Єдиний унікальний номер 341/1415/16-ц
Номер провадження 2/341/658/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гаполяка Т.В.

секретаря Томин Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Галичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України, третіх осіб: Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення суми депозитного вкладу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до Національного банку України та просить суд стягнути з відповідача 60 263 грн. 50 коп. строкового вкладу. Судом залучено до участі у справі третіми особами ПАТ «Брокбізнесбанк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 17 липня 2013 року між нею та ПАТ «Брокбізнесбанк» укладено Договір строкового банківського вкладу. Відповідно до умов згаданого договору розмістила в банку депозит в розмірі 123 170 грн. на строк до 20 липня 2014 року з нарахуванням відсотків на вклад - 19% річних. 21 січня 2014 року між нею та ПАТ «Брокбізнесбанк» укладено інший Договір строкового банківського вкладу, за умовами якого розмістила в банку депозит в розмірі 120 000 грн. на строк до 23 травня 2014 року в розмірі з нарахуванням відсотків на вклад 24% річних.

Національним банком України віднесено ПАТ «Брокбізнесбанк» до категорії неплатоспроможних, відкликано банківську ліцензію. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено в ПАТ «Брокбізнесбанк» тимчасову адміністрацію, розпочато процедуру ліквідації. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб затверджено реєстр акцептованих кредиторів ПАТ «Брокбізнесбанк», відповідно до якого її вимоги акцептовані в сумі 60 263 грн. 50 коп. та підлягають задоволенню у 4 чергу.

Національний банк України не вжив належних заходів до забезпечення захисту законних інтересів вкладників, не дотримав строків проведення планових перевірок і така бездіяльність призвела до віднесення ПАТ «Брокбізнесбанк» до категорії неплатоспроможних.

Вважає, що відповідач зобовязаний повернути невиплачені ПАТ «Брокбізнесбанк» суми депозитних вкладів.

В судове засідання позивач не зявилась, скерувала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов заперечила. Заперечуючи позов покликалась на те, що Національний банк України не відповідає за зобов'язаннями комерційних банків. Національний банк України не є стороною договорів банківського вкладу і у такого відсутні зобовязання перед позивачем в частині виконання умов договорів банківського вкладу. Законодавчо визначено порядок задоволення вимог кредиторів у випадку ліквідації неплатоспроможного банку.

Треті особи в судове засідання представників не скерували.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши здобуті докази, приймаючи рішення по суті спору, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідальність особи у вигляді обов'язку відшкодувати шкоду наступає лише за наявності в сукупності певних умов, які разом утворюють склад правопорушення, а саме: наявність шкоди, протиправної поведінки, причинного зв'язку між поведінкою і шкодою, вини.

Такий елемент як наявність шкоди полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється законом.

Протиправна поведінка заподіювача шкоди полягає у порушенні правової норми, що виявляється у здійсненні заборонених правовою нормою дій або в утриманні в здійсненні наказів правової норми діяти певним чином.

Наявність такої умови цивільно-правової відповідальності, як причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою (збитками), зумовлена необхідністю встановлення факту, що саме протиправна поведінка конкретної особи, на яку покладається така відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що з необхідністю та невідворотністю спричинила збитки.

Вина є суб'єктивним елементом відповідальності і полягає у психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Виходячи з положень ст. 4 Закону України "Про Національний банк України" та ст. 5 Закону України "Про банки і банківську діяльність", Національний банк не відповідає за зобов'язаннями інших банків, а інші банки не відповідають за зобов'язаннями Національного банку крім випадків, коли вони добровільно беруть на себе такі зобов'язання.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Статтями 6 та 627 Цивільного кодексу України встановлено принцип свободи договору, який, серед іншого, передбачає свободу сторін у визначенні умов договору, зокрема, валюти договору.

Позивач при укладенні Депозитних договорів мав всі можливості щодо вибору банку, отримання інформації щодо діяльності вибраного банку.

Згідно зі ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Суб'єктами відповідальності, відповідно до ст. 1173 Цивільного кодексу України, є органи державної влади або місцевого самоврядування, в яких реалізується їхня деліктність. Згідно зі ст. 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органами місцевого самоврядування відповідно до ст. 140 Конституції України є сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про Національний банк України" Національний банк є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління.

Також особливий статус Національного банку України визначений в Рішенні Конституційного Суду України від 26.02.2009 р. N 6-рп/2009, відповідно до пункту 3.1 якого Конституція України визначила правовий статус Національного банку України як центрального банку держави, основною функцією якого є забезпечення стабільності грошової одиниці України (ст. 99). Особливість юридичного статусу Національного банку України полягає в тому, що, з одного боку, він має публічно-правовий статус особливого центрального органу державного управління, самостійного у своїй діяльності від органів державної влади (ст. ст. 6, 7, 24, 25, 53 Закону України "Про Національний банк України"), а з іншого - цивільно-правовий статус як юридичної особи, яка має відокремлене майно, що є об'єктом права державної власності і перебуває в його повному господарському віданні, та може вчиняти певні цивільно-правові правочини з комерційними банками, державою (статті 4, 29, 31, 42 Закону України "Про Національний банк України").

Отже, Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, самостійним у своїй діяльності від органів державної влади, тобто не є суб'єктом відповідальності в розумінні статті 1173 Цивільного кодексу України.

Таким чином, позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди, має довести наявність всіх чотирьох елементів правопорушення, в тому числі і вини, що позивачем не доведено.

Постановою правління Національного банку України від 28 лютого 2014 року N 107 віднесено ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" до категорії неплатоспроможних.

Постановою Правління Національного банку України від 10 червня 2014 року N 339 відкликано банківську ліцензію та розпочато ліквідацію ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11 червня 2014 року N 45 розпочато ліквідацію ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК".з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами з 11 червня 2014 року.

Статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів, в тому числі і вимог вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом.

Відтак, законодавчо визначено порядок задоволення вимог кредиторів у випадку ліквідації неплатоспроможного банку

Листом ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» від 28 жовтня 2014 року повідомлено позивача про акцептування її вимог до банку в розмірі 60 263 грн. 50 коп.

Враховуючи викладене слід констатувати безпідставність вимог позивача та про наявність підстав для відмови в позові.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 60, 212 - 215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до Національного банку України про стягнення 60 263 (шістдесяти тисяч двісті шістдесят трьох) грн. 50 коп. суми депозитного вкладу

-відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:ОСОБА_3