Справа № 734/2319/16-ц Провадження № 22-ц/795/2095/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Бузунко О. А. Доповідач - Острянський В. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника позивача ОСОБА_5, представника СТ «Гарантія» ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 27 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача дочірнього підприємства «Клінічний санаторій ім.Пирогова» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», про стягнення витрат на лікування,

в с т а н о в и в:

У апеляційній скарзі ОСОБА_7 ставить питання про скасування рішення Козелецького районного суду від 27 вересня 2016 року та про постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог щодо стягнення з СТ «Гарантія» витрат на її санаторно-курортне лікування в сумі 12 480 грн. шляхом їх перерахування на рахунок ДП «Клінічний санаторій ім. Пирогова» ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема, апелянт вказує на те, що суд не звернув уваги на те, що дані правовідносини регулюються спеціальним законом «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і згідно з п.24.1. ст.24 цього закону у зв»язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов»язані, в т.ч. і з його лікуванням у закладі охорони здоров»я і в домашніх умовах та придбанням лікарських засобів; що ці витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров»я, про що в матеріалах справи містяться відповідні довідки Козелецької центральної районної лікарні, надані позивачем.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає відхиленню, враховуючи наступне.

Постановивши оскаржуване рішення, місцевий суд виходив з того, що в судовому засіданні було встановлено, що згідно з вироком Козелецького районного суду від 30 листопада 2012 року, який набрав чинності 26 лютого 2013 року в частині визнання особи винною та кваліфікації вчиненого нею злочину, ОСОБА_8 було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України; що відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав чинності, обов»язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вказав, що відповідач ОСОБА_8 застрахував свою цивільно-правову відповідальність згідно з полісом № АА/6701043 у ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія». Суд послався на ст.ст.1195, 1202 ЦК України та на підп. «д» пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» про те, що стягнення додаткових витрат потерпілого може бути проведено і на майбутній час у межах строків, зазначених у висновку МСЕК або судової медичної експертизи. Тому суд, врахувавши, що позивачка ОСОБА_7, не оплативши особисто вартості санаторно-курортного лікування, не надала до суду відповідного висновку МСЕК та не просила суд провести судову медичну експертизу для визначення необхідності її санаторно-курортного лікування у санаторії відповідного профілю, оскільки довідка лікарської консультативної комісії не може бути підставою для стягнення додаткових витрат на придбання путівки на санаторно-курортне лікування за правилами ч.4 ст.59 ЦПК України і прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Такий висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав правильну оцінку і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

Крім того, апеляційний суд враховує, що згідно з діючим законодавством у випадку вирішення судом питання про стягнення додаткових витрат на санаторно-курортне лікування на користь потерпілого на майбутній час шляхом перерахування коштів санаторію чи іншій лікувальній установі, яка має надати ці послуги, необхідною умовою задоволення цих вимог є наявність відповідного висновку МСЕК або висновку судової медичної експертизи з зазначенням у них строків такого лікування потерпілого.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не звернув уваги на те, що дані правовідносини регулюються спеціальним законом «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і згідно з п.24.1. ст.24 цього закону у зв»язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов»язані, в т.ч. і з його лікуванням у закладі охорони здоров»я і в домашніх умовах та придбанням лікарських засобів; що ці витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров»я, про що в матеріалах справи містяться відповідні довідки Козелецької центральної районної лікарні не можуть бути підставою для скасування рішення суду і не знайшли свого підтвердження на нормах чинного законодавства в засіданні апеляційного суду.

За таких обставин місцевий суд постановив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 27 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: