АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 677/1503/15-ц
Провадження № 22-ц/792/680/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Федорової Н.О.,

суддів - Карпусь С.А., Ярмолюка О.І.,

при секретарі - Бондарі О.В.,

з участю: відповідача - ОСОБА_1 та

його представника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а:

20 липня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вищевказаним позовом. В його обґрунтування зазначила, що 24 липня 2004 року вони з ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, у якому народилось двоє дітей - донька ОСОБА_5, 2006 року народження, та син ОСОБА_4, 2008 року народження. У 2004 році вона потрапила у дорожньо-транспортну пригоду під час якої отримала травму голови, забій головного мозку. В результаті зазначеного, у грудні 2005 року їй було встановлено ІІІ групу інвалідності.

Сімейне життя з відповідачем не склалось. Їхні відносини, як подружжя, фактично припинились у лютому 2008 року. У липні 2015 року вона звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу.

Незважаючи на незадовільний стан здоров'я, протипоказання щодо емоційних навантажень та стресових ситуацій, вона змушена важко працювати. За свою роботу на посаді головного спеціаліста управління економіки, торгівлі, розвитку інфраструктури та туризму Красилівської РДА отримує заробітну плату в розмірі 1800 грн. Інших доходів немає. У зв'язку з пенсійною реформою, з квітня 2015 року їй припинили виплачувати пенсію по інвалідності. Через невелику заробітну плату постійно потребує матеріальної допомоги. ОСОБА_1 має задовільний стан здоров'я, неофіційно працює, отримує дохід, а отже може сплачувати аліменти на її утримання.

А тому, просила суд стягувати щомісячно з ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 400 грн. до відновлення працездатності.

________________________________________________________________________________________________

Доповідач у першій інстанції Боголюбова Л.М. Провадження № 22-ц/792/680/16

Суддя-доповідач Федорова Н.О. Категорія № 50

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2015 року позов задоволено. Ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дружини в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 20 липня 2015 року і до відновлення працездатності дружини. Вирішено питання про судові витрати.

Непогоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати його та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Рішення вважає незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Під час розгляду справи суд допустив процесуальні порушення, зокрема, його, як відповідача у справі, не було повідомлено про час та місце судових засідань. Цим суд позбавив його права на справедливий суд та можливості надати відповідні заперечення на позов.

Апелянт не згідний із висновком суду про те, що його матеріальне становище дозволяє сплачувати аліменти на утримання дружини. Натомість він є безробітним, доходів не отримує, перераховує на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей.

Окрім того, позивачка потрапила у дорожньо-транспортну пригоду, ще до реєстрації з ним шлюбу, - в квітні 2004 року. А тому, він не зобов'язаний її утримувати.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу з мотивів, які в ній зазначені.

Позивачка ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно до письмового заперечення, скаргу просила слухати у її відсутність.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 213 ЦПК України).

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що інвалідність ОСОБА_3 отримала перебуваючи у шлюбі, на даний час є непрацездатною, відповідач працює, відрахування з його заробітку не проводяться, з сім'єю не проживає, матеріально дружину не підтримує, а тому остання відповідно до вимог ст. 75 СК України має право на утримання (аліменти) від ОСОБА_1

Проте з таким висновком погодитись неможливо, оскільки він зроблений через неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.

Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу (ч.ч. 1, 2 ст. 76 СК України).

Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-XIV).

Згідно з приписами ст. 7 Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року № 80-VIII, в редакції від 17 вересня 2015 року, у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі з 1 січня 2015 року - 1176 гривень, з 1 вересня - 1330 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: працездатних осіб: з 1 січня 2015 року - 1218 гривень, з 1 вересня - 1378 гривень; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2015 року - 949 гривень, з 1 вересня - 1074 гривні.

У 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі з 1 січня 2016 року - 1330 гривень, з 1 травня - 1399 гривень, з 1 грудня - 1496 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: працездатних осіб: з 1 січня 2016 року - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1550 гривень; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1208 гривень (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік»).

Як встановлено апеляційним судом, 20 квітня 2004 року, до вступу ОСОБА_3 у шлюб з відповідачем - 24 липня 2004 року, вона потрапила у дорожньо-транспортну пригоду. Вперше визнана інвалідом ІІІ групи «загальне захворювання» рішенням Хмельницької обласної МСЕК від 30 листопада 2004 року по діагнозу «наслідки забою головного мозку від 20 квітня 2004 року з явищами травматичної енцефалопатії І-ІІ ст. з розсіяною органічною мікросимптоматикою, антено-вегетативним синдромом. Травматична нейропатія І-ІІ трійчастого нерву». При чергових переоглядах підтверджувалась ІІІ група «загальне захворювання». Останній раз оглядалась Старокостянтинівською міжрайонною МСЕК 8 грудня 2015 року. За результатами огляду та після вивчення наданої посильної документації визнана інвалідом на три роки - до 1 січня 2018 року.

Вказане підтверджується даними: повідомлення Красилівської центральної районної лікарні № 250 від 15 лютого 2016 року (а.с. 46); повідомлення Хмельницького обласного центру медико-соціальної експертизи № 170 від 4 квітня 2016 року (а.с. 65-69); довідками до акта огляду МСЕК, серії АВ № 0317634, серії АВ № 004789 на ім'я ОСОБА_3, виданих 10 грудня 2013 року та 8 грудня 2015 року Старокостянтинівською міжрайонною МСЕК відповідно (а.с. 10, 77).

24 липня 2004 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб, який зареєстрували у відділі РАЦСу Красилівського РУЮ Хмельницької області (а.с. 7).

У шлюбі в них народилось двоє дітей - донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 5, 6).

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 7 квітня 2010 року змінено розмір аліментів, які стягувались згідно з рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 7 вересня 2007 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 300 грн. на 350 грн. щомісячно до її повноліття та ухвалено стягувати на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі в розмірі по 250 грн. щомісяця, починаючи з 21 січня 2010 року і до досягнення ним повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 150 грн. щомісячно, починаючи з 21січня 2010 року і до досягнення сином ОСОБА_4 трирічного віку - до ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 78).

ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Красилівському районі, де отримувала пенсію по інвалідності з 30 листопада 2014 року по 31 березня 2015 року згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 1 квітня 2015 року виплата пенсії припинена відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213. Вказане підтверджується даними: пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_3, НОМЕР_3, виданого Пенсійним фондом України (а.с. 9); довідки № 1741 управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі від 11 вересня 2015 року (а.с. 27).

16 вересня 2015 року рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області розірвано шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у відділі РАЦСу Красилівського РУЮ Хмельницької області 24 липня 2004 року, актовий запис № 71. Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_3 змінено на дошлюбне - ОСОБА_3 (а.с. 75).

Для отримання аліментів одним із подружжя необхідна наявність двох основних критеріїв (вимог): 1) заробітна плата одного з подружжя не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом; 2) другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

На зазначені вимоги закону суд першої інстанції уваги не звернув.

ОСОБА_3 працює у Красилівській РДА на посаді головного спеціаліста управління економіки, торгівлі, розвитку інфраструктури та туризму. Загальна сума заробітної плати останньої за лютий-серпень 2015 року склала 16636 грн. 67 коп., а середньомісячна заробітна плата - 2376 грн. 67 коп. Вказане підтверджується даними трудової книжки НОМЕР_2 (а.с. 11-15) та довідкою про заробітну плату ОСОБА_3, виданою Красилівською РДА (а.с. 28).

Отже, заробітна плата ОСОБА_3 забезпечує їй прожитковий мінімум - 1378 гривень, встановлений законом.

Будь-яких доказів про те, що заробітна плата позивачки є іншою (меншою) матеріали справи не містять.

ОСОБА_1 є безробітним. Згідно з довідкою від 24 лютого 2016 року та повідомленням № 2/10/22-10-11-30 від 28 березня 2016 року Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції відомості у центральній базі даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів за періоди з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2015 року та з 1 січня 2015 року по 1 березня 2016 року стосовно ОСОБА_1 відсутні (а.с. 63, 84).

На обліку в Красилівському районному центрі зайнятості, як безробітний, останній не перебував та не перебуває, відповідно будь-якої допомоги по безробіттю не отримує (а.с. 59).

Докази, які б підтверджували протилежне, суду не надані.

Твердження позивачки ОСОБА_3 про те, що її заробітної плати не вистачає на утримання двох їхніх дітей, а розмір аліментів, які сплачує відповідач є мізерними, не заслуговують на увагу, оскільки вони не є предметом даного спору. Окрім того, в силу ст. 192 СК України остання, у встановлених законом випадках, має право звернутись до суду з позовом про зміну (збільшення/зменшення) розміру отримуваних аліментів на дітей.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про відмову в позові, оскільки підстави, передбачені ст. 75 СК України для його задоволення відсутні.

Вказане рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а тому на підставі п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.О. Федорова