АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5872/16 Справа № 175/5239/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Ребров С. О. Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року м. Дніпро.

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.,

суддів - Деркач Н.М., Глущенко Н.Г.,

за участю секретаря - Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2016 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2016 року вжиті заходи забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що судом порушені норми процесуального права та не враховані обставини у справі, оскільки договір поруки від її імені, що забезпечує виконання зобов'язань за договором позики, є сфальсифікованим, вона його не підписувала, а тому просить скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволенні заяви позивача.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Приймаючи ухвалу про задоволення заяви суд виходив із того, що невжиття заходів може утруднити виконання рішення суду, тому вважав за необхідне з метою забезпечення позовних вимог накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, посилаючись на вимоги ст. 151 - 153 ЦПК України.

Не можуть бути підставою для скасування ухвали суду доводи апеляційної скарги про те, що суд порушив норми процесуального права, та не врахував обставин у справі.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку із якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно роз'яснення пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпеченняпозову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В матеріалах справи наявна заява про забезпечення позову, у якій викладено зміст ст. 151-153 ЦПК України, а також обґрунтування необхідності забезпечення позову та його виду.

Забезпечуючи позов суд також зазначив причини, у зв'язку із якими потрібно забезпечити позов, а також обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, суд пересвідчився в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза того, що невжиття заходів може утруднити виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи те, що позовні вимоги заявлені на суму більше двох мільйонів гривень, а необґрунтованість вимог позивача відповідачами не спростована, також до теперішнього часу не з'ясовані обставини у справі, між сторонами дійсно виник майновий спір, а тому вжиті заходи забезпечення позову не суперечать вимогам законодавства.

За таких обставин, ухвалу суду першої інстанції необхідно залишити без змін, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: