АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/877/16-ц Номер провадження 22-ц/786/3139/16Головуючий у 1-й інстанції Колотієвський О. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.

суддів: Гальонкіна С.А., Кузнєцової О.Ю.

за участю секретаря Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Дніпровська хвиля" на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Дніпровська хвиля" про стягнення боргу за договором про надання зворотної фінансової допомоги та зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпровська хвиля" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору про надання зворотної фінансової допомоги від 03 вересня 2015 року недійсним.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року ОСОБА_2 завернувся до суду з вказаним позовом, з урахуванням уточнень, остаточно просив стягнути з ОСОБА_4 "Дніпровська Хвиля" на його користь заборгованість за договором про надання зворотної фінансової допомоги від 03 вересня 2015 року у розмірі 18 667 гривень, 1 114.48 грн. інфляційних втрат та 545,00 грн. трьох відсотків річних. Вирішити питання судового збору.

В обґрунтування зазначеного позову ОСОБА_2 посилався на невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань з повернення отриманих у позику коштів.

У вересні 2016 року ОСОБА_4 "Дніпровська Хвиля" звернулось до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання договору про надання зворотної фінансової допомоги від 03 вересня 2015 року недійсним.

В обґрунтування зазначеного позову вказувало на те, що печатка, яка стоїть на сторінках договору, не відповідає оригіналу тієї печатки, яку використовує підприємство, і з приводу її підробки підприємство звернулось до правоохоронних органів, на даний час по кримінальному провадженню призначено технічну експертизу з метою встановлення підробки наданого ОСОБА_2 договору. Будь-яких коштів від ОСОБА_2 підприємство не отримувало.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01 листопада 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 "Дніпровська Хвиля" на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором про надання зворотної фінансової допомоги від 03 вересня 2015 року у розмірі 18 667 гривень, 1 114.48 грн. інфляційних втрат та 545,00 грн. трьох відсотків річних. Вирішено питання судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 "Дніпровська Хвиля" відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 "Дніпровська Хвиля", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити зустрічний позов у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, та в супереч п.4 ч.1 ст. 201 ЦПК України не зупинено провадження у справі.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги і позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у розгляді справи, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін.

Як убачається із матеріалів справи, 03 вересня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 «Дніпровська Хвиля» в с.Келеберда Кременчуцького району укладено договір, згідно якого ОСОБА_2 зобовязався надати зворотну фінансову допомогу в розмірі 18 667 гривень, а ОСОБА_4 "Дніпровська Хвиля» - прийняти її та повернути на умовах, передбачених цим договором (а.с.5-6).

03 вересня 2015 року на виконання п.2.1. умов вказаного договору ОСОБА_2 внесено до каси ОСОБА_4 «Дніпровська Хвиля» 18 667 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1 від того ж числа (а.с.7).

Відповідно до п.2.2. Договору про надання зворотної фінансової допомоги ОСОБА_4 «Дніпровська хвиля» зобов'язалося повернути фінансову допомогу в термін до 01 жовтня 2015 року.

Пунктом 2.3. договору передбачено, що повернення коштів відбувається шляхом повернення грошових коштів в готівковому виді ОСОБА_2

Згідно пункту 3.1. договір вступає в силу з моменту фактичного надання ОСОБА_4 «Дніпровська хвиля» фінансової допомоги та діє до 01 жовтня 2015року при поверненні боргу ОСОБА_2

Відповідачем ОСОБА_4 «Дніпровська хвиля» порушено умови договору про надання зворотної фінансової у частині повернення коштів в обумовлений сторонами строк.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що договір не може бути визнаний недійсним, оскільки на момент його укладення повноваження Голови правління ОСОБА_4 «Дніпровська хвиля» - ОСОБА_3, підтверджуються витягом з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Як на підставу для визнання договору недійсним ОСОБА_4 «Дніпровська хвиля» посилається на вчинення її керівником злочину. Цей факт може бути встановлено виключено вироком суду у кримінальному провадженні, а не будь-якими іншими доказами. При цьому, це не може вплинути на задоволення первісного позову, оскільки в разі доведеності вчинення злочину ОСОБА_3, саме від діяв від імені відповідача.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на доказах, яким надано правильну юридичну оцінку.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

ОСОБА_4 «Дніпровська хвиля» не доведено, що статут товариства або його інші нормативні акти забороняють директору укладати договори позики (зворотної фінансової допомоги) від імені товариства або ж зобовязують погоджувати укладення таких договорів зі зборами учасників чи іншим уповноваженим органом.

Факт укладення договору позики та його невиконання підтверджений належними і допустимими доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку.

Колегія суддів визнає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо не дослідження судом оригіналу договору про надання зворотної фінансової допомоги від 03 вересня 2015 року, оскільки згідно журналів судових засідань така процесуальна дія була вчинена судом оглянутий оригінал спірного договору. Оригінал зазначеного договору також був предявлений ОСОБА_2 суду апеляційної інстанції для огляду.

Щодо виклику у судове засідання свідка ОСОБА_3 колегія суддів виходить з такого.

За змістом ч.1 ст.94 ЦПК України привід свідка може бути здійснений за ухвалою суду лише у випадку, коли він (свідок) був належним чином повідомлений про виклик до суду, проте не зявився без поважних причин або ж не повідомив суд про причини неявки.

З матеріалів справи слідує, що згідно зустрічного позову (а.с.86) ОСОБА_3 (колишній директор ОСОБА_4 «Дніпровська хвиля») визначений співвідповідачем. Суд першої інстанції тричі викликав його у судові засідання та направляв повістки за адресою, зазначеною у позові, але поштові повідомлення поверталися не врученими з відмітками про не проживання за вказаною адресою та у звязку зі спливом строку зберігання (а.с.125-132).

Згідно повідомлення сільського голови Келебердянської сільської ради (а.с.121) ОСОБА_3 за адресою місця своєї реєстрації не проживає, члени його сімї отримати повістку відмовилися.

У звязку з наведеним суд першої інстанції здійснив виклик ОСОБА_3 в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що суд першої інстанції не вжив передбачених процесуальним законом заходів для виклику у судове засідання ОСОБА_3 і як співвідповідача, і як свідка.

За загальним правилом зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі обєктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 201 ЦПК України у разі неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, суд зобовязаний зупинити провадження у цій справі. Отже, за змістом наведеної норми суд зобовязаний зупинити розгляд справи лише у разі розгляду судом іншої справи, до вирішення якої неможливо розглянути цей спір по суті, оскільки в іншій справі обєктивно можуть бути встановлені суттєві обставини чи факти.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 липня 2016 року ОСОБА_5, директор ОСОБА_4 «Дніпровська хвиля», звернувся до правоохоронних органів із заявою щодо підроблення договору про надання зворотної фінансової від 03 вересня 2015 року. Відомості по вказаній заяві внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 10 серпня 2016 року постановою слідчого у межах кримінального провадження призначена технічна експертиза документа (а.с.100-102).

Отже, за відсутності справи, яка розглядається у суді в порядку кримінального провадження, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Зважаючи на наведене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, оскільки воно ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для його скасування.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.315, ст.319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпровська хвиля" відхилити.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.А.Лобов

Судді: С.А.Гальонкін

ОСОБА_6

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов