Справа № 199/2521/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

10.06.2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Лавріщевій Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа державний нотаріус Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, про визнання права власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на частку у спільному сумісному майні подружжя.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилалася на те, що з 14.06.1996 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, актовий запис №353.

20.05.2015 року ОСОБА_5 помер, про що було видано свідоцтво про смерть від 21.05.2015 року відділом по справам населення та міграційної служби МВС Ізраїля в м.Тель-Авів. Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне йому майно та була відкрита спадкова справа №330/2015.

В період шлюбу подружжям ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було придбано як рухоме, так і нерухоме майно, а саме:

-квартира №31 в будинку №4 на площі Шевченка у місті Дніпропетровську, загальною площею 173,4 кв.м, житловою площею 64,8 кв.м.;

-паркувальне місце №30 в гаражі-стоянці літ. А-1, а-1 у нежитловому приміщенні №48 будинку №4 на площі Шевченка у місті Дніпропетровську, загальною площею 17,0 кв.м.;

-паркувальне місце №31 в гаражі-стоянці літ. А-1, а-1 у нежитловому приміщенні №48 будинку №4 на площі Шевченка у місті Дніпропетровську, загальною площею 17,1 кв.м.;

-квартира АДРЕСА_1, загальною площею 229,8 кв.м, житловою площею 138,0 кв.м.;

-нежитлове приміщення №72 в будинку №30 по вулиці Миронова у місті Дніпропетровську, загальною площею 24,6 кв.м.;

-нежитлова будівля, що знаходяться за адресою: місто Дніпропетровськ, вулиця Саранська, №91-А (91Д), право власності на які зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 16.09.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за №3421.

-автомобіль Хонда Акорд, 2005 року випуску, легковий-седан-в, державний номер НОМЕР_1.

22.01.2016 року позивачка, як дружина, що пережила свого померлого чоловіка, звернулась до державного нотаріуса Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 із заявою про видачу свідоцтва про право власності на ? частину нежитлової будівлі, що знаходяться за адресою: місто Дніпропетровськ, вулиця Саранська, №91-А (91Д), на що нотаріус постановою від 15.02.2016 року відмовила у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з поданням заяви ОСОБА_2 про зупинення нотаріальних дій з тих підстав, що між спадкоємцями існує спір стосовно обсягу спадкового майна.

Посилаючись на те, що зазначене нерухоме та рухоме майно було придбано за спільні кошти подружжя в період шлюбу, на час його придбання вона з ОСОБА_5 не припиняли шлюбно-сімейні відносини, вели спільний бюджет та господарство, мешкали разом, тому позивачка просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири №31 в будинку №4 на площі Шевченка у місті Дніпропетровську, загальною площею 173,4 кв.м, житловою площею 64,8 кв.м.; 1/2 частину паркувального місця №30 в гаражі-стоянці літ. А-1, а-1 у нежитловому приміщенні №48 будинку №4 на площі Шевченка у місті Дніпропетровську, загальною площею 17,0 кв.м.; 1/2 частину паркувального місця №31 в гаражі-стоянці літ. А-1, а-1 у нежитловому приміщенні №48 будинку №4 на площі Шевченка у місті Дніпропетровську, загальною площею 17,1 кв.м.; 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 229,8 кв.м, житловою площею 138,0 кв.м.; 1/2 частину нежитлового приміщення №72 в будинку №30 по вулиці Миронова у місті Дніпропетровську, загальною площею 24,6 кв.м.; 1/2 частину нежитлових будівель, що знаходяться за адресою: місто Дніпропетровськ, вулиця Саранська, №91-А (91Д), право власності на які зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 16.09.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за №3421; 1/2 частину автомобіля Хонда Акорд, 2005 року випуску, легковий-седан-в, державний номер НОМЕР_2.

Позивачка ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_9 підтримали позовні вимоги у повному обсязі, у судовому засіданні надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, заперечував лише в частині визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину нежитлових будівель, що знаходяться за адресою: місто Дніпропетровськ, вулиця Саранська, №91-А (91Д), оскільки вважає, що дані нежитлові будівлі були придбані його батьком за особисті кошти, отримані ним від продажу 19.08.2003 року належної йому квартири №41 в будинку №2 на площі Петровського у м. Дніпропетровську, про що батько сам неодноразово повідомляв членам сім'ї та друзям.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_10 проти позову заперечував частково, посилаючись на те, що спірне майно - нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: місто Дніпропетровськ, вулиця Саранська, №91-А (91Д), були придбані за особисті кошти спадкодавця ОСОБА_5 від продажу квартири №41 в будинку №2 на площі Петровського у м. Дніпропетровську, яка належала ОСОБА_5, сину ОСОБА_2 та першій дружині ОСОБА_11, і тому не може бути об'єктом права сумісної власності подружжя.

На заперечення відповідача ОСОБА_2 та його представника стосовно придбання нежитлових будівель по вул.Саранській, №91-А (91Д) за особисті кошти спадкодавця ОСОБА_5, які начебто були отримані ним від продажу належної йому квартири №41 в будинку №2 на площі Петровського у м. Дніпропетровську, ОСОБА_8 пояснила, що вказані нежитлові будівлі вони з чоловіком придбали за спільною згодою та за спільні кошти, які передавалися продавцям поступово: приблизно за півроку до укладання договору був переданий аванс, а безпосередньо перед укладанням та підписанням договору купівлі-продажу 16.09.2003 року була передана решта, з яких 75 00 грн. їм безповоротно дала мати позивачки ОСОБА_12 та 63 000 грн. вони позичили у бухгалтера їх фірми ОСОБА_13, які згодом повернули.

При усіх домовленостях та безпосередньо при укладанні договору вона була присутня особисто, кошти за придбання даного нерухомого майна передавалися продавцям у її присутності, однак згідно з нормами КпШС України, який діяв на той час, її згода, як подружжя, у письмовому вигляді в нотаріальній конторі не надавалася.

Що стосується коштів, отриманих ОСОБА_5 від продажу 19.08.2003 року квартири №41 в будинку №2 на площі Петровського у м. Дніпропетровську, то дані кошти були передані ОСОБА_12 в рахунок повернення боргу в сумі 195 000 грн., які вони з чоловіком позичили для проведення ремонтних робіт у квартирі по вул.Лазаряна,2/41. Дана квартира була подарована колишній дружині ОСОБА_5 та його сину - відповідачу по справі ОСОБА_2 взамін подарованих ними ОСОБА_5 2/3 частин квартири №41 в будинку №2 на площі Петровського у м.Дніпропетровську.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_14 у судове засідання не з'явилися, причин неявки суду не повідомили, про день слухання справи повідомлялися належним чином.

Третя особа - державний нотаріус Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, якою справу просила слухати за її відсутності, також були надані копії матеріалів спадкової справи 330/2015.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної та спадкової справ, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 14.06.1996 року ОСОБА_8 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, актовий запис №353.

20.05.2015 року ОСОБА_5 помер, про що було видано свідоцтво про смерть від 21.05.2015 року відділом по справам населення та міграційної служби МВС Ізраїля в м.Тель-Авів. Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне йому майно та була відкрита спадкова справа №330/2015.

Судом встановлено, що в період шлюбу подружжям ОСОБА_6 та до ОСОБА_5 було придбано як рухоме, так і нерухоме майно, а саме:

-квартира №31 в будинку №4 на площі Шевченка у місті Дніпропетровську, загальною площею 173,4 кв.м, житловою площею 64,8 кв.м.;

-паркувальне місце №30 в гаражі-стоянці літ. А-1, а-1 у нежитловому приміщенні №48 будинку №4 на площі Шевченка у місті Дніпропетровську, загальною площею 17,0 кв.м.;

-паркувальне місце №31 в гаражі-стоянці літ. А-1, а-1 у нежитловому приміщенні №48 будинку №4 на площі Шевченка у місті Дніпропетровську, загальною площею 17,1 кв.м.;

-квартира АДРЕСА_1, загальною площею 229,8 кв.м, житловою площею 138,0 кв.м.;

-нежитлове приміщення №72 в будинку №30 по вулиці Миронова у місті Дніпропетровську, загальною площею 24,6 кв.м.;

-нежитлова будівля, що знаходяться за адресою: місто Дніпропетровськ, вулиця Саранська, №91-А (91Д), право власності на які зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 16.09.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за №3421.

Відповідно до ст.22 КпШС України, що діяв до 01.01.2004 року, майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю; кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном.

Така сама норма закріплена й ст.60 СК України, згідно з якою майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст.370 ЦК України, частки у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Згідно з ч.4 ст.64 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

В силу ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження того, що нежитлові будівлі, які знаходяться за адресою: місто Дніпропетровськ, вулиця Саранська, №91-А (91Д), були придбані особисто ОСОБА_5 саме за гроші від продажу 19.08.2003 року належної йому квартири №41 в будинку №2 на площі Петровського у м.Дніпропетровську, відповідачем ОСОБА_2 не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про передачу саме цих коштів на час укладання договору купівлі-продажу 16.09.2003 року.

З пояснень свідка ОСОБА_12 та позивачки ОСОБА_1, яка в судовому засіданні була допитана свідком, вбачається, що купівля нежитлових будівель, які знаходяться за адресою: місто Дніпропетровськ, вулиця Саранська, №91-А (91Д), була здійснена: частково за кошти подружжя, отримані від ведення спільного бізнесу, частково 63 000 грн. у борг від ОСОБА_15, та 75 000 грн. отримані безповоротно у ОСОБА_12.

Із пояснень відповідача ОСОБА_2, який в судовому засіданні був допитаний свідком, його дружини - свідка ОСОБА_16, та батька дружини свідка ОСОБА_17 вбачається, що за життя ОСОБА_5 неодноразово повідомляв про те, що нежитлові будівлі, які знаходяться за адресою: місто Дніпропетровськ, вулиця Саранська, №91-А (91Д), були придбані ним особисто за гроші від продажу належної йому квартири №41 в будинку №2 на площі Петровського у м.Дніпропетровську. Проте, жоден зі свідків не був присутній при укладанні та посвідченні договору купівлі-продажу 16.09.2003 року, та при передачі коштів покупцем продавцям, їм не відомо про умови укладання договору, які саме гроші, якими частками та коли саме були сплачені ОСОБА_5 за придбання вказаного майна.

Таким чином, аналізуючи усі зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що усе зазначене у позовній заяві спірне майно було придбано за спільні кошти подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в період перебування їх в шлюбі, який ніколи не припинявся, подружжям спільно велася господарська та підприємницька діяльність, вони були в рівних частках співзасновниками ТОВ фірми «Вент-компані», що підтверджується матеріалами справи. Вказані обставини знайшли своє підтвердження в суді та не були спростовані жодними належними та допустимими доказами, окрім цього, на час укладання договору купівлі-продажу від 16.09.2003 року, ОСОБА_5 не зазначив в договорі про належність даного нерухомого майна йому на праві особистої власності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов задовольнити у повному обсязі та визнати за ОСОБА_6, ІПН НОМЕР_3, право власності на частку у спільному майні подружжя: 1/2 частину квартири №31 в будинку №4 на площі Шевченка у місті Дніпропетровську, загальною площею 173,4 кв.м, житловою площею 64,8 кв.м.; 1/2 частину паркувального місця №30 в гаражі-стоянці літ. А-1, а-1 у нежитловому приміщенні №48 будинку №4 на площі Шевченка у місті Дніпропетровську, загальною площею 17,0 кв.м.; 1/2 частину паркувального місця №31 в гаражі-стоянці літ. А-1, а-1 у нежитловому приміщенні №48 будинку №4 на площі Шевченка у місті Дніпропетровську, загальною площею 17,1 кв.м.; 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 229,8 кв.м, житловою площею 138,0 кв.м.; 1/2 частину нежитлового приміщення №72 в будинку №30 по вулиці Миронова у місті Дніпропетровську, загальною площею 24,6 кв.м.; 1/2 частину нежитлових будівель, що знаходяться за адресою: місто Дніпропетровськ, вулиця Саранська, №91-А (91Д), право власності на які зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 16.09.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за №3421; 1/2 частину автомобіля Хонда Акорд, 2005 року випуску, легковий-седан-в, державний номер НОМЕР_2.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_4, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_3, 3 445,00 (три тисячі чотириста сорок п'ять) гривень витрат по сплаті судового збору; та з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_5, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_3, - 3 445,00 (три тисячі чотириста сорок п'ять) гривень витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 60, 65 СК України, ст. 370, 372 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа державний нотаріус Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, про визнання права власності на частку у спільному сумісному майні подружжя,- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6, ІПН НОМЕР_3, право власності на частку у спільному майні подружжя:

- 1/2 частину квартири №31 в будинку №4 на площі Шевченка у місті Дніпропетровську, загальною площею 173,4 кв.м, житловою площею 64,8 кв.м.;

- 1/2 частину паркувального місця №30 в гаражі-стоянці літ. А-1, а-1 у нежитловому приміщенні №48 будинку №4 на площі Шевченка у місті Дніпропетровську, загальною площею 17,0 кв.м.;

- 1/2 частину паркувального місця №31 в гаражі-стоянці літ. А-1, а-1 у нежитловому приміщенні №48 будинку №4 на площі Шевченка у місті Дніпропетровську, загальною площею 17,1 кв.м.;

- 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 229,8 кв.м, житловою площею 138,0 кв.м.;

- 1/2 частину нежитлового приміщення №72 в будинку №30 по вулиці Миронова у місті Дніпропетровську, загальною площею 24,6 кв.м.;

- 1/2 частину нежитлових будівель, що знаходяться за адресою: місто Дніпропетровськ, вулиця Саранська, №91-А (91Д), право власності на які зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 16.09.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за №3421.

- 1/2 частину автомобіля Хонда Акорд, 2005 року випуску, легковий-седан-в, державний номер НОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_4, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_3, 3 445,00 (три тисячі чотириста сорок п'ять) гривень витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_5, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_3, 3 445,00 (три тисячі чотириста сорок п'ять) гривень витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя