РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2016 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Світлик О.М.,

при секретарі судового засідання Віраг Е.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності.

Подання позову мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від «28» березня 2007 року, виданого виконавчим комітетом Ужгородської міської ради згідно з рішенням від «28» березня 2007 року №93, він, ОСОБА_1, його дружина ОСОБА_3 (померла «11» травня 2015 року) та її мати ОСОБА_4 (померла «08» січня 2016 року) приватизували на праві приватної спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 62,80 кв.м., з відновною вартістю на момент приватизації 11,30 грн.

Вказує, що реєстрація права власності підтверджується витягом №14684730 від 25.05.2007 року.

Зазначає, що 11 травня 2015 року померла його дружина ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації актів про смерть 12.05.2015 року складено запис № 520, а 08 січня 2016 року померла мати його дружини ОСОБА_4, про що 11.01.2016 року складено запис № 47.

Стверджує, що з 21.05.1998 року по теперішній час він проживає і прописаний за адресою: АДРЕСА_2, а вказана квартира надана йому як службове житло згідно з наказом Карпатської регіональної митниці від 18.09.1997 року №319.

Звернення з позовом обґрунтовує тим, що між співвласниками згаданої квартири не визначені частки, які є рівними та становлять по 1/3 частині кожному співвласнику, що перешкоджає оформленню спадщини за дружиною

З посиланням на ст. ст. 368, 370 ЦК України, просить суд визначити частки в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_3 рівними - по 1/3 частини кожному із її співвласників, а саме ОСОБА_5, ОСОБА_3 (померла «11» травня 2015 року) та ОСОБА_4 (померла «08» січня 2016 року).

У судове засідання позивач не зявився, однак, подав до суду заяву від 21.12.2016 року про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Також до заяви додав копію паспорта громадянина України ВО 349077, виданого на імя ОСОБА_1. Оскільки ухвалою суду провадження відкрито за заявою ОСОБА_5, суд прийшов до висновку про допущення технічної описки у тексті позовної заяви в частині зазначення по батькові позивача «Олександрович» та вважає за необхідне в подальшому здійснювати провадження за позовом ОСОБА_1.

Відповідач та третя особа у судове засідання не зявилися.

Приватним нотаріусом ОСОБА_2 подано до суду заяву від 21.12.2016 року про розгляд справи без її участі, при цьому не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Зясувавши обставини, на які сторони посилаються, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, згідно зі свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 190811, виданим 12.05.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, 11 травня 2015 року померла ОСОБА_3, про що 12.05.2015 року складено відповідний актовий запис № 520.

Судом встановлено, що у звязку зі смертю ОСОБА_3 відкрилася спадщина, що стверджується витягом про реєстрацію в Спадкову реєстрі за № 46144356 від 13.12.2016 року, спадкова справа за № 59969504

Як встановлено з копії свідоцтва про право власності на житло виконавчим комітетом Ужгородської міської ради посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: провул. Меблевиків, б. 1, кв. 2, дійсно належить гр. ОСОБА_1, його дружині ОСОБА_3 та матері ОСОБА_4; квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду»; свідоцтво видано згідно з рішенням від «28» березня 2007 року №93. Факт реєстрації права власності доводиться витягом №14684730 від 25.05.2007 року.

З копії свідоцтва про смерть серії І-ФМ №200376 судом встановлено, що ОСОБА_4 померла 08 січня 2016 року, про що 11.01.2016 року складено відповідний актовий запис № 47.

Враховуючи наведене, до складу спадщини ОСОБА_3 в тому числі входить частка квартири АДРЕСА_4, яка приватизована членами сімї позивача, однак частки, належні співвласникам, у правовстановлюючому акті не визначено.

Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Частиною 1 статті 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до положень ст. 370 ЦК України (ст.372 ЦК України) співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

Частина 2 статей 370 та 372 ЦК України передбачає, що у разі виділу частки із майна (поділу майна), що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно зі ст. 368 ЦК України спільною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Враховуючи, що заперечень проти позову не надійшло, спірне майно належало на праві власності спадкодавцю, позивач спадщину прийняв, інший співвласник помер, таким чином визначення часток у праві спільної сумісної власності відповідає положенням чинного законодавства України, не порушує інтересів третіх осіб, а заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 182, 368, 370, 372 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 158, 213-215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визначити частки в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_3 рівними - по 1/3 частини кожному із її співвласників, а саме ОСОБА_1, ОСОБА_3 (померла «11» травня 2015 року) та ОСОБА_4 (померла «08» січня 2016 року).

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча О.М. Світлик