Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" січня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді - Шалоти К.В.,

за участю: секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, управління державної міграційної служби в Житомирській області про втрату користування квартирою та усунення перешкод у користуванні шляхом зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, УДМС в Житомирській області, в якому просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраційного обліку.

Позов обґрунтовувався тим, що позивач є являється власником спірної квартири, в якій також зареєстрований відповідач, однак в ній фактично з 2013 року не проживає. Вказувала, що реєстрація відповідача у спірному житлі порушує права позивача як власника квартири, оскільки призводить до збільшення розміру комунальних витрат на утримання належного їй майна.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся згідно ч.9 ст. 74 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик в газеті "Житомирщина" №131-132 (20497) від 15 грудня 2015 року (а.с. 25).

Представник УДМС в Житомирській області в судове засідання не з»явилась, подала письмові заперечення, в яких вказувала на безпідставність вимог про зобов'язання зняти відповідача з реєстрації, просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі спадкового договору від 25.11.2009 року, посвідченого Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я., зареєстрованого в реєстрі за № 12141 (а.с.29-30).

З довідки КП "ВЖРЕП №11" від 14.11.2015 № 1910 вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 зареєстрований її племінник ОСОБА_2, 1978 року народження.

Згідно акту КП "ВЖРЕП №11" від 06.11.2015р., складеного комісією у складі майстрів т.д. №1,2 ОСОБА_4, ОСОБА_5, паспортиста ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_1.

Стаття 41 Конституції України та стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплюють принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти.

Стаття 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР передбачають право власника будинку (квартири) використовувати своє житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 156 Української РСР з врахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України тільки члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить йому, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Згідно ст. 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

У відповідності до ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 не є власниками квартири АДРЕСА_1, не проживає в вказаній квартирі більше встановленого законом строку, то суд приходить до висновку, що відповідач є такими, що втратив право користування спірною квартирою.

Водночас, згідно із статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.

Процедура зняття з реєстрації місця проживання передбачає попереднє звернення особи до органу реєстрації або наявності остаточного рішення суду, а тому додаткового судового застереження не потребує, у зв"язку з чим у задоволенні цієї вимоги слід відмовити за передчасністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі в розмірі 243 грн. 80 коп. (487,20/2) та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 240 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК Української РСР, ст.ст. 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 243 грн. 80 коп. та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів у сумі 240 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя К. В. Шалота