Справа № 1513/1731/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

при секретарі Урсул Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 міської ради Кілійського району Одеської області

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору

ОСОБА_3 та ОСОБА_4

про

визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 міської ради Кілійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Радянська, № 7.

Ухвалою суду від 12.08.2016 року до участі у розгляді справи у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору залучено ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що житловий будинок, розташований по вул. Радянська, 7 в м. Вилкове Кілійського р-ну Одеської області, належав в рівних частках її чоловіку ОСОБА_5 та його матері ОСОБА_6. За своє життя ОСОБА_6 залишила заповіт, яким заповідала їй все своє майно. Спадщину, яка відкрилася 13.12.1996 року після смерті ОСОБА_6 вона прийняла фактично. Після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 06.06.2010 року відкрилася спадщина на належну йому 1/2 частку житлового будинку, яку вона також прийняла фактично, але отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості через те, що у складі будинку є самовільно збудовані обєкти сарай літ. «В», убиральня літ. «Г», прибудова літ. «а», веранда літ. «б1», навіс літ. «б2», право спадкодавця на які оформлено не було.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, але надала на адресу суду письмову заяву, згідно з якою позов підтримав у повному обсязі, просить його задовольнити, розглянувши справу за відсутності позивача.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Кілійського району Одеської області в судове засідання не зявився, але надав на адресу суду заяву, згідно з якою проти задоволення позову не заперечує та просить розглянути справу за його відсутності.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які про дату час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, в судове засідання повторно не зявились, про поважність причин своєї неявки суд не повідомили, заяв про відкладання слухання по справі, або про розгляд справи за їх відсутності не надали.

На підставі письмової позивача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197 ЦПК України.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, судом достовірно встановленні наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Згідно матеріалів технічного паспорту, виданого Комунальним підприємством РБТІ та РОН, витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, власниками житлового будинку, розташованого по вул. Радянська, 7 в м. Вилкове, Кілійського р-ну зареєстровано в рівних частках по 1/2 частки ОСОБА_5 та ОСОБА_6. 03 грудня 1994 року ОСОБА_6, яка померла 13 грудня 1996 року, оформила нотаріально посвідчений виконкомом ОСОБА_2 міської ради заповіт, яким заповідала все своє майно ОСОБА_1.

Згідно матеріалів технічної інвентаризації, витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_5 самовільно збудовані обєкти сарай літ. «В», убиральня літ. «Г», прибудова літ. «а», веранда літ. «б1», навіс літ. «б2».

Відділом містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Кілійської районної державної адміністрації 07.05.2012 року надано висновок, що самовільно збудовані обєкти відповідають нормативам ДБН 360-92 «Містобудування, планування і забудова міських і сільських поселень»і ДБН 79-92 «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України».

Кілійським РВ ГУ МНС України в Одеській області узгоджено оформлення права власності на самовільно збудовані обєкти.

У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року, який набрав чинності з 1.01.2004 року, даний ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 376 ч. 3 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ч.4 ст. 376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує про визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок.

Відповідно до розяснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцям повинна вирішуватись в судовому порядку.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що спадкодавець позивача здійснив самочинне будівництво на земельній ділянці , наданій під розташування та обслуговування житлового будинку , не порушує права інших осіб, в звязку з чим є підстави встановити належність самочинно збудованих обєктів нерухомості ОСОБА_5.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 524 ч.2 ЦК України (1963 р.) спадкування за законом має місце тоді, коли воно не змінено заповітом.

Оскільки позивач постійно проживала і прийняла спадкову частку будинку в управління та володіння, вона є такою, що прийняла спадщину, яка складається з 1/2 частки після смерті ОСОБА_6

Після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 06.06.2010 року позивач, яка відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом з ним та протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не заявила про відмову від спадщини.

Згідно повідомлення Кілійської районної державної нотаріальної контори після смерті спадкодавців позивача , в передбачений шестимісячний строк до нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкові справи не заводились.

Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати належність самовільно збудованих будівель сараю літ. «В», убиральні літ. «Г», прибудови літ. «а», веранди літ. «б1», навісу літ. «б2» житлового будинку № 7, розташованого по вул. Радянська, в м. Вилкове, Кілійського району Одеської області ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований в м. Вилкове, Кілійського р-ну, Одеської області, по вул. Радянська, 7, в тому числі на 1/2 частку в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла 12 грудня 1996 року, та на 1/2 частку в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 06 червня 2010 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_7