АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/725/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1151/К/16 суддя Тарасенко О.В.
Категорія № 24 (ІV) Доповідач Братіщева Л.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Братіщевої Л.А.,

суддів: Грищенко Н.М., Ляховської І.Є.,

секретар: Маслова К.В.,

за участю: представника позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 квітня 2016 року по справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за постачання теплової енергії, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2016 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за постачання теплової енергії. Збільшивши позовні вимоги 26.02.2016 року просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість, що утворилась за період з 01.11.2010 року по 01.10.2014 року в розмірі 9283,75 грн., а також судовий збір в сумі 1378,00 грн.

В обґрунтування позову КПТМ «Криворіжтепломережа» зазначило, що ОСОБА_2 належить жиле приміщення, розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Івана Сірка, 33/8, в м. Кривому Розі. Позивач є постачальником теплової енергії населенню, в тому числі, в квартиру, належну відповідачеві. Проте, зобовязання по сплаті відповідач виконував не належним чином, в результаті чого за період з 01.11.2010 року по 01.10.2014 року виникла вказана заборгованість.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 квітня 2016 року позовні вимоги КПТМ «Криворіжтепломережа» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість по оплаті за опалення і гаряче водопостачання в розмірі 683,93 грн., а також судовий збір в сумі 1378,00 грн. А всього 2061,93 грн.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, стягнувши з відповідача на корить КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість за послуги централізованого опалення в сумі 9283,75 грн., судовий збір за подання позову до суду в сумі 1378,00 грн., а також судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1515,80 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги представник позивача зазначила, що строк позовної давності підприємством позивача переривався подією звернення із заявою про видачу судового наказу та видачею судового наказу 16.05.2014 року. Також вказала, що відповідач отримував та користувався послугами, що надавав позивач і самостійно частково сплачував комунальні рахунки за надані послуги. Представник позивача вважає, що такими діями позивач визнав правочин з надання послуг КПТМ «Криворіжтепломережа» правомірним, у звязку із чим у відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки передбачені законом, зокрема: не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

На підставі ч. 2 ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Стаття 322 ЦК України передбачає, що власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами у справі, ОСОБА_2 належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Тож, як власник житлового приміщення позивач отримував послуги з опалення, проте обовязку щодо оплати комунальних послуг належним чином не виконував, в результаті чого за ним накопичилась заборгованість в розмірі 9283,75 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 10).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості, застосувавши при цьому до спірних правовідносин строк позовної давності та виходив з того, що із заявою про видачу судового наказу позивач звернувся до суду 21.02.2014 року.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Стаття 257 ЦК України зазначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності переривається вчинення особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу і позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач. ( ч.ч. 1, 2 ст. 264 ЦК).

Так, з матеріалів справи вбачається, що у грудні 2014 року було скасовано судовий наказ Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 16.05.2014 року по справі про стягнення з ОСОБА_2 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованості по сплаті за опалення і гаряче водопостачання в сумі 8044,69 грн. (а.с. 5). Отже слід дійти висновку про те, що із заявою про видачу судового наказу КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулось до суду в травні 2014 року.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011р. № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» - наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч. 3 ст. 264 ЦК України).

Таким чином, враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що строк позовної давності перервано зверненням позивача до суду із заявою про видачу судового наказу в травні 2014 року, виданий судовий наказ було скасовано 02.12.2014 року, та підприємством позивача даний позов подано до суду 19 лютого 2016 року, тобто до спливу строку позовної давності, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, зокрема стягнення з відповідача заборгованості за період з 16 травня 2011 року по 01 жовтня 2014 року в сумі 6819,76 грн. При цьому решта позовних вимог не підлягає задоволенню у звязку із пропуском строку позовної давності. Між тим, колегія суддів враховує часткове визнання позовних вимог відповідачем, а саме в межах строку позовної давності (а.с. 18).

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції на вказані обставини і відповідні їм норми права уваги не звернув, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про можливість стягнення з відповідача заборгованості, виниклої лише за період з лютого 2014 року.

Відтак, вирішуючи спір, суд першої інстанції не в повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що беруть участь у справі, дав невірну правову оцінку обставинам справи, у звязку з чим ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам закону, тож, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

При цьому у відповідності до ч. 5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Отже враховуючи часткове задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне компенсувати позивачеві понесені ним судові витрати за подання позову до суду в сумі 1012,27 грн., а також судові витрати за подання апеляційної скарги на рішення суду в сумі 1113,49 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог, що разом становить 2125,76 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313 - 315 ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за постачання теплової енергії задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Кривріжтепломережа» заборгованість по оплаті за опалення за період з 16 травня 2011 року по 01 жовтня 2014 року в розмірі 6819,76 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Кривріжтепломережа» судовий збір в розмірі 2125,76 грн. за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Л.А. Братіщева

Судді: Н.М. Грищенко

ОСОБА_3