Справа №442/3834/16-ц
Провадження №2/442/1432/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Петрів В.М.

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Стебницької міської лікарні за участю третьої особи головного лікаря Стебницької міської лікарні ОСОБА_4 про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення,-

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_5 звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із позовом до Стебницької міської лікарні за участю третьої особи головного лікаря Стебницької міської лікарні ОСОБА_4 про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення.

В обґрунтування позову зазначила, що за підписом головного лікаря Стебницької міської лікарні було видано накази № 38 від 03.03.2016 року та № 39 від 04.03.2016 року , якими оголошено їй догани за порушення за відсутність на роботі 8 лютого 2016 року більше 3-х годин та за вчинення злочину, нанесення збитків лікарні та порушення функціональних обов»язків . Вважає, що вказані вище накази є незаконними , винесеними з мотивів помсти та особистої неприязні до неї головного лікаря СМЛ ОСОБА_4М,. причини які вказуються в них для застосування заходів дисциплінарного впливу є нікчемними, порушення зазначені в них є надумані, а їх оцінка необ»єктивна та тенденційна. Вважає, що головний лікар ОСОБА_4 вирішив в будь-який спосіб звільнити її з роботи та для цієї мети почав видавати безглузді та безпідставні накази про притягнення її до адміністративної відповідальності , а тому за захистом своїх прав змушена звернутися до суду.

Позивачка ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Крім того зазначили, що в день винесення наказу № 38 від 03.03.2016 року ОСОБА_5 з 13.00 год. здійснювала передбачені її функціональними обов»язками роботу з документами, а саме передавала таку документації в м. Дрогобичі у відповідні органи. Крім цього здійснювала патронажну роботу щодо хворих, котрі знаходяться у неї на обліку, така робота є звиклою практикою та її безпосереднім обов»язком . Про вказані обставини та причини її відсутності було відомо головному лікарю ОСОБА_4. Щодо наказу № 39 від 04.03.2016 року пояснила, що вище вказана догана винесена поза межами строку, мотивація догани в частині накладення її за вчинення злочину є безпідставною, збитки жодним чином не підтверджені . Просять позов задоволити

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, хоч належним чином був повідомлений про день та час слухання справи. Причини неявки суд не повідомив.

Третя особа головний лікар Стебницької міської лікарні ОСОБА_4 з приводу задоволення позовних вимог заперечив та суду пояснив, що патронажна робота щодо хворих, котрі знаходяться у неї на обліку у лікаря ОСОБА_5 знаходиться в межах м. Стебника , а не у м. Дрогобичі. Відлучення працівника в інше місто є прогулом, жодних вказівок для передачі документів в м. Дрогобич він не давав, в посадові обов»язки позивача готування звітів не входить. ОСОБА_5 була притягнута до кримінальної відповідальності, і завданим злочином лікарні була завдана шкода ,тому просить в задоволенні позову відмовити.

Суд заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до вимог ст.140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

За порушення трудової дисципліни, як визначено у положенні ст.147 КЗпП України, до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно законодавства України підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під котрим розуміється протиправне, винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх обов'язків, що випливають із нормативно-правових та інших актів у сфері праці, колективного і трудового договорів. Необхідною умовою для накладення стягнення є вина працівника, наявність якої має бути обов'язково доведена роботодавцем.

У розумінні КЗпП прогул це відсутність працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня (п. 4 ст. 40 КЗпП).

Прогулом слід вважати відсутність працівника не просто на робочому місці, а на роботі.

Згідно з вимогами ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

При цьому згідно ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення і за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_5 по справі перебуває у трудових відносинах із Стебницькою міською лікарнею.

Однак в порушення ст. 139 КЗпПУкраїни, позивачка ОСОБА_5 залишила місце праці, поїхавши у м. Дрогобич, тобто була відсутня на роботі більше 3-х годи, а тому до неї було застосовано дисциплінарне стягнення у формі догани.

При накладенні дисциплінарного стягнення було дотримано всіх вимог стосовно строку його накладення, а саме: порушення мало місце 08.02.2016 року, а наказ про оголошення дисциплінарного стягнення № 38 було видано 03.03.2016 року.

На виконання вище вказаних норм закону 09.02.2016 року від ОСОБА_5 було відібрано пояснення та складено акт від 08.02.2016 року про відсутність на робочому місці ОСОБА_5

Із наданих в судовому засіданні пояснень свідка ОСОБА_6 вбачається, що позивачка ОСОБА_5 дійсно в той день була у м. Дрогобичі та забирала обмінні картки.

Таким чином системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що при накладенні дисциплінарного стягнення у формі догани позивачу ОСОБА_5 головним лікарем Стебницької міської лікарні було враховано, що необхідною умовою для накладення стягнення є така ознака, як порушення трудової дисципліни, як вина працівника. Позивачка ОСОБА_5 була відсутня на роботі більше трьох годин протягом робочого дня .

В даному випадку її вина є безумовною і доведеною, а тому в частині скасування наказу № 38 від 03.03.2016 року позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Аналізуючи оскаржуваний наказ № 39 від 04.03.2016 року в частині накладення на позивача ОСОБА_5 дисциплінарного стягнення у вигляді догани, суд приходить до переконання, що такий не відповідає зазначеним вище нормам законодавства, оскільки в такому відсутні посилання на конкретні обставини вчинення порушення трудової дисципліни, час його вчинення та час виявлення, відсутній склад дисциплінарного правопорушення.

Крім цього загальна дисциплінарна відповідальність наступає за КЗпП України (ст. 147-152). Підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, склад якого включає суб'єкт, суб'єктивну сторону, об'єкт і об'єктивну сторону.

За відсутності складу дисциплінарного проступку в діях працівника не можна застосовувати дисциплінарне стягнення.

Таким чином, власник або уповноважений ним орган має право вимагати від працівника виконання лише тих трудових обов'язків, які обумовлені між ними і застосовувати дисциплінарну відповідальність за вчинення працівником проступку, тобто не просто за виявлення факту порушення трудової дисципліни, а за наявності встановленої особи працівника, яка порушила трудові обов'язки, її вини, характеру порушення трудової дисципліни, шкідливих наслідків виявленого правопорушення, встановлення причинного зв'язку між правопорушенням та шкідливими наслідками.

Представником відповідача не надано суду належних доказів, що при притягненні до відповідальності позивача ОСОБА_5 відповідачем було враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, це притягнення її до кримінальної відповідальності.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі наведені докази, суд вважає, що вимоги позивача про скасування наказу № 39 від 04.03.2016 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани ОСОБА_5 є підставними і тому в тій частині позов слід задоволити.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88 , 209, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 147, 149, 150, 233, 252 КЗпП України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_5 задоволити частково.

Скасувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани, накладеної на лікаря акушера гінеколога Стебницької міської лікарні ОСОБА_5 наказом головного лікаря Стебницької міської лікарні № 39 від 04.03.2016 року.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Стебницької міської лікарні на користь держави 689 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на корить держави судовий збір 275.60 гривень.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Головуюча-суддя: ______________ ОСОБА_1