22-ц/775/540/2016(м)
Головуючий в 1 інстанції Жамбровський С.І.
Доповідач: Зайцева С.А.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

17 серпня 2016 року м. Маріуполь

Суддя апеляційного суду Донецької області Зайцева С.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 27 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та розподіл майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 27 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та розподіл майна подружжя та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя - задоволено частково.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до апеляційного суду Донецької області.

Ухвалою судді апеляційного суду Донецької області Бугрим Л.М. від 03 червня 2016 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та розподіл майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя направлено до Вугледарського міського суду Донецької області для обговорення питання щодо постановлення додаткового рішення.

Вугледарським міським судом Донецької області від 14 червня 2016 року ухвалено додаткове рішення в частині, що стосується стягнення судових витрат.

Не погодившись із зазначеним додатковим рішенням суду від 14 червня 2016 року позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу з клопотанням про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на вказане додаткове рішення суду , яка разом з матеріалами справи надійшла до апеляційного суду Донецької області.

Ухвалою судді апеляційного суду Донецької області від 29 липня 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 27 квітня 2016 року залишена без руху та апелянту надано строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, а саме : проведення доплати судового збору з наданням оригіналу відповідного документа, що підтверджує сплату.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримала копію ухвали апеляційного суду 05 серпня 2016 року (т.2.а.с. 64). Проте, відповідно до ухвали суду, у встановлений судом п'ятиденний строк недоліки апеляційної скарги усунуто не було.

15 серпня 2016 року на адресу апеляційного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1,в якій зазначено,що апелянт категорично не згодна з ухвалою про залишення апеляційної скарги без руху. У вказаній заяві ОСОБА_1 зазначає: що при поданні позовної заяви сплачено судовий у сумі 2546,08 грн. із розрахунку майнових вимог , а 487,20 грн. сплачено нею згідно квитанції, не як судовий збір при подачі позову немайнового характеру, а як бюджетний платіж вже в стадії судового процесу за арешт автомобілю.

Тому, ОСОБА_1 вважає, що апеляційна скарга подана відповідно до вимог ЦПК України. Ухвала апеляційного суду від 29 липня 2016 року про залишення апеляційної скарги без руху винесена судом апеляційної інстанції помилково.

Проте з викладенням доводів заяви погодитись неможливо виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 15 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та розподіл майна подружжя (т.1.а.с. 3-6).

В матеріалах справи також містяться заяви про уточнення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та розподіл майна подружжя від 11 січня 2016 року та від 27 квітня 2016 року (т.1. а.с. 119, 226).

Як встановлено, позивач ОСОБА_1 при поданні позовної заяви, яка надійшла до суду першої інстанції 15 вересня 2015 року, сплатила судовий збір на загальну суму 3033,28 грн. (2546,08 грн. +487,20 грн.) (т.1.а.с. 1, 2).

Ретельною перевіркою матеріалів справи встановлено відсутність клопотання про забезпечення позову зі сплатою судового збору та вирішення питання з винесенням процесуального документа.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674 - VI від 08 липня 2011 року зі змінами та доповненнями № 484 - VIII від 22 травня 2015 року та № 629 - VIII від 16 липня 2015 року (далі - Закон) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

У разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред'явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання щодо повернення суми судового збору вирішується відповідно до статті 7 цього Закону.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах"(із змінами і доповненнями від 25 вересня 2015 року) - розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятоюстатті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно зчастиною п'ятою статті 216 ЦК).

Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи в процесі розгляду справи проводились декілька незалежних оцінок ринкової вартості спірного рухомого та нерухомого майна.

В додатковому рішенні Вугледарського міського суду Донецької області від 14 червня 2016 року, яким вирішено питання, що стосується стягнення судових витрат зазначено, що позивач ОСОБА_1 звернулася у Вугледарський міський суд Донецькї області з позовною заявою про визнання договору недійсним та розподіл майна подружжя до відповідача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3, нею при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в сумі - 3033, 28 грн.

Відповідно до п.21 Пленуму законом передбачено сплату судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на рішення суду в певному розмірі виходячи зі ставки судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги незалежно від оспорюваної суми (підпункти 6, 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI).

У разі якщо в апеляційному або в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 27 квітня 2016 року позивачем ОСОБА_1 оскаржується у повному обсязі, а тому зазначення в заяві про те, що апелянт не повинен сплачувати судовий збір ще і за відповідача по справі ОСОБА_2 - позивача по зустрічній позовній заяві,який не оскаржує рішення суду першої інстанції, не є слушним.

Відповідно до ст. 9 Закону України « Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

ОСОБА_1 не усунула недоліки зазначені в ухвалі від 29 липня 2016 року , оплату судового збору не провела,відповідних заяв про відстрочку, розстрочку,звільнення від сплати судового збору за подання до суду апеляційної скарги на рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 27 квітня 2016 року не надала.

Згідно з ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, не усунення ОСОБА_1 недоліків апеляційної скарги є підставою для визнання апеляційної скарги на рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 27 квітня 2016 року неподаною та повернення її апелянту .

Керуючись ч. 1,2 ст. 121, ч.2 ст. 297 ЦПК України , суддя,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 27 квітня 2016 року вважати неподаною та повернути апелянту .

Роз'яснити ОСОБА_1, що вказана ухвала апеляційного суду не перешкоджає у випадку усунення недоліків апеляційної скарги звернутися з апеляційною скаргою до апеляційного суду Донецької області на загальних підставах

Ухвала суду набирає законної сили з дня її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя апеляційного суду С.А. Зайцева

Донецької області