АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/2267/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі:

ОСОБА_1 (головуючий)

ОСОБА_2, ОСОБА_3

секретар судового засідання Лапко Ю.В.

з участю: ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою

ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 24 жовтня 2016 року цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Хмельницького міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області, Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області, Державної казначейської служби про відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись в суд з позовом ОСОБА_4 зазначав, що 04.07.2015 року працівники міліції незаконно із застосуванням заходів фізичного впливу та спеціальних засобів затримали його та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, а постановою заступника начальника Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області від 26.08.2015 р. його було визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП та накладено стягнення у вигляді попередження.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 03.02.2016 р. постанову про притягнення до адміністративної відповідальності скасовано, справу закрито в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Незаконними діями працівників міліції, які здійснили незаконне затримання, примусове доставляння на медичний огляд та в приміщення відділу міліції, незаконне притягнення до адміністративної відповідальності, позивачу заподіяна моральна шкода.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути на його користь 50000 грн на відшкодування моральної шкоди за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 24 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

На підтвердження незаконності рішення зазначається, що суд не звернув увагу та не надав оцінки постанові Хмельницького міськрайонного суду від 03.02.2016 року, якою постанову в справі про адміністративне правопорушення було скасовано, а справу закрито в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Суд першої інстанції неправомірно застосував до спірних правовідносин п. 5 ст.3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та ч.1 ст. 1167 ЦК України, оскільки шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Вказує, що завдана йому моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав при застосуванні до нього фізичної сили та наручників працівниками міліції при затриманні. Окрім того, це було принизливим, оскільки відбувалось о світлій порі доби на вулиці, на очах людей. Також він відчував тривалий фізичний біль від застосованих наручників.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній мотивів.

Представники Хмельницького міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області, Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області, Державної казначейської служби України в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено, що 04 липня 2015 року працівники міліції із застосуванням заходів фізичного впливу та спеціальних засобів здійснили адміністративне затримання ОСОБА_4 та склали протокол про адміністративне правопорушення (а.с.8).

Постановою про адміністративне правопорушення від 26 серпня 2015 року заступником начальника Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 178 КУпАП та застосовано стягнення у виді попередження (а.с. 10).

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 03 лютого 2016 року постанову про адміністративне правопорушення від 26 серпня 2015 року скасовано, провадження по справі закрито у звязку з відсутністю складу правопорушення (а.с. 11).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 неодноразово звертався до Хмельницького міського відділу УМВС України в Хмельницькій області із скаргами на дії працівників міліції.

Зокрема, 05 липня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Хмельницького міського відділу УМВС України в Хмельницькій області зі скаргою на дії працівників міліції (а.с. 16).

18 вересня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до УМВС України в Хмельницькій області зі скаргою на дії працівників міліції.

19 жовтня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Міністерства внутрішніх справ України з скаргою на бездіяльність працівників УМВС України в Хмельницькій області (а.с. 22).

03 листопада ОСОБА_4 звернувся до Міністерства внутрішніх справ України з скаргою на бездіяльність працівників УМВС України в Хмельницькій області (а.с. 24).

На скарги позивачу були надіслані відповіді про відсутність в діях працівників міліції порушень чинного законодавства та розяснено право на оскарження дій чи бездіяльності працівників УМВС України в Хмельницькій області.

Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи, що під час розгляду справи в суді не встановлено фактів, які б свідчили про винні дії працівників міліції в спричиненні моральної шкоди позивачу, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_4

В апеляційній скарзі зазначається, що суд першої інстанції неправомірно застосував до спірних правовідносин п. 5 ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та ч.1 ст. 1167 ЦК України, оскільки мала застосовуватися спеціальна норма ст. 1174 ЦК України.

На такі доводи колегія суддів Апеляційного суду зазначає наступне.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України.

Ці підстави характеризуються особливостями субєктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Таким чином, до правовідносин, що виникли між сторонами, мала застосовуватися ст. 1174 ЦК України.

Проте враховуючи, що під час розгляду справи судом першої інстанції не встановлено незаконність дій працівників міліції при здійсненні ними своїх повноважень та заподіяння ними моральної шкоди ОСОБА_4, саме незастосування судом першої інстанції ст. 1174 ЦК України, при правильному вирішенні справи по суті, не може бути підставою для скасування рішення суду.

Інші підстави в межах доводів апеляційної скарги для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 24 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Суддя Суддя

піпис підпис підпис

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду М.М. Пастощук

===============================================================

Головуючий у І інстанції Стефанишин С.Л.

Доповідач - Пастощук М.М. Категорія №33