Справа № 457/1087/16-ц
провадження №2/457/415/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2016 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі: головуючої-судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Словіцька О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Трускавецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Львівської області про звільнення майна з під арешту, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до Трускавецького міського суду з позовом до Трускавецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Львівської області про звільнення майна з під арешту.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що йому, ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого Трускавецькою державною нотаріальною конторою 26.06.2008 року за реєстраційним № 1035 належить на праві приватної власності квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст.. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. А відтак в нього виникла необхідність здійснити продаж своєї квартири, проте йому стало відомо що на квартиру накладено арешт.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна: 20.07.2010 року зареєстровано обтяження за реєстраційним № 10051661, яким накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, код: НОМЕР_1, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія АА 466736 від 20.07.2010 року, винесеної відділом державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції.

11.10.2016 року він звернувся з заявою до начальника Трускавецького міського відділу ДВС ГТУЮ Львівської області про зняття арешту з мого майна, на яку отримав відповідь від 11.10.2016 року №02-38 в якій зазначено що арешт з майна він можу зняти тільки на підставі рішення суду та зазначено, що станом на 11.10.2016 року у відділі не перебувають на виконанні виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2.

Просить звільнити майно ОСОБА_2 (код: НОМЕР_1) з-під арешту, який накладено на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, та накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія АА 466736 від 20.07.2010 року, винесеної відділом державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції (реєстраційний номер обтяження 10051661).

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява, в якій він просив справу слухати за його відсутності та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача Трускавецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Львівської області в судове засідання не з'явився, однак від них надійшла заява, в якій вони просять справу слухати за відсутності їхнього представника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого Трускавецькою державною нотаріальною конторою 26.06.2008 року за реєстраційним № 1035 належить на праві приватної власності квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна: 20.07.2010 року зареєстровано обтяження за реєстраційним № 10051661, яким накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, код: НОМЕР_1, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія АА 466736 від 20.07.2010 року, винесеної відділом державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції.

11.10.2016 року він звернувся з заявою до начальника Трускавецького міського відділу ДВС ГТУЮ Львівської області про зняття арешту з мого майна, на яку отримав відповідь від 11.10.2016 року №02-38 в якій зазначено що арешт з майна він можу зняти тільки на підставі рішення суду та зазначено, що станом на 11.10.2016 року у відділі не перебувають на виконанні виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов'язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленої вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що накладене обтяження на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 позбавляє позивача права володіти, користуватися та розпоряджатися майном, яке належить йому на праві власності.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 321 ЦК України, та керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215-218, 223 ЦПК України, с у д, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Звільнити майно ОСОБА_2 (код: НОМЕР_1) з-під арешту, який накладено на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, та накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія АА 466736 від 20.07.2010 року, винесеної відділом державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції (реєстраційний номер обтяження 10051661).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Трускавецький міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. І. Марчук