно до п.4 спадкового договору здійснював оплату всіх нарахувань по податках, зборах та страхуванню земельної ділянки, які числяться за позивачкою.

Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 25 жовтня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Розірвано спадковий договір від 21 жовтня 2009 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, посвідчений державним нотаріусом Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_3 за реєстровим №2403. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1 160 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині розірвання спадкового договору та в частині стягнення з нього понесених позивачкою витрат на правову допомогу в сумі 1 160 грн. Стягнути з ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 606,32, які ним сплачені при поданні апеляційної скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі; вказує, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував його заперечень та не отримав від нього жодного належного та допустимого доказу; в основу рішення покладено лише показання свідків. Крім того, судом необґрунтовано стягнута сума витрат позивачки на правову допомогу, оскільки вона є недоведеною.

В судове засідання сторони не зявились, повідомлялись про час та місце розгляду справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно дост.1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Згідно до положень, викладених уст.1305 ЦК України, набувач у спадковому договорі може бути зобов'язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між позивачем та відповідачем 21 жовтня 2009 року укладено спадковий договір, відповідно до якого позивачка передає після своєї смерті у власність відповідача належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 5,7825 га. Цей договір за формою відповідає вимогамст.1304 ЦК України, де йдеться про те, що спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (а.с.07-08).

Як вбачаться з Державного акту на право приватної власності на землю, позивачці на підставі рішення Великобурлуцької районної державної адміністрації від 17 грудня 2002 року № 228 передано у приватну власність земельна ділянка, площею 5,7825 гектарів в межах згідно плану, яка розташована на території Катеринівської сільської ради (а.с.09).

Відповідно до п.4 спадкового договору за згодою сторін на набувача майна покладаються такі обов'язки: - повністю утримувати позивача, надаючи їй необхідне харчування, медикаменти та забезпечити належний догляд за нею та необхідну допомогу. Вартість харчування, догляду та необхідної допомоги визначається сторонами не менше однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на місяць. Всі нарахування на податках, зборах та страхуванню земельної ділянки числяться за позивачкою, сплачуються відповідачем.

Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов домоволодіння ОСОБА_4, розташованого в с. Катеринівка по вул. Зоря, 103 Великобурлуцького району Харківської області від 14.07.2016 року та 12.09.2016 року, із яких вбачається, що позивач зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, але тривалий час за станом здоровя проживає у своєї онуки ОСОБА_4, знаходиться на її піклуванні, потребує постійного догляду (а.с.10,53). Дані акти складені комісією, у складі депутата Катеринівської сільської ради та двох членів комісії.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що позивачка це її рідна бабуся, якій виповнилося 79 років. Бабуся проживає у онуки з минулого літа, бабуся погано бачить, практично сліпа, вона знаходиться на її утриманні, отримує одну пенсію. Орендну плату від земельної ділянки бабуся не отримує. Відповідач ніякої допомоги бабусі не надає та дану особу не відвідує.

Згідно ч.1ст.1308 ЦК України та п.9 спірного договору спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувана у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Відповідно до вимог ст.ст.1302,1305 ЦК України,обов'язки по вчиненню певних дій, передбачених договором, покладено на набувача, отже відповідач повинен довести факт вчинення відповідних дій.

Відповідач будь-яких доказів у підтвердження виконання у повному обсязі обов'язків, передбачених п.4 спадкового договору не надав.

На підтвердження свого належного виконання умов договору в частині забезпечення необхідної допомоги у вигляді сплати грошових коштів та в частині сплати всіх нарахувань по податках, зборах щодо земельної ділянки, яка належить позивачці представник відповідача надала суду розписку ОСОБА_2 про передачу грошових коштів від 21 жовтня 2009 року; копію податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2016 рік; копії податкових декларацій платника з фіксованого с/х податку за 2012 2015 роки; копії податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за 2011-2014 роки.

Надані представником відповідача копії вищевказаних документів є підтвердження того, що товариством з обмеженою відповідальністю «Комсомольське», керівником якого є відповідач по справі, використовується земельна ділянка, яка належить позивачці, за яку ТОВ «Комсомольське» сплачує нараховані податки.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що надані представником відповідача докази не дають достатніх підстав для висновку про належне виконання відповідачем зобов'язань, передбачених спадковим договором, тому позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Посилання відповідача на необґрунтоване стягнення суми витрат на правову допомогу також не приймаються колегією суддів, оскільки суд правомірно обчислив розмір таких витрат з урахуванням ст.. 84 ЦПК України та ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

У пунктах 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального в процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 25 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді