СЛОВ'ЯНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 243/214/16-ц 2/243/494/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

25 серпня 2016 року м. Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуюча суддя Неженцева О.В.

при секретарі Куцик Н.Є.

за участю представника позивача адвоката Прокопцева С.В.

представників відповідача ОСОБА_2

адвоката Капустіної Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в місті Слов'янську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення неустойки ( пені) за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ухвали Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 27 квітня 2016 року провадження по справі було зупинено до набрання законної сили рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментам та звільнення від сплати неустойки( пені) за прострочення сплати аліментів.

Згідно ухвали Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 07 липня 2016 року провадження по справі було поновлено.

Позивачка ОСОБА_4, яка належним чином була повідомлена про час та місце судового розгляду, не використала наданого законом правом на безпосередню участь у судових засіданнях, подала заяву про проведення розгляду справи без неї, за участю її представника- адвоката Прокопцева С.В.( а.с.215)

26 липня 2016 року позивачкою було подано письмову заяву про уточнення позовних вимог. ( а.с.202-204)

Представник позивачки- адвокат Прокопцев С.В., у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі і на їх обгрунтування зазначив про те, що на підставі рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 27 вересня 2007 року на користь ОСОБА_4 з відповідача ОСОБА_5 підлягають стягненню аліменти у розмірі ? частини усіх видів заробітку( доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до її повноліття. З причини того, що відповідач сплачував аліменти несвоєчасно і не в повному обсязі, утворилась заборгованість по аліментам, яка за довідкою відділу державної виконавчої служби Слов'янського міського управління юстиції від 26 березня 2016 року за № 6-2041, складає 21 630 грн. ( заборгованість у зазначеній сумі утворилась з жовтня 2009 року по 26 лютого 2016 року). Після звернення позивачки з цим позовом до суду, відповідачем було пред'явлено до неї позовні вимоги про зменшення розміру аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментам та звільнення від сплати неустойки ( пені) за прострочення сплати аліментів. Згідно рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 12 травня 2016 року, з урахуванням рішення Апеляційного суду Донецької області від 15 червня 2016 року, було зменшено розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на підставі рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 27 вересня 2007 року з 1/4 частини заробітку( доходу) до 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття; у задоволенні позовних вимог про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та звільнення від сплати неустойки (пені) за час прострочення сплати аліментів було відмовлено. Цим судовим рішенням встановлено про відсутність підстав для звільнення його для сплати неустойки. Поважних причин не сплачувати аліменти відповідач не мав. Вже після звернення до суду з цим позовом відповідачем були надані документи на підтвердження проведених виплат аліментів та доходів, на підставі яких відділом державної виконавчої служби було зроблено перерахунок суми заборгованості і яка за період з жовтня 2009 року по 26 лютого 2016 року складає суму 21 630 грн.20 коп., що відображено у довідці від 26 березня 2016 року. На підставі цієї довідки позивачкою було проведено уточнення розрахунку пені за прострочення сплати аліментів. Раніше позивачка з позовом до суду про стягнення неустойки (пені) до відповідача не зверталася, а позовна давність до вимог, що випливають із положень статті 196 СК України, не застосовується. Наявність у ОСОБА_5 батьків- пенсіонерів та знаходження на утриманні у відповідача ще дитини 2010 року не вважає причиною погіршення матеріального положення відповідача.

Посилаючись на положення статті 196 СК України, текст уточненої позовної заяви від 26 липня 2016 року та розрахунок пені до неї, представник позивачки просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 пеню у сумі 194 749 грн. 14 коп. за прострочення сплати аліментів на підставі цього рішення суду, яка розрахована за період з жовтня 2009 року по 26 лютого 2016 року.

Відповідач ОСОБА_5, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не використав свого процесуального права на безпосередню участь у судових засіданнях,подав заяву про проведення розгляду справи у його відсутність. Представництво його інтересів у суді по цій справі здійснювали - за довіреністю його мати ОСОБА_2 та за договором про надання правової допомоги- адвокат Капустіна Т.О.( а.с.59,73-75, 216)

Представник відповідача ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги про стягнення пені у сумі 194 749 грн.14 коп. не визнала та пояснила, що крім сплати аліментів у розмірі, відображеному у довідках від 26 березня 2016 року та 26 липня 2016 року , її син надавав неодноразову матеріальну допомогу дочці ОСОБА_6 у вигляді купівлі для неї одягу, взуття, предметів канцелярії для шкільних потреб. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача - адвокат Капустіна Т.О. уточнені позовні вимоги не визнала у повному обсязі, зазначивши про те, що повністю погоджується з позицією відповідача про те, що заборгованість по аліментам у нього фактично починається з січня 2010 року ( сума заборгованості по аліментам за цей місяць складає 26 грн.03 коп.). З вересня 2007 року по грудень 2009 року, з урахуванням проведених виплат відповідачем, фактично мало місце переплата суми аліментів і лише у січні 2010 року утворилась заборгованість. Вважає, що позивачка навмисно своєчасно не використовувала передбачені чинним законодавством засоби до відповідача як платника аліментів і протягом тривалого терміну- шість років не ставила питання про стягнення пені (неустойки). Наданий позивачкою розрахунок пені не відповідає як положенням статті 196 СК України, так і правовій позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові по справі № 6-94цс від 01 липня 2015 року, бо розрахунок пені повинен проводитися із наступного алгоритму: заборгованість по аліментам, яка помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість; загальна сума пені (неустойки) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів ( за кожен місяць), а сума заборгованості по аліментам вираховується як різниця між сумою аліментів, які підлягали сплаті у поточному місяці, та сумою фактично сплачених аліментів. За письмовим розрахунком ОСОБА_5 від 25 серпня 2016 року розмір пені з січня 2010 року по жовтень 2015 року складає 5947 грн.48 коп., але ця сума підлягає корегуванню, бо під час судового розгляду було встановлено, що заборгованість по аліментам за січень 2010 року складає 26 грн.03 коп., а не 192 грн., як зазначив ОСОБА_5 у цьому розрахунку. Навіть ця сума як пеня не визнається відповідачем. Посилаючись на те, що на утриманні відповідача ОСОБА_5 перебувають батьки- пенсіонери, неповнолітня дитина 2010 року народження, малий розмір його доходу та стан його здоров'я ( періодичне проходження ним лікування ), просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає за необхідне провести розгляд справи по суті у відсутність позивачки та відповідача, на підставі наданих їх представниками суду доказів щодо позовних вимог.

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані сторонами докази, в межах заявлених позовних вимог ( ст. 11 ЦПК України), суд установив наступне.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі , від якого мають доньку- ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. ( а.с. 12)

Згідно рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 27 вересня 2007 року з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь позивачки ОСОБА_4, яка після вступу в шлюб 29 квітня 2008 року змінила прізвище на ОСОБА_4, підлягають стягненню аліменти у розмірі ? частини усіх видів заробітку( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки- ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, починаючи з 12 вересня 2007 року до її повноліття. Рішення суду набрало законної сили 09 жовтня 2007 року. ( а.с.49,7)

Обов'язок ОСОБА_5 сплачувати аліменти на утриманні доньки ОСОБА_6 у меншому розмірі- 1/6 частини усіх видів його заробітку( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, виник у відповідача лише на підставі рішення Апеляційного суду Донецької області від 15 червня 2016 року. ( а.с.177-178).

На підставі рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 27 вересня 2007 року, було видано виконавчий лист за № 2-5510-2007, який було передано стягувачем для примусового виконання судового рішення до відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції, про що свідчать матеріали виконавчого провадження. ( а.с.25-40).

Фактичне проживання ОСОБА_6, 2001 року народження, з матір'ю- ОСОБА_4 визнано представником відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні та підтверджено довідкою комітету мікрорайону « Северний» м. Слов'янська від 25 травня 2016 року. ( а.с.188) Реєстрація неповнолітньої ОСОБА_6 має місце за місцем реєстрації відповідача. ( а.с.98,100)

При обгрунтуванні заявлених у січні 2016 року позовних вимог ОСОБА_4 зазначила про те, що має місце заборгованість по аліментам з жовтня 2009 року, про що свідчить отримана нею довідка державного виконавця від 31 жовтня 2015 року.

Під час судового розгляду відповідач ОСОБА_5 неодноразово звертався до відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції з заявами про проведення перерахунку заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_4 з причини надання квитанцій про сплату аліментів та довідки про свої доходи за січень- червень 2016 року. ( а.с.60,195).

Саме з урахуванням обставини часткової сплати аліментів та наданих боржником даних про доходи державним виконавцем було проведено підрахунок заборгованості по аліментам, яка утворилася у ОСОБА_5 під час виконання рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 27 вересня 2007 року, що за станом на день вирішення спору по суті - 25 серпня 2016 року відображено у довідці від 26 липня 2016 року.( а.с.217-219)

Суд не погоджується з доводами позивачки та її представника Прокопцева С.В. про те, що заборгованість по аліментам у ОСОБА_5 виникла з жовтня 2009 року, виходячи із наступного.

Правильність визначення ВДВС Слов'янського міськрайонного управління юстиції 26 березня 2016 року у довідці за № 6-2041 та 26 липня 2016 року у довідці за № 6-2041 суми нарахованої до сплати аліментів та фактично проведених виплат аліментів ,під час виконання рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 27 вересня 2007 року, повністю співпадають між собою, сторонами та їх представниками під час судового розгляду справи не оспорювалися. У довідці від 26 липня 2016 року має місце лише корегування нарахованої суми до сплати аліментів за січень- лютий 2016 року, виходячи із наданих відповідачем додаткових даних.

Між тим визначення місяця, коли виникла первісно заборгованість по аліментам у ОСОБА_5 та сума такої заборгованості, позивачкою та її представником визначено невірно, як невірно було визначено відповідачем та його представниками розмір заборгованості у цей місяць.

Як убачається із довідок за № 6-2041 від 26 березня 2016 року та за № 6-2041 від 26 липня 2016 року за підписом начальника ВДВС Слов'янського міськрайонного управління юстиції Сологуб С.А. заборгованість по аліментам у ОСОБА_5 виникла за період з січня 2010 року (а.с. 109-110, 217-219), що фактично було визнано відповідачем у його письмових розрахунках пені на а.с. 189-190 та 221-222. Аналіз відомостей, відображених у цих довідках свідчить про те, що у відповідача ОСОБА_5 за період з 12 вересня 2007 року по грудень 2009 року включно мала місце переплата суми аліментів, яка за станом на 01 січня 2010 року складає 165 грн.97 коп. ( за цей період підлягало сплаті 6334 грн.03 коп., фактично сплачено 6500 грн.00 коп.). З урахуванням того, що у січні 2010 року відповідач повинен був сплати аліменти у сумі 442 грн.00 коп., а сплатив лише у сумі 250 грн.00 коп. і мала місце сума переплати аліментів за попередній період у сумі 165 грн.97 коп., то сума заборгованості по аліментам за січень 2010 року складає 26 грн. 03 коп. ( 442,00- 250,00-165,97= 26,03). Цей місяць - січень 2010 року і є першим місяцем, коли почала мати місце заборгованість по аліментам у ОСОБА_5 Усі наступні місяці також мала місце заборгованість по аліментам, бо фактично сплачена сума була меншою, ніж підлягала до оплати.

Уточнений 26 липня 2016 року позивачкою ОСОБА_4 розрахунок неустойки ( пені) проведено виходячи із довідки начальника ВДВС від 26 березня 2016 року щодо помісячних сум аліментів, нарахованих до сплати та сум фактично виплачених боржником. ( а.с.202, 203-204).

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки ( пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки ( пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

У судовому засіданні, на підставі наданих суду довідок ВДВС Слов'янського міськрайонного управління юстиції та копії виконавчого провадження по виконанню судового рішення від 27 вересня 2007 року, судом було встановлено, що виконавчий лист було своєчасно пред`явлено до виконання- 09 листопада 2007 року, стягнення по аліментам не припинялося, а заборгованість по аліментам утворилася з вини відповідача ОСОБА_5 Відповідачу достеменно було відомо про те, що він є платником аліментів. Доказів, які б свідчили про те, що ця заборгованість по аліментам утворилася з незалежних від нього причин (затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками тощо) суду не надано.

Згідно рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 12 травня 2016 року, яке набрало законної сили 15 червня 2016 року, ОСОБА_5 було відмовлено у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами при виконанні рішення суду від 27 вересня 2007 року та про звільнення від сплати неустойки за прострочення сплати аліментів. При обгрунтуванні цих позовних вимог ОСОБА_5 посилався на те, що у нього після судового рішення народився син 2010 року народження, який перебуває у нього на утриманні. Крім того, його батьки- пенсіонери потребують матеріальної допомоги, а позивачка ОСОБА_4 тривалий термін не зверталася до нього з питання сплати неустойки ( пені) у зв'язку із заборгованістю по аліментам.( а.с.174-176, 177-178).

Згідно вимог ст. 74 Закону України « Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV ( з відповідними змінами та доповненнями) порядок стягнення аліментів визначається законом. Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку ( доходу) розмір аліментів не може бути меншим встановленого Сімейним кодексом України.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки визначені у законі обставини для звільнення відповідача від сплати пені за прострочення сплати аліментів встановлені не були, то позивачка ОСОБА_4 має право на стягнення пені з відповідача за прострочення сплати аліментів.

Як убачається із розрахунку пені, наданого позивачкою у додатку до уточненої позовної заяви від 26 липня 2016 року, загальна сума нарахованої пені складає суму 194 749 грн.14 коп., яка підрахована виходячи із зазначеної у довідці ВДВС від 26 березня 2016 року суми заборгованості по аліментам за період з жовтня 2009 року по лютий 2016 року у загальній сумі 21630 грн.20 коп.( заборгованість зазначена помісячно). Розрахунок було проведено за формулою: сума заборгованості х1% х кількість днів прострочення ( наростаючим підсумком з дня несплати до 26 лютого 2016 року) ( а.с.202,203-204)

Посилання відповідача у письмових розрахунках від 17 липня 2016 року та 25 серпня 2016 року на інший принцип розрахунку неустойки( пені) і застосування ним саме такого принципу при підрахунку пені у сумі 5475 грн.53 коп. та 5 947 грн.48 коп. відповідно, приймається судом до уваги, бо не суперечить положенням статті 196 СК України і правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 01 липня 2015 року ( справа № 6-94цс15), від 25 листопада 2015 року ( справа № 6-2022цс15), від 16 грудня 2015 року ( справа № 6-2696цс15), від 16 березня 2016 року (справа № 300цс16).

Так, згідно вищевказаних правових позицій Верховного Суду України згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи із того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, зав змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка ( пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки ( пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів ( за кожен місяць).

Підстав для незастосування вищевикладеної Правової позиції, суд у відповідності до частини 1 статті 360-7 ЦПК України не вбачає.

Таким чином, розрахунок пені у зв'язку з заборгованістю по сплаті аліментів ОСОБА_5 за період з січня 2010 року по 26 лютого 2016 року( в рамках заявлених ОСОБА_4 позовних вимог) складає: заборгованість по аліментам 26,03 грн.х1%х31 день ( 08 грн.07 коп. за січень 2010 року); заборгованість по аліментам 192 грн.х1% х 28 днів ( 53 грн.76 коп. за лютий 2010 року); заборгованість по аліментам 192 грн.х1%х31 день ( 59 грн.52 коп. за березень 2010 року); заборгованість по аліментам 25 грн.х1%х30 днів ( 7 грн.50 коп. за квітень 2010 року); заборгованість по аліментам 25 грн.х1%х 31 день( 7 грн.75 коп. за травень 2010 року); заборгованість по аліментам 25 грн.х1%х30 днів ( 7 грн.50 коп. за червень 2010 року); заборгованість по аліментам 26 грн.х1%х31 день ( 8 грн.06 коп. за липень 2010 року); заборгованість по аліментам 26 грн.х1%х31 день ( 8 грн.06 коп. за серпень 2010 року); заборгованість по аліментам 26 грн.х1%х30 днів ( 7 грн.80 коп. за вересень 2010 року); заборгованість по аліментам 32 грн.х1%х31 день ( 9 грн.92 коп. за жовтень 2010 року); заборгованість по аліментам 32 грн.х1%х30 днів ( 9 грн.60 коп. за листопад 2010 року); заборгованість по аліментам 37 грн.х1%х31 день ( 11 грн.47 коп. за грудень 2010 року); заборгованість по аліментам 254 грн.х1%х31 день ( 78 грн.74 коп. за січень 2011 року); заборгованість по аліментам 254 грн.х1%х 28 днів ( 71 грн.12 коп. за лютий 2011 року); заборгованість по аліментам 269 грн.х1%х31 день ( 83 грн.39 коп. за березень 2011 року); заборгованість по аліментам 269 грн.х1%х30 днів ( 80 грн.70 коп. за квітень 2011 року);заборгованість по аліментам 269 грн.х1%х31 день ( 83 грн.39 коп. за травень 2011 року); заборгованість по аліментам 289 грн.х1%х30 днів ( 86 грн.70 коп. за червень 2011 року); заборгованість по аліментам 289 грн.х1%х31 день ( 89 грн.50 коп. за липень 2011 року); заборгованість по аліментам 289 грн.х1%х31 день ( 89 грн.549 коп. за серпень 2011 року); заборгованість по аліментам 289 грн.х1%х30 днів (86 грн.70 коп. за вересень 2011 року); заборгованість по аліментам 317 грн.х1%х31 день ( 98 грн.27 коп. за жовтень 2011 року); заборгованість по аліментам 317 грн.х1%х30 днів ( 95 грн.10 коп. за листопад 2011 року); заборгованість по аліментам 317 грн.х1%х31 день ( 98 грн.27 коп. за грудень 2011 року); заборгованість по аліментам 338 грн.х1%х31 день ( 104 грн.78 коп. за січень 2012 року); заборгованість по аліментам 338 грн.х1%х 29 днів ( 98 грн.02 коп. за лютий 2012 року);заборгованість по аліментам 338 грн.х1%х31 день ( 104 грн.78 коп. за березень 2012 року); заборгованість по аліментам 354 грн.х1%х30 днів ( 106 грн.20 коп. за квітень 2012 року); заборгованість по аліментам 354 грн.х1%х31 день ( 109 грн.74 коп. за травень 2012 року); заборгованість по аліментам 354 грн.х1%х30 днів ( 106 грн.20 коп. за червень 2012 року); заборгованість по аліментам 93 грн.х1%х31 день ( 28 грн.83 коп. за липень 2012 року); заборгованість по аліментам 93 грн.х1%х31 день ( 28 грн.83 коп. за серпень 2012 року); заборгованість по аліментам 93 грн.х1%х30 днів (27 грн.90 коп. за вересень 2012 року); заборгованість по аліментам 113 грн.х1%х31 день ( 35 грн.03 коп. за жовтень 2012 року); заборгованість по аліментам 113 грн.х1%х30 днів ( 33 грн.90 коп. за листопад 2012 року); заборгованість по аліментам 113 грн.х1%х31 день ( 35грн.03 коп. за грудень 2012 року); заборгованість по аліментам 440грн.х1%х31 день ( 136 грн.40 коп. за січень 2013 року);заборгованість по аліментам 440грн.х1%х28 днів день ( 123 грн.20 коп. за лютий 2013 року); заборгованість по аліментам 456 грн.х1%х31 день ( 141 грн.36 коп. за березень 2013 року); заборгованість по аліментам 114 грн.х1%х30 днів ( 34 грн.20 коп. за квітень 2013 року); заборгованість по аліментам 114 грн.х1%х31 день ( 35 грн.34 коп. за травень 2013 року); заборгованість по аліментам 114 грн.х1%х30 днів ( 34 грн.20 коп. за червень 2013 року); заборгованість по аліментам 114 грн.х1%х31 день ( 35 грн.34 коп. за липень 2013 року); заборгованість по аліментам 114 грн.х1%х31 день ( 35грн.34 коп. за серпень 2013 року); заборгованість по аліментам 114 грн.х1%х30 днів ( 34 грн.20 коп. за вересень 2013 року); заборгованість по аліментам 492 грн.х1%х31 день ( 152 грн.52 коп. за жовтень 2013 року); заборгованість по аліментам 492 грн.х1%х30 днів ( 147 грн.60 коп. за листопад 2013 року); заборгованість по аліментам 492 грн.х1%х31 день ( 152 грн.52 коп. за грудень 2013 року); заборгованість по аліментам 136 грн.х1%х31 день ( 42 грн.16 коп. за січень 2014 року);заборгованість по аліментам 136 грн.х1%х28 днів ( 38 грн.08 коп. за лютий 2014 року); заборгованість по аліментам 136 грн.х1%х31 день ( 42 грн.16 коп. за березень 2014 року); заборгованість по аліментам 136 грн.х1%х30 днів ( 40 грн.80 коп. за квітень 2014 року); заборгованість по аліментам 136 грн.х1%х31 день ( 42 грн.16 коп. за травень 2014 року); заборгованість по аліментам 386 грн.х1%х30 днів(115 грн.80 коп. за червень 2014 року); заборгованість по аліментам 570 грн.х1%х31 день (176 грн.70 коп. за липень 2014 року); заборгованість по аліментам 320 грн.х1%х31 день (99 грн.20 коп. за серпень 2014 року); заборгованість по аліментам 320 грн.х1%х30 днів ( 96 грн.00 коп. за вересень 2014 року); заборгованість по аліментам 320 грн.х1%х31 день ( 99 грн.20 коп. за жовтень 2014 року); заборгованість по аліментам 320 грн.х1%х30 днів ( 96 грн.00 коп. за листопад 2014 року); заборгованість по аліментам 320 грн.х1%х31 день ( 99 грн.20 коп. за грудень 2014 року);заборгованість по аліментам 320 грн.х1%х31 день (99 грн.20 коп. за січень 2015 року); заборгованість по аліментам 482 грн.х1%х 28 днів (134 грн.96 коп. за лютий 2015 року); заборгованість по аліментам 482 грн.х1%х31 день (149грн.42 коп. за березень 2015 року); заборгованість по аліментам 535 грн.х1%х30 днів (160 грн.50 коп. за квітень 2015 року); заборгованість по аліментам 535 грн.х1%х31 день (165 грн.85 коп. за травень 2015 року); заборгованість по аліментам 501 грн.х1%х30 днів (150 грн.30 коп. за червень 2015 року); заборгованість по аліментам 501 грн.х1%х31 день (155 грн.31 коп. за липень 2015 року); заборгованість по аліментам 501 грн.х1%х31 день (155 грн.31 коп. за серпень 2015 року); заборгованість по аліментам 588 грн.х1%х30 днів (176 грн.40 коп. за вересень 2015 року); заборгованість по аліментам 588 грн.х1%х31 день (182 грн.28 коп. за жовтень 2015 року); заборгованість по аліментам 588 грн.х1%х30 днів (176 грн.40 коп. за листопад 2015 року); заборгованість по аліментам 588 грн.х1%х31 день (182 грн.28 коп. за грудень 2015 року); заборгованість по аліментам 186,50 грн.х1%х31 день (57 грн.81 коп. за січень 2016 року); заборгованість по аліментам 186 грн.50 коп. х1%х26 днів (48 грн.49 коп. за лютий 2016 року). Загальна сума пені по аліментам за період з січня 2010 року по 26 лютого 2016 року включно складає 6104 грн.00 коп.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положеннями частини 2 статті 196 СК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Як убачається із матеріалів справи загальна сума заборгованості по аліментам за період з січня 2010 року по 26 лютого 2016 року складає 20 094 грн. 03 коп. ( в довідці від 26 липня 2016 року на а.с. 217-219 помилково зазначена сума 20094, 30 грн.), а розмір нарахованої судом неустойки ( пені) складає 6 104 грн.00 коп., що більш як у три рази менше розміру самої заборгованості по аліментам.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 має на своєму утриманні також неповнолітню дитину - сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с.103), з матір`ю якого не перебуває у юридичному шлюбі. Він є приватним підприємцем, про що свідчать довідки Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області( а.с.104,194).

Крім того, незважаючи на те, що батьки відповідача - ОСОБА_12 та ОСОБА_2 є пенсіонерами, але відсутні докази, що розмір їх пенсій не забезпечує їм прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку.( а.с.102,101). Непостійний доход відповідача як суб'єкта підприємницької діяльності, та лікування його двічі на денному стаціонарі не свідчить про непрацездатність відповідача.(а.с.106)

Проаналізувавши встановлені фактичні дані про матеріальний та сімейний стан платника аліментів ОСОБА_5, враховуючи розмір нарахованої судом неустойки ( пені) та розмір заборгованості по аліментам за період з січня 2010 року по 26 лютого 2016 року, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення нарахованого судом розміру неустойки( пені) і вважає, що її розмір 6104 грн.00 коп. у повному обсязі відповідає загальним засадам законодавства - справедливості, добросовісності та розумності, та не поставить відповідача ОСОБА_5 у скрутне матеріальне становище.

Виходячи із застосованого судом принципу розрахунки неустойки( пені), посилання представників відповідача на бездіяльність позивачки ОСОБА_4 ( звернення до суду більш як через шість років після виникнення заборгованості по аліментам), не може свідчити про її бажання свідомо сприяти збільшенню розміру неустойки( пені), тому не приймаються судом до уваги як підстава для відмови у задоволенні її позовних вимог.

Не приймаються судом до уваги і доводи відповідача ОСОБА_5, викладені ним у письмових розрахунках неустойки ( пені) від 19 липня 2016 року ( а.с.189-190) та від 25 серпня 2016 року ( а.с.221-222), щодо того, що підставою для відмови у задоволенні позовних вимог є положення статті 2 Закону України « Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII ( з відповідними змінами та доповненнями), бо положеннями зазначеної норми законодавства передбачено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов`язаннями, якими не є правовідносини між сторонами по цьому позову.

Проаналізувавши встановлені судом фактичні обставини, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та стягнення з відповідача ОСОБА_5 на її користь неустойки ( пені) за прострочення сплати аліментів у сумі 6 104 грн.00 коп.

При зверненні до суду позивачкою не проводилася сплата судового збору і згідно ухвали судді від 20 січня 2016 року сплата судового збору була відстрочена до ухвалення судового рішення по справі. Виходячи із положень статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір», положень статті 88 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення судом позовних вимог ОСОБА_4, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 610 грн. 40 коп. ( 1% ціни позову).

Керуючись статтями 11, 60, 88, 212-215, 360-7 Цивільно - процесуального кодексу України, статтею 551 Цивільного кодексу України, статтею 196 Сімейного кодексу України, пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця міста Донецька Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з січня 2010 року по 26 лютого 2016 року включно у сумі 6 104 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця міста Донецька Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 610 грн. 40 коп.(одержувач коштів Слов'янське УК/м. Слов'янськ/ 22030001, розрахунковий рахунок 0075, код платежу - 22030001, ЄДРПОУ банку - 37803368, ЄДРПОУ суду - 26503448 МФО - 834016 Банк ГУДКУ у Донецькій області).

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Неженцева