АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6550/16 Справа № 209/410/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Багбая Є. Д. Доповідач - Пономарь З.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Петешенкової М.Ю., Каратаєвої Л.О., при секретарі Самокиші О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинськ від 14 червня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 (третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дніпровського райсуду м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області від 14.06.2016р. позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково, на його користь з ОСОБА_2 стягнуто 19943грн.81коп., у тому числі, 16393грн.81коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 2000грн. на відшкодування моральної шкоди, 550грн. витрат за проведення експертної оцінки та 1000грн. витрат на правову допомогу. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

25.11.2015р. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Чері Амулет», НОМЕР_1, порушив п.12.3 Правила дорожнього руху України, при виявленні небезпеки та перешкоди для руху не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки автомобіля, допустив наїзд на належний ОСОБА_3 автомобіль «ЗАЗ SENS», НОМЕР_2 та спричинив останньому механічних пошкоджень. Постановою судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 10.12.2015р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпроАП (а.с.9).

Згідно звіту №0091/12-01 від 02.12.2015р. розмір матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «ЗАЗ SENS», НОМЕР_2 ОСОБА_3 складає 33055грн.43коп. (а.с.14-37,43).

Згідно полісу №АЕ/3985856 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідальність ОСОБА_2 застрахована ПРАТ «СК «Арсенал Страхування», зокрема, з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, у сумі 50 000грн. та з визначенням франшизи у сумі 1000грн. (а.с.69).

12.01.2016р. ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» виплатила ОСОБА_3 страхове відшкодування у сумі 26 546грн.19коп. (а.с.38,39).

Згідно укладеного між ОСОБА_3 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 договору надання послуг з технічного огляду та ремонту автомобілів від 02.12.2015р. та відповідного акту прийому-передачі виконаних робіт по ремонту автомобіля від 19.01.2016р. загальна вартість ремонтних робіт склала 42930грн. (а.с.44-48).

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції на підставі ст.ст.1166,1167,1188,1194 ЦК України ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 19943грн.81коп., у тому числі, 16393грн.81коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 2000грн. на відшкодування моральної шкоди, 550грн. витрат за проведення експертної оцінки та 1000грн. витрат на правову допомогу.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на не врахування судом ліміту відповідальності ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» у сумі 50 000грн. не можуть бути прийняті до уваги. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоди. Відповідно до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). Таким законом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004р., до сфери якого належить обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів перед третьою особою - потерпілим. Відповідно до ст.511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно з ч.1,4 ст.636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З аналізу вказаних правових норм вбачається, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди винною особою. У свою чергу, у такому разі, винна особа шкоди не позбавлена можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Тобто, фактично ОСОБА_3 скористався своїм правом право вибору особи, від якої бажав отримати відшкодування майнової шкоди, та обрав саме ОСОБА_2 як винну у спричиненні шкоду особу, а не страхову компанію. Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що 14.06.2016р. (день ухвалення судового рішення) судове засідання не відбулось суперечать журналу судового засідання та його технічному запису, які свідчать, що фактично вказане судове засідання відбулось. Зауважень на журнал та технічний запис судового засідання не принесено.

Враховуючи наведене, підстав для скасування рішення суду першої інстанції за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинськ від 14 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М. Петешенкова М.Ю. Каратаєва Л.О.