РІШЕННЯ

іменем України

"22" квітня 2016 р. 145/421/16-ц 2/145/345/2016

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

за участю секретаря Тихої О.Н.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 селищної ради та відділу Держгеокадастру ОСОБА_4 РДА Вінницької області про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку,

встановив:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із заявою, в якій вказують, що ОСОБА_2 на праві власності, відповідно до договору дарування від 11 грудня 1992 року, належить 41/100 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в смт. Тиврів Тиврівського району Вінницької області, по вулиці Маліновського, будинок 32.

Друга частина цього будинку з господарськими будівлями та спорудами, яка складає 59/100, належала їхньому батьку, ОСОБА_5, який помер 16 серпня 2015 року в смт. Тиврів.

Після його смерті відкрилась спадщина на дану частку нерухомості та на земельну ділянку площею 0,1500 гектарів, кадастровий номер :01:005:0014, цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в смт. Тиврів Тиврівського району Вінницької області, по вулиці Маліновського, 32 і яка належала померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 396457, виданого 06 травня 2005 року ОСОБА_4 селищною радою і зареєстрованого в Книзі записів реєстрів державних актів на право власності на землю за № 66.

01 березня 2016 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька, на 59/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в смт. Тиврів Тиврівського району Вінницької області, по вулиці Маліновського, будинок 32, а оформити належним чином земельну ділянку, яка належала їхньому батьку ні вона, не брат не мають можливості, так як державний акт на право власності на дану земельну ділянку серії ЯА № 396457, видано з порушенням Земельного кодексу України, а саме ч.4 ст. 120 цього кодексу.

Тому вони вимушені звернутись до суду з даним позовом.

Державний акт на право власності на дану земельну ділянку серії ЯА № 396457 було видано померлому 06 травня 2005 року, але при розробці технічної документації та видачі даного акту не було враховано, що на земельній ділянці розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і власниками цього будинку, ще з 1992 року є вона, ОСОБА_2, та її батько.

Внаслідок допущеної помилки було порушено право ОСОБА_2 щодо володіння і користування земельною ділянкою.

Враховуючи зазначені обставини, вважають, що необхідно державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 396457, виданий 06 травня 2005 року ОСОБА_4 селищною радою і зареєстрований в Книзі записів реєстрів державних актів на право власності на землю за № 66, на ім'я ОСОБА_5, визнати недійсним.

Так, згідно витягу з Державного земельну кадастру про земельну ділянку № нв-016 від 17.02.2016 року об'єктом права власності є земельна ділянка площею 0,1500 га., кадастровий номер :01:005:0014, яка розташована в смт. Тиврів Тиврівського району Вінницької області по вулиці Маліновського, 32 і призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Нормативно-грошова оцінка даної земельної ділянки становить 82293 гривні 97 копійок.

Просять визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 396457, виданий 06 травня 2005 року і зареєстрований в Книзі записів реєстрів державних актів на право власності на землю за № 66, на ім'я ОСОБА_5, на земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:005:0014, яка розташована в смт. Тиврів Тиврівського району Вінницької області, по вулиці Маліновського, 32 і призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 41/100 (сорок одну соту) частку земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:005:0014, яка розташована в смт. Тиврів Тиврівського району Вінницької області по вулиці Маліновського, 32 і призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 59/100 ( п'ятдесят дев'ять сотих) частки земельної ділянки площею 0,1500 га., кадастровий номер :01:005:0014, яка розташована в смт. Тиврів Тиврівського району Вінницької області по вулиці Маліновського, 32 і призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, наведених в позовній заяві.

Представник відповідача відділу Держгеокадастру у ОСОБА_4 районі в судове засідання не з'явився, подав заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності, позов визнає.

Представник відповідача ОСОБА_4 селищної ради в судове засідання не з'явився, подав заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності, позов визнає.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно норм ст. ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.393 ЦК України, власник майна права якого порушено внаслідок видання правового акта органом державної влади або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта.

Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч.4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Судом встановлено, що 41/100 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в смт. Тиврів Тиврівського району Вінницької області, по вулиці Маліновського, будинок 32, на праві власності належить ОСОБА_2, що стверджується договором дарування від 11 грудня 1992 року (а.с.11-12),

Друга частина цього будинку з господарськими будівлями та спорудами, яка складає 59/100, належала ОСОБА_5, який помер 16 серпня 2015 року в смт. Тиврів (а.с.7).

01 березня 2016 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5 на 59/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в смт Тиврів Тиврівського району Вінницької області, по вулиці Маліновського, будинок 32.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина також на земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер :01:005:0014, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в смт. Тиврів Тиврівського району Вінницької області, по вулиці Маліновського, 32, і яка належала померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 396457, виданого 06 травня 2005 року ОСОБА_4 селищною радою і зареєстрованого в Книзі записів реєстрів державних актів на право власності на землю за № 66 (а.с.8).

Однак вказаний державний акт на право власності на дану земельну ділянку серії ЯА № 396457, видано з порушенням Земельного кодексу України, а саме ч.4 ст. 120 цього кодексу.

Державний акт на право власності на дану земельну ділянку серії ЯА № 396457 було видано ОСОБА_5 06 травня 2005 року, однак при розробці технічної документації та видачі даного акту не було враховано, що на земельній ділянці розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і власниками яких ще з 1992 року, крім ОСОБА_5 є ОСОБА_2

Згідно витягу з Державного земельну кадастру про земельну ділянку №НВ-016 від 17.02.2016 року (а.с.13-15) об'єктом права власності є земельна ділянка площею 0,1500 га., кадастровий номер :01:005:0014, яка розташована в смт. Тиврів Тиврівського району Вінницької області, по вулиці Маліновського, 32 і призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Нормативно-грошова оцінка даної земельної ділянки становить 82293 гривні 97 копійок, що стверджується витягом про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки відділу Держгеокадастру у ОСОБА_4 районі №189/86-16 від 18.02.2016 р. (а.с.16).

Враховуючи, що внаслідок допущеної помилки було порушено право ОСОБА_2 щодо володіння і користування земельною ділянкою, суд вважає, що необхідно державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 396457, виданий 06 травня 2005 року ОСОБА_4 селищною радою і зареєстрований на ім'я ОСОБА_5, визнати недійсним, та визнати право власності на неї за позивачами.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.203, 377, 392, 393 ЦК України, ст.ст.120, 155 ЗК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ від 16 квітня 2004 року,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 396457, виданий 06 травня 2005 року ОСОБА_4 селищною радою і зареєстрований в Книзі записів реєстрів державних актів на право власності на землю за № 66, на ім'я ОСОБА_5, на земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:005:0014, яка розташована в смт. Тиврів Тиврівського району Вінницької області, по вулиці Маліновського, 32 і призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Просить визнати за ОСОБА_2 право власності на 41/100 (сорок одну соту) частку земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:005:0014, яка розташована в смт Тиврів Тиврівського району Вінницької області, по вулиці Маліновського, 32 і призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Просить визнати за ОСОБА_3 право власності на 59/100 (п'ятдесят дев'ять сотих) частки земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:005:0014, яка розташована в смт Тиврів Тиврівського району Вінницької області, по вулиці Маліновського, 32 і призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ратушняк І. О.