Справа № 202/3977/16-ц
Провадження № 2/202/2124/2016
30 червня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Мороза В.П.
при секретареві - Овечко А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми та визнання права власності,-
У червні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та визнання права власності.
Обґрунтувавши та уточнивши позовні вимоги, позивачка просила суд визнати за нею право власності на квартиру №5а в будинку №18 по вулиці Троїцькій (Червоній) в м. Дніпро та гараж, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вулиця Троїцька, будинок №18, в рахунок стягнення боргу з ОСОБА_2.
Позивач у судове засідання не з?явилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 10.10.2013 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір позики.
Згідно договору позики, позикодавець при укладенні цього договору передав у власність позичальникові строком до 31.12.2013 року грошові кошти в розмірі 200 000 грн., за умовою, в разі відсутності грошових коштів на день розрахунку, передати у власність позивача наступне майно: квартиру №5а в будинку №18 по вулиці Троїцькій (Червона) в м. Дніпро та гараж, що розташований за адресою: м. Дніпро, вулиця Троїцька (Червона), будинок №18, в рахунок погашення заборгованості за договором позики.
Згідно ст.526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Отже, суму заборгованості за договором позики відповідач в добровільному порядку до теперішнього часу не повернув.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 1049 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215, 218, 224 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми та визнання права власності - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.П. Мороз