Дата документу 17.06.2016
Справа № 334/3079/16-ц
Провадження № 2/334/2169/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Дубини Л.А., при секретарі Нестеренко Ю.І. розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа Ленінський ВДВС ЗМУЮ про звільнення майна з-під арешту, -

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому вказує, що з інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон (арештів) відчуження об'єктів нерухомого майна на жилий будинок за адресою: м. Запоріжжя вул. Черняховського, 69, в інтересах відповідача, 06.09.2006 року ДВС Ленінського району м. Запоріжжя на підставі обтяження: постанови АМ № 161151 від 09.02.2004 року ВДВС Ленінського району, вик. ОСОБА_3 було накладено арешт.

У зв`язку із наявністю вказаного обтяження (арешту), позивач позбавлена можливості оформити спадщину, яка залишилась після смерті 25.10.2010 року, бабусі позивача, ОСОБА_4 у вигляді частини житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя вул. Черняховського, 69. Вказані обставини підтверджуються інформаційною довідкою з Єдиного реєстру заборон (арештів) відчуження об'єктів нерухомого майна № 50066806 від 17.12.2015 року, свідоцтвом про смерть ОСОБА_4, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23132423 від 25.06.2009 року.

Разом з тим, підстави для вищевказаного обтяження у вигляді арешту відсутні.

Зняти арешт у позасудовому порядку неможливо, через відсутність в органах державної виконавчої служби виконавчого провадження у якому здійснено накладення арешту, оскільки таке провадження завершене виконанням і знищено на підставі порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України за № 2274/5 від 25.12.2008 року.

Вказані обставини підтверджуються постановою про арешт майна боржника від 01.02.2004 року, листом від 03.03.2016 року, постановою про закінчення виконавчого провадження від 21.12.2005 року, заявою ОСОБА_1 від 12.04.2016 року про зняття арешту, листом Ленінського ВДВС № 18454 від 14.04.2016 року.

Позивач просить суд зняти арешт з нерухомого майна - будинку за адресою: Запорізька область м. Запоріжжя, вул. Черняховського буд. 69,

Позивачка у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутність, позов підтримує.

Відповідач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутність. Заперечень на позов не надала.

Представник Ленінського ВДВС Запорізького міського управління юстиції у судове засідання не зявився, заперечень на позов не надав.

Відповідно до ст.. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, за наявними у справі доказами і матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що на жилий будинок за адресою: м. Запоріжжя вул. Черняховського, 69, в інтересах відповідача, 06.09.2006 року ДВС Ленінського району м. Запоріжжя на підставі обтяження: постанови АМ № 161151 від 09.02.2004 року ВДВС Ленінського району, вик. ОСОБА_3 було накладено арешт.

У зв`язку із наявністю вказаного обтяження (арешту), позивач позбавлена можливості оформити спадщину, яка залишилась після смерті 25.10.2010 року, бабусі позивача, ОСОБА_4 у вигляді частини житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя вул. Черняховського, 69. Вказані обставини підтверджуються інформаційною довідкою з Єдиного реєстру заборон (арештів) відчуження об'єктів нерухомого майна № 50066806 від 17.12.2015 року, свідоцтвом про смерть ОСОБА_4, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23132423 від 25.06.2009 року.

Разом з тим, підстави для вищевказаного обтяження у вигляді арешту відсутні.

Зняти арешт у позасудовому порядку неможливо, через відсутність в органах державної виконавчої служби виконавчого провадження у якому здійснено накладення арешту, оскільки таке провадження завершене виконанням і знищено на підставі порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України за № 2274/5 від 25.12.2008 року.

Вказані обставини підтверджуються постановою про арешт майна боржника від 01.02.2004 року, листом від 03.03.2016 року, постановою про закінчення виконавчого провадження від 21.12.2005 року, заявою ОСОБА_1 від 12.04.2016 року про зняття арешту, листом Ленінського ВДВС № 18454 від 14.04.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виходячи зі змісту та розуміння цієї норми Закону слід, що при тому існувало порушення цього права.

Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. А відповідно до ст.16 ЦК України встановлено, що одним зі способів особистих прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено її права та свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Оскільки, позивач не є стороною виконавчого провадження, або його правонаступником, тому позбавлений можливості оскаржувати дії державного виконавця, а у порядку цивільного судочинства звернулася за захистом порушеного права, оскільки наявність даного обтяження позбавляє її можливості як спадкоємця співвласника боржника оформити свої спадкові права на нерухоме майно.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.08.1976 р. № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що грунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його вiдчуження. Таким чином, дiючим законодавством України не передбачено обов'язок державного виконавця щодо накладення арешту на майно боржника.

Вiдповiдно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у разi прийняття судом рiшення про зняття арешту з майна, арешт знiмається за постановою державного виконавця не пiзнiше наступного дня, коли йому стало вiдомо про такі обставини. Копiя постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (ycтaнові), якому була надiслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Керуючись ст.. ст.. 10,11, 60, 169, 212-213 ЦПК України, ст. 54, 57, 60 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

В и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Звільнити з-під арешту нерухоме майно житловий будинок за адресою: Запорізька область м. Запоріжжя, вул. Черняховського буд. 69, реєстраційний номер обтяження: 3694180, зареєстровано: 06.09.2006 14:53 за № 3694180 реєстратором: ОСОБА_5 державна нотаріальна контора, Запорізька обл., м. Запоріжжя, бул. Вінтера, 12; підстава обтяження: постанова, АМ № 161151, 09.02.2004, ВДВС Ленінського району м. Запоріжжя, вик. ОСОБА_3, об`єкт обтяження: будинок, адреса: Запорізька область м. Запоріжжя, вул. Черняховського буд. 69; власник: ОСОБА_6, код НОМЕР_1; додаткові дані: № реєстора : заявник: ДВС Ленінського району м. Запоріжжя, вул. Лобановського,10.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Дубина Л. А.