Справа № 703/2716/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2016 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Гудзюка І.В.

при секретарі Покотиленко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачів - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачів - ОСОБА_4, після смерті яких відкрилася спадщина на домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку з прибудовами «А-1, А1 - 1, а, а1» (загальною площею 78,1 кв.м., житловою площею 44,1 кв.м); житлового будинку «Б-1, б» (загальною площею 38,6 кв.м, житловою площею 25,6 кв.м) та господарських будівель і споруд: сараю «В», гаражу «Д», погребу під будівлею «п/д», погребу «Ж», вбиральні «Г», водопроводу «к», огорожі № 1, 2, замощення «І», що належало померлому ОСОБА_4 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку посвідченого державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори від 26 квітня 1956 року.

Спадщину після смерті батьків позивачі приймали шляхом подачі у встановлений законом шестимісячний строк відповідних заяв про прийняття спадщини до державного нотаріуса.

Позивачі є спадкоємцями першої черги, інших спадкоємців що прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 крім позивачів немає.

Позасудовим шляхом позивачі не можуть оформити право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті матері та батька, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове домоволодіння, а тому постановами державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння АДРЕСА_1 позивачам відмовлено.

Посилаючись на вказані обставини, позивачі звернулася в суд з позовом до відповідача і просять визнати за ними право власності в рівних частках, тобто по 1/2 частині за кожним на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Сторони в судове засідання не з'явилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, позивачка ОСОБА_2 та представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_5, позовні вимоги підтримали, представник відповідача їх визнав.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, ґрунтуючись на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Сміла Черкаської області.

Із постанови державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори №1813/0231 від 08 серпня 2014 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_2 та ОСОБА_1, на підставі поданих заяв заведено спадкову справу № 310/2014.

Разом з тим, державний нотаріус в задоволенні заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину, вказаною постановою відмовила, посилаючись на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не надали документ, який би підтверджував факт смерті їх батька ОСОБА_4, оскільки, як встановлено нотаріусом, домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано в бюро технічної інвентаризації на ім'я їх батька - ОСОБА_4 на підставі договору на забудову від 26 квітня 1956 року.

Враховуючи викладене ОСОБА_2 та ОСОБА_1рекомендовано звернутися до суду з відповідними позовними вимогами.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 14 листопада 1953 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 в бюро ЗАГС села Орловець Городищенського району Черкаської області, актовий запис № 76.

В період шлюбу, на спільні кошти подружжя, вони побудували житловий будинок з надвірним спорудами, розташований в АДРЕСА_1.

Вказаний житловий будинок з надвірними спорудам зареєстрований в бюро технічної інвентаризації на ім'я ОСОБА_4 на підставі договору на забудову від 26 квітня 1956 року.

Позивачі вказують, що їх батько ОСОБА_4 виїхав з постійного місця проживання в 1968 році, а в 1973 році приїхав і особисто знявся з реєстрації місця свого проживання.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Копейськ Челябінської області Російської Федерації, оголошено померлим.

22 жовтня 2014 року позивачі отримали свідоцтво про смерть батька - ОСОБА_4 серії НОМЕР_3, в якому вказана дата його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2.

Із постанови державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори № 2005/02-31 від 19 вересня 2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 до нотаріальної контори із заявими про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_2 та ОСОБА_1, на підставі поданих заяв заведена спадкова справа № 703/2014.

16 вересня 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину на домоволодіння АДРЕСА_1.

Разом з тим, державний нотаріус в задоволенні зазначеної заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину вказаною постановою відмовила, посилаючись на те, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Крім того, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину шляхом витребування відповідних доказів, перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для спадкування, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи.

Із поданих для видачі свідоцтва документів виявилось, що право власності спадкодавця на домоволодіння АДРЕСА_1 в КП ЧООБТІ не оформлено.

Згідно повідомлення Смілянського відділка КП ЧООБТІ від 30 червня 2015 року №843- о, право власності на житловий будинок з прибудовою літ. «Б-1,б» загальною площею38,6 кв.м, житловою - 25,6 кв. м. та житлову прибудову літ. «А1-1» загальною площею 27,1 кв. м, житловою площею 7,5 кв.м - не оформлено. Тобто спадкодавець зареєстрував не все майно, яке йому належало.

Відповідно до листа (роз'яснення) Міністерства Юстиції України №19-32/319 від 21.02.2005 року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог чинного законодавства, позивачам рекомендовано звернутися до суду з відповідними позовними вимогами.

За таких обставин, оскільки позивачі своєчасно прийняли спадщину після смерті матері - ОСОБА_3 та батька- ОСОБА_4, проте не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки відсутній належним чином зареєстрований правовстановлюючий документ на спадкове нерухоме майно, суд відповідно до положень ст.ст. 1220, 1223, 1261, 1268-1270 ЦК України, вважає за необхідне визнати за ними в рівних частках право власності на спадкове майно в порядку спадкування по закону.

На підставі наведеного, ст.ст. 1220, 1223, 1261, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 59, 60, 213, 215, п. 5 ч. 2 ст. 234 та ст.ст. 256-259 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках, тобто по 1/2 частині за кожним право власності в порядку спадкування по закону на домоволодіння АДРЕСА_1, яке в цілому складається з житлового будинку з прибудовами «А-1, А1 - 1, а, а1» (загальною площею 78,1 кв.м., житловою площею 44,1 кв.м); житлового будинку «Б-1, б» (загальною площею 38,6 кв.м, житловою площею 25,6 кв.м) та господарських будівель і споруд: сараю «В», гаражу «Д», погребу під будівлею «п/д», погребу «Ж», вбиральні «Г», водопроводу «к», огорожі № 1, 2, замощення «І», що належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку посвідченого державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори від 26 квітня 1956 року.

Виділити в натурі ОСОБА_1: житловий будинок «Б-1, б» загальною площею 38,6 кв.м, сарай «В», гараж «Д», вбиральню «Г», водопровід «к» та огорожа № 1,2 - в загальному користуванні.

Виділити в натурі ОСОБА_2: житловий будинок з прибудовами «А-1, А1 - 1, а, а1», загальною площею 78,1 кв.м; погріб під будівлею «п/д», погріб «Ж», водопровід «к» та огорожа № 1, 2 - в загальному користуванні, замощення «І».

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження -після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Головуючий: І. В. Гудзюк