Дата документу 08.12.2016
Справа № 334/7795/16-ц
Провадження № 2/334/3508/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді Дубини Л.А., при секретарі Нестеренко Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Командитного товариства «Запорізький завод «Високовольтної апаратури - Вакатов і компанія» про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача, на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 13842,72 грн., а також витрати по складанню позовної заяви в розмірі 250,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що згідно з наказом №11 від 10.04.2008 року його було прийнято на роботу з 14.04.2008 року в заготовильно - зварювальний цех Запорізького заводу високовольтної апаратури, який в 2011 році було перейменовано в Командитне товариство «Запорізький завод «Високовольтної апаратури Вакатов і Компанія» в даному підприємстві він працював до 22.08.2016 року.

22.08.2016 року ОСОБА_1 був звільнений з підприємства Командитне товариство «Запорізький завод «Високовольтної апаратури Вакатов і Компанія» на підставі ст. 38 КЗпП України згідно наказу № 28 від 22.08.2016 року.

На підприємстві виплата заробітної плати відбувалася з затримкою, і відповідно до довідки про доходи на 02.11.2016р. заборгованість підприємства по заробітній платі перед ОСОБА_1 за період з червня 2016р. по серпень 2016 року складає 13842,72 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Позивач у судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі, просить суд його задовольнити, стягнути заборгованість по заробітній платі та витрати на правову допомогу по складанню позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні визнав вимоги позивача в повному обсязі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч.1 ст.21 вказаного Закону, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Статтею 115 Кодексу законів про працю України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічне положення закріплено в ст. 24 Закону України «Про оплату праці».

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ст. 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата являє собою винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Згідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду про стягнення належної йому заробітної плати без обмежень будь-яким строком.

Судом установлено, що згідно з наказом №11 від 10.04.2008 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу з 14.04.2008 року в заготовильно - зварювальний цех Запорізького заводу високовольтної апаратури, який в 2011 році було перейменовано в Командитне товариство «Запорізький завод «Високовольтної апаратури Вакатов і Компанія» в даному підприємстві він працював до 22.08.2016 року.

22.08.2016 року ОСОБА_1 був звільнений з підприємства Командитне товариство «Запорізький завод «Високовольтної апаратури Вакатов і Компанія» на підставі ст. 38 КЗпП України згідно наказу № 28 від 22.08.2016 року.

На підприємстві виплата заробітної плати відбувалася з затримкою, і відповідно до довідки про доходи станом на 02.11.2016 року заборгованість підприємства по заробітній платі перед ОСОБА_1 за період з червня 2016р. по серпень 2016 року складає 13842,72 грн.

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, то Законом України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» передбачено розмір та порядок такого відшкодування.

Видана адвокатом ОСОБА_2 квитанція витрат на правову допомогу відповідає вимогам вказаного закону, і у суду відсутні підстави вважати такий розрахунок необґрунтованим, а тому позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Згідно ст. 10 та ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, доведені належними і допустимим доказами, тому підлягають задоволенню в повному обсязі з вищенаведених підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 грн.

Керуючись ст. 43 Конституції України, ст. 10,11, 60, 88, 212-213 ЦПК України, ст. 94, 115, 233 КЗпП України, ст.ст.1, 21, 24 Закону України «Про оплату праці», суд, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з Командитного товариства «Запорізький завод «Високовольтної апаратури - Вакатов і компанія» (р/р 6838 в ПАО «Мотор-Банк», МФО 313009, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 13842,72 грн. (тринадцять тисяч вісімсот сорок дві грн. 72 коп.).

Стягнути з Командитного товариства «Запорізький завод «Високовольтної апаратури - Вакатов і компанія» (р/р 6838 в ПАО «Мотор-Банк», МФО 313009, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) витрати на правову допомогу у розмірі 250,00 грн. (двісті пятдесят грн. 00 коп.)

Стягнути з Командитного товариства «Запорізький завод «Високовольтної апаратури - Вакатов і компанія» (р/р 6838 в ПАО «Мотор-Банк», МФО 313009, ) на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Дубина Л. А.