Справа № 314/3993/15-ц
Провадження № 2/314/78/2016
Повне рішення суду, складено 15 лютого 2016 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Вільнянськ 09 лютого 2016 року

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючий суддя Кофанов А.В.,

при секретарі Лазечна Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВ "Компанія Фенікс-2009" до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна,

в с т а н о в и в :

Позивач ТОВ "Компанія Фенікс 2009" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому вимагає стягнути з відповідача грошову суму у розмірі 22510 гривень як безпідставно набуте майно.

Як зазначив представник позивача у позовній заяві, 25.05.2010 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого позивач отримав в оренду земельну ділянку площею 5,8231 га, при цьому сплачуючи відповідачу орендну плату; але у 2013 році відповідач уклав договір оренди тієї ж земельної ділянки з іншою особою, договір між ним та позивачем був визнаний недійсним. Позивач вказав, що в якості орендної плати відповідач отримала грошові кошти та сільськогосподарську продукцію на загальну суму 22510 гривень, цю суму він просить стягнути з відповідача на підставі ст.ст.1212, 1213 ЦК України як майно, що було набуто без достатніх правових підстав.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 не з'явилася, але надала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу за своєї відсутності, наполягає на заявлених вимогах.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав, пояснивши суду, що орендну плату відповідач отримав відповідно до укладеного договору, також позивач не надав обґрунтування обчисленої ним суми; також вважає, що до правовідносин у даній справі не можуть застосовуватися положення ст.1212 ЦК України щодо повернення безпідставно набутого майна; просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши надані йому докази, не знаходить підстав для задоволення позову.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про оренду землі", відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно з ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

25 травня 2010 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, відповідно до якого позивачу була передана в оренду земельна ділянка площею 5,8231 га, що знаходиться на території Тернівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Умовами цього договору встановлювався обов'язок позивача сплачувати відповідачу як орендодавцю орендну плату в грошовій або в натуральній формі.

Відповідно до ст.21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Як вбачається з наданих суду відомостей, на виконання умов договору оренди позивач протягом 2011-2013 рр. сплачував відповідачу певну орендну плату

Згідно правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-122цс-14 від 24.09.2014 року, положення ст.1212 ЦК України, якими обґрунтовує свої вимоги позивач, застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч.1 ст.1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому.

Враховуючи, що спір у даній справі фактично являє собою спір у договірних правовідносинах, суд приходить до висновку, що положення ст.1212 ЦК України до цих правовідносин не можуть бути застосовані, а інших підстав позову у позовній заяві не наведено.

Враховуючи наведене, у задоволенні позову має бути відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ТОВ "Компанія Фенікс-2009" до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя А.В. Кофанов

09.02.2016 року

15.02.2016