Апеляційний суд Житомирської області
Справа №2-1403/11 Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 19 Доповідач Миніч Т. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

ОСОБА_1,

секретаря

судового засідання ОСОБА_2

з участю представників позивача та апелянта

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на заочне рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 07 вересня 2011 року

у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд ОСОБА_4» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 про стягнення боргу,

встановив:

У квітні 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд ОСОБА_4» (далі ТОВ «Гранд ОСОБА_4») звернулося до суду з позовом. Позивач просив розірвати Основний договір №000600 від 04.04.2009 року та договір Позики №35/09 від 19.06.2009 року; стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ТОВ «Гранд ОСОБА_4»: 20485,98 грн. боргу за договором позики №35/09 від 19.06.2009 року; 4097,20 грн. штрафу за невиконання зобовязань за договором позики, 2094,06грн. пені за невиконання зобовязань за договором позики; адміністративні витрати за 7 місяців (липень-вересень 2009 року) та (січень-квітень 2010 року) за Основним договором №000600 від 04.04.2009 року в розмірі 687,48 грн.; штраф за невиконання Основного договору 4375 грн., а також стягнути в солідарному порядку з відповідачів судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що 04.04.2009 року між ТОВ «Брок-Бізнес Груп» (далі правонаступник ТОВ «Гранд ОСОБА_4») та ОСОБА_5 був укладений договір №000600, згідно з яким позивач, діючи за дорученням, в інтересах і за рахунок відповідача здійснює певні дії, спрямовані на придбання товару для відповідача на умовах діяльності програми «Гранд-Актив».Відповідач за умовами договору зобовязаний укласти договір страхування життя та не пізніше 15 числа кожного місяця сплачувати загальний платіж, який складається з чистого внеску, за рахунок якого здійснюється оплата товару чи надається відповідна сума у позику, та адміністративних витрат, що є платою за послуги позивача з організації діяльності програми.

Заочним рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 7 вересня 2011 року позов задоволено. Розірвано Основний договір №000600 від 04.04.2009 року та договір позики №35/09 від 19.06.2009 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранд ОСОБА_4» та ОСОБА_5. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд ОСОБА_4» заборгованість в розмірі 31739 грн. 72 коп. Цим же рішенням стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд ОСОБА_4» витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 334 грн. 40 коп. по 83 грн. 60 коп. з кожного та по 30 грн. з кожного понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 05 травня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування заочного рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 07.09.2011 року відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову. На думку апелянта, ТОВ «Гранд ОСОБА_4» пропустив шестимісячний строк для звернення до суду з позовом до поручителів. У зв»язку з цим порука припинилася. На думку апелянта, судом безпідставно стягнуто на користь позивача одночасно і штраф, і пеню за невиконання зобовязань за договором, скільки це суперечить положенням ст.549 ЦК України.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 19 червня 2009 року було укладено договір позики №35/09, за умовами якого позивач надавав ОСОБА_5 грошові кошти у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та цільового використання в розмірі 25 000 грн. з кінцевим терміном повернення до 15 квітня 2015 року (а.с. 14-16).

З метою забезпечення зобовязань ОСОБА_5 за договором позики, між ТОВ «Брок-Бізнес Груп» (далі правонаступник ТОВ «Гранд ОСОБА_4») та ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 був укладений договір поруки від 19.06.2009 року, який посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу (а.с. 19-21).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п.6.2.3. договору Позики, у разі не сплати позичальником двох чергових щомісячних платежів позикодавець має право вимагати від нього дострокового погашення всієї суми позики зі сплатою наступних штрафних санкцій, в розмірі 20% від суми боргу.

Відповідно до п.5.2.3. договору Позики та п.12.1.в. Основного договору позикодавець має право вимагати у позичальника дострокового погашення всієї суми позики у разі порушення ним графіку погашення заборгованості, а у разі несплати позичальником штрафних санкцій протягом 15 днів в односторонньому порядку розірвати договір та звернутися до поручителів з вимогою погашення боргових зобовязань.

Матеріали справи свідчать про те, що 29.09.2009 року позивач надіслав боржникам вимогу про сплату прострочених платежів за договором позики за липень-вересень 2009 року та недопущення прострочення в подальшому (а.с.24). Тобто, позичальником із самого початку дії договору позики не виконувались його умови щодо своєчасного погашення заборгованості.

Згідно з ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 6 липня 2015 року №6-616 цс15, яка відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

В даному випадку сторонами погоджено повернення боргу за договором позики частинами згідно із графіком щомісячних платежів (а.с.17). Вже у серпні 2009 року позивач мав право на пред»явлення позову до поручителя у зв»язку із простроченням чергового платежу.

Проте, такий позов пред»явилено лише у квітні 2010 року, тобто після спливу визначеного законом шестимісячного строку.

Отже, вирішуючи спір та покладаючи на ОСОБА_3 солідарний обов»язок повернути заборгованість за договором позики, суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що порука припинилася.

За наведених обставин та відповідно до положень ст.11,303 ЦПК, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК оскаржуване рішення в частині вимог до ОСОБА_3 підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в позові.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,309,313,314,316ЦПК України, суд, в и р і ш и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати заочне рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 07 вересня 2011 року в частині вимог до ОСОБА_3 та ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Гранд ОСОБА_4» у задоволенні позову до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: