Справа № 0430/1674/2012
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2016 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кривошеї С. С. ,

при секретарі Кравченко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з заявою про перегляд заочного рішення винесеного 13 вересня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що 13 вересня 2012 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області винесено заочне рішення по справі № 0430/1674/2012 за позовом ОСОБА_2 до нього, ОСОБА_1, третя особа орган опіки та піклування виконавчий комітет Першотравенської міської Ради (про позбавлення батьківських прав). Даним рішенням позов задоволено.

Про наявність заочного рішення, він дізнався тільки 16 березня 2016 року, коли отримав копію заочного рішення у Першотравенському міському суді Дніпропетровської області.

Вважає, що заочне рішення підлягає перегляду з наступних підстав:

У судові засідання, призначені по справі, у тому числі 13 вересня 2012 року, про яке він дізнався лише з тексту заочного рішення суду, він не міг з'явитись по незалежним від нього причин, тому що не знав про час та місце його проведення.

Повісток він не отримував, ніяких документів з суду на його адресу не надходило, позовної заяви також не отримував і не знав її зміст. Таким чином, він був позбавлений можливості знати про час і місце розгляду справи, тому що не був повідомлений належним чином. Зважаючи на той факт, що позивачу була відома адреса проживання та реєстрації місця проживання відповідача, так як він з 19.03.2003 року і до цього часу зареєстрований разом зі своєю матір'ю за адресою: АДРЕСА_1, вважаю, що позивач, можливо, навмисно не повідомила суд про місцезнаходження відповідача, або вказала у позові невірну адресу. Тому просить визнати причину своєї неявки в судове засідання поважною.

У зв'язку з тим, що він був позбавлений можливості взяти участь особисто, або через представника у судовому розгляді, він не зміг скористатися правами, що надані мені ст.ст. 27, 31 Цивільного процесуального кодексу, а саме бути ознайомленим з позовними вимогами, надати пояснення, заперечення, приймати участь у вивченні доказів, що є важливими і мають значення для справедливого розгляду справи. Він був позбавлений можливості надати суду документи, щодо обставин справи, які не вивчалися у судовому засіданні і мають значення для встановлення фактів. У зв'язку з цим, вважає, що заочне рішення суду підлягає перегляду для реалізації його права, наданого процесуальним законодавством України, яке охороняється Конституцією та положеннями Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка ратифікована Україною в законному порядку, що надає право людині на справедливий судовий розгляд і законний захист прав.

Як зазначено у заочному рішенні позивач вказує, що відповідач - батько дітей не виявляє до них батьківського піклування, не спілкується з дітьми, вихованням та утриманням дітей не займається, має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей, тобто ухиляється від обов'язку виховувати та утримувати дітей.

Факти, викладені у позові позивачем, не відповідають дійсності та реальним обставинам справи, а саме:

З позивачем по справі він проживав з травня 2006 року. 15 липня 2006 року відділом реєстрації акт цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб.

В червні-липні 2006 року ними була придбана двокімнатна квартира АДРЕСА_3 у місті Першотравенську, Дніпропетровської області, право власності зареєстроване на позивача. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилися доньки: ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Він дбав про сім'ю, про дітей, зробив ремонт у квартирі, умеблював її усім необхідним. Працював на шахті та забезпечував сім'ю усім необхідним, але не зважаючи на це, позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягненні аліментів. За рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області він з 2008 року сплачував аліменти позивачу на утримання дітей. Карткою, на яку надходили аліменти розпоряджався батько позивача.

У 2009 році він був травмований на підприємстві, комісією МСЕК йому була встановлена ІІІ група інвалідності з діагнозом поєднана травма зі здавленням грудної клітини, голови, постгипоксической енцефалопатії. За весь час, коли він перебував у реанімації та на лікуванні у Дніпропетровській обласній лікарні, позивач не цікавилася станом його здоров'я та не відвідувала його у лікарні. Фактично після того, як він отримав травму та став інвалідом позивач відмовилась від спільного проживання з ним. Після виписки з лікарні він проживав разом зі своєю матір'ю за адресою: АДРЕСА_2. З 2009 - 2011 рр. він перебував на інвалідності. Позивач не спілкувалась з ним, та не дозволяла спілкуватися з доньками. Він намагався налагодити будь-який контакт з дітьми, та після того як батько позивача став погрожувати позбавити його дієздатності та запроторити до психіатричної лікарні, зрозумів, що його спроби марні, так як мав III групу інвалідності в результаті черепно-мозкової травми. В його відсутність позивач стала проживати з іншим чоловіком та звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу.

31 січня 2011 року рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області шлюб було розірвано. Він залишив все спільно нажите в шлюбі майно позивачу, піклуючись про своїх доньок.

З 05 травня 2010 року по 31 січня 2011 року він перебував на інвалідності у зв'язку з трудовим каліцтвом. Від повторного проведення МСЕК для продовження інвалідності він відмовився, та доклав максимум зусиль для працевлаштування на шахту.

В період оформлення на шахту, проходження медичної комісії та перевіркою його даних службою безпеки Павлоградвугілля, він мав невеликий заробіток, працюючи вантажником у супермаркеті «Цент» м.Першотравенська. Як тільки отримав роботу на шахті «Ювілейна» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», то повідомив про місце роботи до відділу ДВС Першотравенського МУЮ.

Таким чином, вважає, що він не ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків, в силу незалежних від нього обставин, деякий час був позбавлений можливості спілкуватися та виховувати своїх доньок.

У відповідності до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Як свідомий громадянин, він розуміє свій батьківський обов'язок приймати участь у вихованні своїх діточок, а як людина, яка має почуття, має дуже велике бажання виховувати своїх дітей, спілкуватися з ними, віддаючи своє тепло і батьківську любов.

Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування із доньками спричинить шкоду дітям в органах опіки та піклування не існує.

Створення перешкод позивачем його спілкуванню із доньками порушує не тільки його права як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дітей.

Відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини.

Відповідно до ч.2 ст.228 ЦП К України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

При цьому, згідно ст.69 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Враховуючи те, що копію заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області по справі № 0430/1674/2012 він отримав 16.03.2016 року, строк до якого має подати до суду заяву про перегляд заочного рішення припадає на 26.03.2016 року включно.

Підстави для подання заяви про перегляд заочного рішення є наступні:

Порушення судом вимог ст.74, 224 ЦІ ІК Украйни та п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» перевіряючи явку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, суд установлює, чи повідомлені ті, хто не з'явився, про час і місце судового засідання з дотриманням вимог закону, чи вручені особам, які беруть участь у справі, судові повістки в строк, визначений частиною четвертою статті 74 ЦПК.

Підтвердженням факту повідомлення належним чином осіб, які беруть участь у справі про час і місце судове засідання є вручення судової повістки особам, які беруть участь у справі у строк та порядок, визначені ст.74 ЦПК України.

Наголошує, що він, як відповідач по справі, судових повісток про призначення справи на 13.09.2012 року - не отримував.

Також вважає, що судом було порушено вимоги ст.169 ЦПК України, в якій вказано, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Тобто, є дві умови для прийняття заочного рішення:

1. Повторна неявка відповідача у судове засідання,

2. Повідомлення судом належним чином відповідача про день та час проведення судового засідання.

Повідомляє, що йому не було відомо про проведення судового засідання 30.09.2012 року. Вище викладене свідчить про відсутності належних доказів повторної неявки відповідача або його представника у судових засіданнях та безпідставність і необґрунтованість встановлення судом факту повторної неявки повідомленого належним чином відповідача у судові засідання.

Вважає, що в даному випадку, суд керуючись ст.169 ЦПК України зобов'язаний був відкласти розгляд справи.

Відповідно до ст.8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції Україна законів України та інших нормативно-правових актів законодавства України.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Вважає, що рішення суду постановлено на підставі недоведених обставин, що мають значенні для справи, які суд вважає встановленими, зокрема виходячи із вищенаведеного.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представник за довіреністю ОСОБА_3 не з'явились, представник за довіреністю ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Згідно ст.228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії.

Підстави для скасування заочного рішення встановлені статтею 232 ЦПК України, відповідно до вимог якої, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За аналізом ст. 27 ЦПК України, сторони судового процесу зобов'язані надати до суду усі наявні у них докази.

Згідно чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити. Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об'єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з'ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно закону.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд при розгляді справи повно та всебічно дослідів усі обставини справи, дав належну оцінку і постановив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З підстав наведених вище, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви відповідача про перегляд заочного рішення від 13 вересня 2012 року, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_1 у заяві не зазначив жодного доказу, який мав би істотне значення для вирішення справи та винесення рішення протилежного заочному.

У зв'язку з вищевикладеними обставинами, суд вважає, що у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 231-232, 209, 210, 219 ЦПК України,- суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення - в і д м о в и т и.

Згідно ч.4 ст.231 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

СУДДЯ: С.С. КРИВОШЕЯ.