Головуючий суду 1 інстанції - Полєно В.С.
Доповідач - Стахова Н.В.
Справа № 409/73/16-ц
Провадження № 22ц/782/375/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» липня 2016 року м.Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого Стахової Н.В.

суддів: Авалян Н.М., Коротких О.Г.

за участю секретаря Коротенка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 06 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

встановила:

У січні 2016 року Моторно (транспортне) страхове бюро (далі МТСБУ) звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 05 грудня 2012 року сталася ДТП за участю автомобіля «Мерседес Бенз», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобілем марки «Вольво», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, який не вибрав безпечну швидкість руху та не врахував дорожньої обстановки в результаті чого відбулося зіткнення автомобілів.

Постановою Білокуракинського районного суду Луганської області від 03 січня 2013 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності.

11 березня 2013 року МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування у сумі 50000 грн. на користь постраждалої особи. Також, МТСБУ понесло витрати на оплату послуг аварійного комісара в розмірі 840 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн. МТСБУ здійснило виплату відшкодування за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, оскільки останній не мав договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності. Посилаючись на зазначені обставини позивач просив стягнути з відповідача у порядку регресу 52840 грн.

Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 06 квітня 2016 року позов МТСБУ був задоволений. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь МТСБУ 50840 в якості відшкодування в порядку регресу, а також судовий збір у сумі 1218 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 2000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом встановлено, що 05 грудня 2012 року за участю автомобіля марки «Вольво» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Мерседес Бенз» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 сталася ДТП, внаслідок якої автомобілю «Мерседес Бенз» завдано механічних пошкоджень.

Білокуракинський районний суд Луганської області постановою від 03 січня 2013 року визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України та притягнув до адміністративної відповідальності.

Висновком експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля «Мерседес Бенз» від 12 січня 2013 року встановлено вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Мерседес Бенз» у розмірі 82052 грн.33 коп.

Згідно із платіжним дорученням від 11 березня 2016 року МТСБУ здійснив ОСОБА_3 виплату страхового відшкодування в сумі 50000 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог з нормативної точки зору та їх доведеності в суді достатніми доказами.

Проте, до таких висновків суд дійшов з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу за позовом до відповідача ОСОБА_2, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що на час скоєння ДТП, а саме 05 грудня 2012 року, останній перебував у трудових відносинах з ТОВ «Промислова компанія «Стальтранс», яким у період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2013 року було сплачено внески у повному обсязі.

Однак, позивачем до ТОВ «Промислова компанія «Стальтранс» позов не заявлявся і в установленому законом порядку питання про притягнення ТОВ «Промислова компанія «Стальтранс» до участі у справі як належного відповідача або співвідповідача судом першої інстанції не вирішувалось.

За таких обставин судом першої інстанції ухвалене помилкове рішення через неправильне застосування норм матеріального і процесуального права відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову із зазначених вище підстав.

При цьому, колегія суддів не дає оцінки обґрунтованості позовних вимог, оскільки це може бути зроблено під час розгляду справи з належним відповідачем.

Керуючись ст.ст.303, 307,309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 06 квітня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення але може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: