АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796//1549/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Лужецька О.Р.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року колегія суддів судової палати по розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі

головуючого: судді Білич І.М

суддів Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі Горбачовій І.В.

за участю: представника відповідача СК « Нова» - Боронило І.М.

представника відповідача ОСОБА_4 -ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою

представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» - Боронило Інни Михайлівни на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 3 листопада 2015 року

в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ланцет XXI сторіччя» до ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

в с т а н о в и л а :

Позивач звертаючись у квітні 2015 року до суду з позовом, обґрунтовував свої вимоги тим, що 01 жовтня 2014 року о 10 годині ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Онель» державний номерний знак НОМЕР_4 на перехресті вул. Ілліча і вул. Сормівська в м. Києві, скоїв зіткнення із автомобілем «Лексус» державний номерний знак НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_6. Після чого здійснив наїзд також на стоячий автомобіль «Шевроле» державний номерний знак НОМЕР_6 під керуванням водія ОСОБА_7 ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до висновку від 07 листопада 2014 року вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «Лексус» становила 175 141,47 гривень. У подальшому, беручи до уваги те, що відповідачі у добровільному порядку не відшкодували спричинену шкоду, а також коливанням валютних курсів ними було перераховано вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «Лексус» НОМЕР_5 та визначено нову вартість понесеного матеріального збитку у розмірі 290 527, 23 гривень.

А відтак, позивач із урахуванням поданої уточненої позовної заяви ставив питання про стягнення із відповідача ОСОБА_4 на його користь суму матеріального збитку у розмірі 240 527, 23 гривни та із ПАТ «СК «Нова» яку, було залучено до участі у справі в якості співвідповідача, у розмірі 50 000 гривень.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 3 листопада 2015 року позов було задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Нова» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ланцет XXI сторіччя» суму страхового відшкодування в розмірі 50 000 гривень.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ланцет XXI сторіччя» матеріальну шкоду в розмірі 125 141,47 гривень.

У задоволенні решти вимог - відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ПАТ «Страхова компанія «Нова» подала апеляційну скаргу. Де ставила питання про його скасування та постановлення нового про відмову у задоволенні позову до ПАТ «Страхова компанія «Нова». Вказуючи при цьому, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права.

Представник СК «Нова» у судовому засіданні підтримала подану апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 не визнав скаргу, заперечував проти її задоволення.

Позивач будучи належним чином повідомленим про розгляд справи повторно не з'явився в судове засідання, поважність причин неявки суду не повідомив. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у його відсутність в силу вимог ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб що з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Судом при розгляді справи було встановлено, що 01 жовтня 2014 року о 10.00 годині на перехресті вул. Ілліча і вул. Сормівська в м. Києві з вини водія ОСОБА_4, який рухаючись по другорядній дорозі не надав дорогу автомобілю «Лексус» державнийномерний знак НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_6 який здійснював рух по головній дорозі і скоїв з ним зіткнення, після чого здійснив наїзд на стоячий автомобіль «Шевроле» НОМЕР_6 під керуванням водія ОСОБА_7,що призвело до пошкодження трьох транспортних засобів.

Постановою Дарницького районного суду м, Києва від 10 листопада 2014 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 05 грудня 2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Автомобіль «Лексус» НОМЕР_5 належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Ланцет XXI сторіччя».

Відповідно до Висновку за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження № 14407/14-54 від 07 листопада 2014 року, складеного експертом КНДІСЕ вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «Лексус» д.н.з. НОМЕР_5 склала 175 141, 47 гривень.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в ПрАТ «СК «Нова», про що свідчить оригінал полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АІ/0520345 від 26 квітня 2014 року.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в ПрАТ «СК «Нова», а відповідно до норм цивільного законодавства саме страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, яка за наявної нульової франшизи визначеної умовами договору становить 50 000 гривень.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи, що кошти які підлягали до стягнення зі страхової компанії не є достатніми для повного відшкодування шкоди завданої позивачу і ОСОБА_4 за заподіяну шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки доведена, з урахуванням визнання їм заявлених вимог про стягнення коштів, які становлять різницю між фактичним розміром і страховою виплатою, суд вважав такими що підлягають до стягнення із ОСОБА_4 125 141, 47 гривень на користь ТОВ «Ланцет XXI сторіччя»

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, представник страхової компанії вказувала на те, що судом першої інстанції не було взяті до уваги їх доводи та заперечення відносно того, що договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності між АТ «СК «Нова» і ОСОБА_4 не укладався, бланк полісу АІ/0520345 був втрачений. Крім того, страховий платіж по вказаному полісу АІ/0520345 на рахунок відповідача не був сплачений, згідно довідки АТ «СК «Нова». А так як відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про страхування» договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування, то відповідач вважав, що поліс не набрав чинності по даний час, то відповідач ( страхова компанія) не несе відповідальності за договорами страхування, які не набрали чинності.

Також страхова компанія не мала жодних договірних відносин з ОСОБА_10 щодо реалізації ним полісів страхової компанії, вказаний бланк полісу ОСОБА_10 не передавала. Як і не передавала його ОСОБА_11 з яким також не мала договірних відносин. Наявність у останнього зазначеного вище полісу страхова компанія пояснити не може. Отже все вказує на те, що вони не перебували у договірних відносинах з ОСОБА_4

Однак, колегія суддів вважає зазначені вище доводи апеляційної скарги такими що не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та матеріалах справи.

Відповідачем ОСОБА_4 під час розгляду справи до суду було надано поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників транспортних засобів АІ/0520345, термін дії якого з 26 квітня 2014 року по 25 квітня 2015 року.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про страхування» факт укладення договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом ( полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Як вбачається із наданого суду оригіналу страхового полісу, який діяв на час ДТП він містить відомості щодо підтвердження оплати страхувальником суми страхового платежу в розмірі 443, 23 гривни.

А відтак з урахуванням положень ч. 3 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Страховою компаніє за час розгляду справи в суді не було надано належних та допустимих доказів у розумінні положень ст. ст. 58, 59 ЦПК України, які б вказували та підтверджували дату внесення ними відомостей щодо втрати бланку страхового полісу, повідомлення щодо такої втрати загалу. Як і визнання договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобі недійсним. Щоб дало підстави суду перевірити заперечення відповідача та доводи його апеляційної скарги.

Хоча у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування у відповідності до доводів апеляційної скарги нема.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» - Боронило ІнниМихайлівни відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 3 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: