Справа № 639/1436/16-ц
27 квітня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого - судді Шиянової Л.О.
за участю секретаря Крбеян К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В судове засідання представник позивача не зявився, надавши заяву до суду з проханням провести розгляд справи без участі представника ПАТ КБ «ПриватБанк ». Проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи призначався неодноразово, повістки, які надсилалися на адресу відповідача, у тому числі і повістка з викликом у зазначене судове засідання, поверталися до суду з відміткою поштового відділення за закінченням терміну зберігання . Зазначене свідчить про той факт, що відповідач відмовляється отримувати судову повістку, на повідомлення поштового відділення про необхідність явки для отримання заказаної кореспонденції не реагує. Відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Так, згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно з вимогами ст. 1055 ЦК України кредитний договір позики укладається у письмовій формі.
Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов*язання повинні виповняться належним чином у встановленний термін відповідно до умов договору.
Позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні відповідними письмовими доказами та розрахунками, які сумнівів не викликають, та не були спростованими у судовому засіданні.
Враховуючи те що ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускаються, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача суми боргу по кредиту, повністю відповідають закону та безперечно підлягають задоволенню.
Згідно зі ст.ст. 526, 527,530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання.
Відповідно до положень ст. 553 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Так, суд, задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з положень абз. 3 п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», в якому розяснено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадку і в порядку встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»).
Відповідно до ч. 2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
У звязку з тим, що справа доведена до суду з вини відповідача, згідно ст. 88 ЦПК України з його підлягає стягненню судові витрати.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 45, 60, 61, 88, 197, 212, 213-215, 224-233, 294 ЦПК України, ст. ст. 192, 525, 526, 527, 533, 1054,1055 ЦК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту одержання його копії.

Суддя Л.О. Шиянова