Справа № 443/2004/15 Головуючий у 1 інстанції: Галій О.Й.
Провадження № 22-ц/783/3126/16 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

секретар Бохонко Е.Р.,

з участю ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_2 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 29 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа - Франківський ВДВС ЛМУЮ, про визнання права власності та виключення майна з опису (зняття з арешту),-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_5 - ОСОБА_2 В апеляційній скарзі стверджує, що рішення є незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального права, судом неправильно встановлено обставини справи та неправильно надана оцінка доказам у справі. Зазначає, що автомобіль марки Фольксваген кадді (номерний знак НОМЕР_1, червоного кольору, серія та номер тех. паспорта НОМЕР_2, об'єм двигуна 1896 см3, 1996 року випуску) придбаний на підставі належно оформленого договору купівлі-продажу від 08.12.2013 року. Вважає, що договір купівлі-продажу автомобіля укладений відповідно до норм чинного законодавства та не відноситься до договорів, які потребують обов'язкового нотаріального посвідчення. Зазначає, що право власності у покупця на автомобіль відповідно до п. 4.3. договору виникло з моменту підписання цього договору. Звертає увагу на те, що сторони усно домовились про перереєстрацію та зняття з обліку автомобіля, однак, ця процедура була відкладена на деякий час, а тому на момент накладення арешту на автомобіль державним виконавцем, такий був зареєстрований за ОСОБА_6 Вважає, що реєстрація транспортного засобу в органах Міністерства внутрішніх справ не є фактом визнання виникнення права власності на транспортний засіб. Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити позов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, що аналогічні її доводам, пояснення, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 щодо заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено такі обставини.

18 листопада 2015 року державним виконавцем органу державної виконавчої служби Франківського ВДВС ЛМУЮ, при примусовому виконанні виконавчого листа № 466/493-04-ц, виданого 05.01.2015 року Кам"янко-Буським районним судом про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики в розмірі 55 444.01 грн, були проведені виконавчі дії з арешту майна боржника ОСОБА_6 та складено акт опису і арешту майна автомобіля марки Фольксваген кадді номерний знак НОМЕР_1, червоного кольору, серія та номер тех. паспорта НОМЕР_2, об'єм двигуна 1896 см3, 1996 року випуску. (а.с.7-9)

Відповідно до облікової картки приватного транспортного засобу НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником вказаного автомобіля є ОСОБА_6 (а.с.30, 36)

Згідно з договором купівлі-продажу автомобіля від 08.12.2013 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, ОСОБА_6 продав ОСОБА_7 автомобіль Фольксваген кадді номерний знак НОМЕР_1, червоного кольору, серія та номер тех. паспорта НОМЕР_2, об'єм двигуна 1896 см3, 1996 року випуску. (а.с.10-11)

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що такі вимоги є безпідставними.

Висновки суду достатньо обґрунтовані та відповідають положенням закону.

Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388 (далі - Порядок), які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Згідно з п.3 Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів передбачає реєстрацію, накопичення, узагальнення, зберігання і передачу інформації про такі засоби та відомостей про їх власників, які вносяться до Єдиного державного реєстру МВС. Порядок ведення Єдиного державного реєстру затверджується МВС.

Відповідно до п.6 Порядку транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в сервісних центрах МВС.

Згідно з п.7 Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Відповідно до п. 8 Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух") Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб'єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб'єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби; інші засвідчені та оформлені в установленому порядку документи, що підтверджують набуття, перехід та припинення права власності на транспортний засіб відповідно до закону. Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебувалив експлуатації і зняті з обліку в уповноважених органах МВС, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою уповноваженого органу МВС про зняття транспортного засобу з обліку. Переобладнання (крім переобладнання для роботи на газових паливах), відчуження, передача права користування і (або) розпорядження придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у уповноважених органах МВС, не допускається. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Згідно з п.16 Порядку на зареєстровані в уповноважених органах МВС транспортні

засоби видаються свідоцтва про реєстрацію та номерні знаки, що відповідають державному стандарту України.

Отже, відповідно до вказаного Порядку продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а також номерних знаків, що відповідають державному стандарту України.

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що укладення письмового договору купівлі-продажу транспортного засобу без зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а також номерних знаків, що відповідають державному стандарту України, не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка підписала цей договір.

Крім того, аналіз статті 392 ЦК України свідчить, що позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред'явлення позову).

А відтак, оскільки ОСОБА_5 не стала власником автомобіля на підставі договору купівлі-продажу, так як автомобіль не знятий з облікув уповноваженому органі МВС та зареєстрований за ОСОБА_6, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_5 про визнання права власності на автомобіль.

В зв»язку з викладеним доводи апеляційної скарги про набуття права власності ОСОБА_5 на спірний автомобіль та про порушення її прав, як власника автомобіля, визнаються колегією суддів безпідставними.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 29 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.