Справа № 306/573/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

30 травня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої Боднар О.В.,

суддів Ігнатюка Б.Ю., Мацунича М.В.

за участю секретаря Кухти М.В.,

позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2, що діє від імені ОСОБА_3, на ухвалу Свалявського районного суду від 23 березня 2016 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за попереднім договором намірів про купівлю-продаж нерухомості та повернення грошової суми у вигляді завдатку, -

у с т а н о в и л а :

Оскаржуваною ухвалою (т.5, а.с. 40-41) задоволено заяву ОСОБА_1 та поновлено їй строк для пред'явлення виконавчого листа по справі 2-7/09 від 25 листопада 2009 року для виконання, тривалістю один рік з моменту набрання ухвалою законної сили.

В апеляційній скарзі (т.5, а.с. 47-54) представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну та необґрунтовану, постановлену з порушенням норм процесуального права.

Також просить витребувати зазначені в апеляційній скарзі документи із Свалявського районного суду, центрального відділення поштового зв'язку у м.Сваляві та відділення поштового зв'язку у м.Бровари, та призначити комплексну судову техніко-криміналістичну, технічну, бухгалтерську експертизу витребуваних документів.

Зазначає, що судом першої інстанції не було досліджено всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, що підтверджується також тим, що судом першої інстанції йому було відмовлено у задоволені клопотань про витребування додаткових документів, які, на його думку, є належними доказами у справі, та призначенні експертизи.

Також зазначає, що при розгляді справи мали місце порушення щодо визначення складу суду, повноважного розглядати справу.

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд визнав, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 5 листопада 2009 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 квітня 2012 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за попереднім договором намірів про купівлю-продаж нерухомості та повернення грошової суми у вигляді завдатку було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 186 850,00 грн. отриманих за договором намірів про купівлю-продаж нерухомості, 2 550,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 150,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення (т.1, а.с.236-238, 270-271).

20.11.2009 р. представник стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_6, діючи на підставі довіреності від 12.06.2008 р., звернувся до Свалявського районного суду з заявою про видачу виконавчого листа за рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 05 листопада 2009 року, яке набрало законної сили 05.11.2009 р. (т.1, а.с.168, 242).

25 листопада 2009 року Свалявським районним судом було видано виконавчий лист, в якому зазначено, що він виданий згідно з рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 5 листопада 2009 року у справі № 2-7/09, резолютивна частина цього рішення, а також строк пред'явлення його до виконання - 06 листопада 2012 року. Оригінал зазначеного виконавчого листа знаходився в матеріалах справи (т.2 а.с.2), який був вилучений за заявою стягувача, на час розгляду справи в матеріалах справи міститься його копія (т.2, а.с. 14). Всупереч вимог ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому листі не було зазначено дату набрання законної сили рішенням суду.

Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Свалявського районного управління юстиції від 13.11.2012 р. у прийнятті до провадження виконавчого листа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-7/09 від 25.11.2009 р., виданого Свалявським районним судом, ОСОБА_1 було відмовлено з підстав невідповідності виконавчого листа вимогам ч.1 п.3 та п.5 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» (т.2, а.с.13).

Після реєстрації 01.06.2010 р. шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище на «ОСОБА_1», що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1, виданого 22.07.2010 р. Броварським МВ УМВС України в Київській області.

28.02.2013 р. ОСОБА_1 звернулася до Свалявського районного суду з заявою, в якій у зв'язку з тим, що в оригіналі виконавчого листа не зазначено дату набрання законної сили рішенням суду, просила видати дублікат виконавчого листа (т.2, а.с.1).

Ухвалою Свалявського районного суду від 04.03.2013 р., залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 11.06.2013 р., у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа по справі № 22-2090/09 про стягнення грошових коштів та судових витрат з ОСОБА_3 було відмовлено (т.2, а.с.6, 37-38).

23.07.2013 р. ОСОБА_1 звернулася до Свалявського районного суду з заявою (вх.№7829 від 31.07.13 р.), в якій на підставі ч.ч.1, 2 ст.369 ЦПК просила видати їй виконавчий лист № 2-7/09, виданий 25.11.2009 р. за рішенням, як зазначено у заяві, Свалявського районного суду по справі № 22-2090/09 з виправленням помилки, яка полягає у тому, що у виконавчому листі не зазначено дати, коли рішення суду набрало законної сили (т.2, а.с.41).

Ухвалою Свалявського районного суду від 09.08.2013 р., яка набрала законної сили, заяву ОСОБА_1 було задоволено. Постановлено у виконавчому листі № 2-7/09 від 25.11.2009 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за попереднім договором намірів про купівлю-продаж нерухомості та повернення грошової суми у вигляді завдатку зазначити дату набрання законної сили рішенням суду, а саме 05.11.2009 року (т.2, а.с.46-47).

З матеріалів справи вбачається, що 25.11.2011 р. Свалявським районним судом за рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 05.09.2009 р. у справі № 2-7/09 було видано ще один виконавчий лист, в якому зазначено, що рішення набуло законної сили 05.11.2011 року, а строк пред'явлення до виконання - до 05.11.2012 р. (т.3, а.с.8).

Постановою заступника начальника відділу ДВС Свалявського РУЮ від 26.09.2013 р. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-7/09, виданого Свалявським районним судом 25.11.2011 р. (т.3, а.с.5).

09.10.2013 р. представник боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просив визнати виконавчий лист, виданий Свалявським районним судом 25.11.2011 року № 2-7/09, таким, що не підлягає виконанню (т.3, а.с.1-3).

30.10.13 р. ОСОБА_1 також звернулася до суду з заявою (вх.№ 11415 від 30.10.13 р.), в якій просила видати їй виконавчий лист з виправленням помилки, а саме: вказати у ньому правильну дату набрання законної сили рішенням суду - 05 листопада 2009 р. (т.3, а.с.22, 36). Посилалась на те, що при оформленні виконавчого документа судом вдруге була допущена помилка, оскільки у виконавчому документі значиться дата набрання законної сили рішенням суду - 05 листопада 2011 року, тоді як рішення суду набрало законної сили 05 листопада 2009 року.

Ухвалою Свалявського районного суду від 31.10.2013 р., в резолютивну частину якої внесено виправлення ухвалою цього ж суду від 28.11.2013 року, заяву ОСОБА_2 було задоволено. Виконавчий лист № 2-7/09 від 25.11.2011 року по справі № 306/640/13-ц, визнано таким, що не підлягає виконанню (т.3, а.с.33, 47).

Ухвалою Свалявського районного суду від 28.11.2013 р., заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Постановлено видати ОСОБА_1 виконавчий лист відповідно до ухвали Свалявського районного суду від 09.08.2013 р. У задоволенні решти вимог відмовлено (т.3, а.с.73-74).

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 12.03.2014 р. (т.3, а.с. 107-111), ухвалу Свалявського районного суду від 28.11.2013 р. в частині задоволення заяви ОСОБА_1 частково та постановлення видати їй виконавчий лист відповідно до ухвали Свалявського районного суду від 09.08.2013 р. скасовано, в решті ухвалу суду залишено без змін.

При цьому апеляційним судом було встановлено, що ОСОБА_1 просила внести виправлення у виконавчий лист, виданий судом 25.11.2011 р., який ухвалою Свалявського районного суду від 31.10.2013 р., яка набрала законної сили, визнаний таким, що не підлягає виконанню, а суд першої інстанції правильно зазначивши, що вимога про внесення до виконавчого листа від 25.11.2009 р. належної дати набрання рішенням суду законної сили «05 листопада 2009 року» була задоволена чинною ухвалою суду першої інстанції від 09.08.2013 р. (т.2, а.с. 46-47), безпідставно постановив видати стягувачу виконавчий лист відповідно до ухвали від 09.08.2013 р., тим більше, що заява стягувача стосувалася виконавчого листа від 25 листопада 2011 року, а не листа від 25 листопада 2009 року.

Оригінал виконавчого листа, виданого 25 листопада 2011 року міститься в матеріалах справи (т.3, а.с. 30).

Постановою державного виконавця відділу ДВС Свалявського РУЮ від 06.12.2013 р. було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-7/09, виданого Свалявським районним судом 25.11.2011 р. (т.3, а.с. 118).

26.02.2014 р. ОСОБА_1 звернулася до Свалявського районного суду із заявою, яку уточнила заявою від 18.03.2014 р. (т.3, а.с. 125-126, 161), в якій просила поновити пропущений строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання, як такий, що пропущений нею з поважних причин. Посилалася на численні помилки допущені судом при оформленні виконавчих документів, які унеможливили виконання рішення суду та викликали необхідність численних звернень до суду у процесі виконання рішення, і на відмову держвиконавця відкрити виконавче провадження за дублікатом виконавчого листа, оскільки такий пред'являється до виконання вперше і термін його виконання вже сплив.

Також зазначала, що строк пред'явлення виконавчого документа до виконання нею пропущений не був, оскільки вона своєчасно направила його поштою до відділу ДВС.

За наслідками повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання Свалявським районним судом було відмовлено ухвалою від 28.10.2014 р., яка була скасована ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 28.04.2015 р., а питання щодо поновлення зазначеного строку було передано на новий розгляд до суду першої інстанції (т.3, а.с. 240-244; т.4, 119-128).

При цьому апеляційний суду зазначив, що суд першої інстанції попри дійсний зміст і предмет заяви про поновлення строку для пред'явлення дублікату виконавчого листа до виконання вирішив питання не про той предмет і відповідно, не вирішив питання про дійсний предмет заяви.

Замість питання про дублікат суд фактично відмовив у поновленні строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа, що був виданий 25.11.2009 р., хоча про цей виконавчий лист в заяві було згадано лише з огляду на позицію стягувача стосовно пред'явлення його до виконання в установлений законом строк, проте, подальшого його невиконання саме з вини суду. Понад те, суд усупереч встановленому для нього цивільним процесуальним законом обов'язку не дав жодної оцінки поданим заявником і наявним у справі документам, що мають істотне значення, натомість обґрунтував свій висновок лише висновком експерта, зробленим в іншій справі, в якій стягувач участі не брав, хоча йшлося саме про його права та обов'язки. Суд всупереч закону не навів мотивів, з яких він відхилив подані заявником докази, та передчасно і необґрунтовано за таких обставин віддав перевагу висновку експерта. Суд залишив поза увагою, що для застосування до прав і обов'язків ОСОБА_1 положень ст. 61 ч. 3 ЦПК України стосовно змісту ухвали Свалявського районного суду від 29.04.2014 р. у справі № 306/494/14-ц немає достатніх підстав, оскільки стягувач не брав участі в тій справі, а суд ухвалив своє рішення без дослідження документів, що насправді існують і мають значення для встановлення моменту пред'явлення виконавчого листа, виданого 25.11.2009 р., до виконання.

Також суд апеляційної інстанції зазначив, що тривале невиконання рішення суду, яким на користь ОСОБА_1 стягнуті кошти, є наслідком не дій стягувача, а передусім дій суду, пов'язаних з неодноразовими помилками в оформленні виконавчих документів. Такі дії породили судову тяганину, плутанину, дезорієнтують стягувача, порушують його майнові права та створюють невиправдані й необґрунтовані переваги для боржника.

При новому розгляді заяви ОСОБА_1 від 26.02.2014 р., суд першої інстанції ухвалою від 02.06.2015 р. (т.4, а.с. 149-150) зазначену заяву задовольнив. Постановив видати ОСОБА_1 виконавчий лист у справі № 2-7/09 на виконання рішення апеляційного суду Закарпатської області від 05 листопада 2009 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 186 850,00 грн. отриманих за договором намірів про купівлю-продаж нерухомості, 2 550,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 150,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Поновлено ОСОБА_1 строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання, тривалістю один рік з моменту набрання ухвалою суду законної сили.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 06.10.2015 р. (т.4, а.с. 217-219) вищезазначену ухвалу суду першої інстанції скасовано, та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційний суд, скасовуючи ухвалу, виходив з того, що під час нового розгляду судом першої інстанції заява ОСОБА_1 від 26.02.2014 р. та заява від 18.03.2014 р. (т.3, а.с. 125-127, 161), які стосуються одного предмету - поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа - дубліката виконавчого листа, по суті так і не були розглянуті.

Натомість суд розглянув іншу (нову) заяву, подану стягувачем 25 травня 2015 року, в якій ОСОБА_1 просила розглянути попередню заяву без її участі, при цьому від неї не відмовлялася, і водночас, просила видати їй виконавчий документ на рішення Свалявського районного суду по даній справі без помилок а описок і поновити термін пред'явлення його до виконання до ДВС Свалявського району (т.4, а.с. 138).

Отже, суд першої інстанції, всупереч вимогам процесуального закону, висновкам, викладеним в ухвалах апеляційного суду Закарпатської області від 19.06.2014 р. та від 28.04.2015 р., первинно подану заяву не розглянув.

Ухвалою Свалявського районного суду від 06.11.2015 року (т.4, а.с. 233), у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку пред'явлення до виконання виконавчого документа - дубліката виконавчого листа по справі № 2-7/09 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 11 лютого 2016 року (т.5, а.с. 21-22) ухвалу суду першої інстанції в частині розгляду заяви від 25 травня 2015 року (т.4, а.с. 138) про виправлення помилок та описок у виконавчому листі та поновлення строку пред'явлення його до виконання - скасовано, передано питання в цій частині на новий судовий розгляд. В частині розгляду заяви про поновлення пропущеного строку пред'явлення до виконання дублікату виконавчого листа - залишено без змін.

При цьому апеляційний суд дійшов висновку, що при новому розгляді заяви ОСОБА_1 про поновлення строку пред'явлення до виконання дубліката виконавчого листа суд першої інстанції з'ясував всі обставини справи та обґрунтовано відмовив в задоволенні цієї заяви, оскільки дублікат виконавчого листа було визнано таким, що не підлягає виконанню.

Водночас, судом першої інстанції не була розглянута заява ОСОБА_1 від 25 травня 2015 року.

Після повернення справи до суду першої інстанції ОСОБА_1 подала заяву від 23 березня 2016 року (т.5, а.с. 35), в якій, як і в заяві від 25 травня 2015 року просить видати їй виконавчий лист з виправленням в ньому помилки в ньому та поновити пропущений строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання, який був пропущений нею з поважних причин.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції встановив, що в матеріалах даної цивільної справи знаходиться оригінал виконавчого листа № 2-7/09 від 05 листопада 2009 року (т.2, а.с.2).

Ухвалою Свалявського районного суду від 09 серпня 2013 року, яка набрала законної сили, у виконавчому листі постановлено зазначити дату набрання законної сили рішенням суду, а саме 05.11.2009 року.

Інші помилки, допущені при оформленні виконавчого листа відсутні, і він відповідає вимогам, встановленим Законом України «Про виконавче провадження», відповідно до принципу диспозитивності виконавчий документ видається на прохання стягувача і за процесуальним законом додаткового судового підтвердження не потребує.

Надані ОСОБА_1 касовий чек та опис поштового вкладення конверту, адресованого відділу ДВС Свалявського РУЮ датовані 05 листопада 2012 року (т.4, а.с, 37-38), і ця дата належними і допустимими доказами не спростована.

З урахуванням п.19 постанови КМУ «Про затвердження правил надання послуг поштового зв'язку» від 05 березня 2009 року № 270, опис вкладення - це документ, який складається під час відправлення кореспонденції, а наявність на описі вкладення календарного штемпеля поштового відділення з номером поштового відправлення є доказами відправлення такого листа.

За таких обставин, керуючись ст.14, ч.2 ст.368, ч.2 ст.369, 371 ЦПК України, ч.1 ст.15 ЦК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд першої інстанції виходив з того, що реальне виконання рішення суду, яке набрало законної сили є обов'язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд; майнове право ОСОБА_1 є порушеним, потребує судового захисту; права ОСОБА_3 як боржника не порушені, оскільки за чинним рішенням суду він повинен виконати зобов'язання перед ОСОБА_1, та обґрунтовано дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1

Доводи представника ОСОБА_3 про порушення порядку визначення складу суду є безпідставними, оскільки склад суду, повноважний розглядати справу, був визначений відповідно до вимог п.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 та вимогам ст.11-1 ЦПК України.

Інших, доводів, які можуть бути підставою для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 312, 370, 371 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, що діє від імені ОСОБА_3, відхилити.

Ухвалу Свалявського районного суду від 23 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

с у д д і :

Ігнатюк Б.Ю. Боднар О.В. Мацунич М.В.