Р І Ш Е Н Н Я Справа № 554/13216/15-ц

Іменем України Провадження № 2/554/479/2016

20 жовтня 2016 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, у складі судді Шевської О.І., при секретарі Козаренко М.А..,

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у приміщенні суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_1 в інтересах малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 третя особа: Орган опіки і піклування Октябрської районної ради у м.Полтаві, про усунення перешкод у користуванні власністю , -

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_1, ОСОБА_1 в інтересах малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулася до ОСОБА_3, ОСОБА_4 третя особа: Орган опіки і піклування Октябрської районної ради у м.Полтаві, про усунення перешкод у користуванні власністю .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, 11.02.2006р. було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей ОСОБА_6 09.08.2006р.н. і ОСОБА_7 18.01.2006р.н. В період спільного проживання сторонами була приватизована квартира АДРЕСА_1 в спільну часткову власність по 1/5 частині кожному, а саме ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_1. Згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 19.03.2015р. шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_4 розірвано. Також згідно вказаного рішення суду визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_6 і ОСОБА_7 разом з матірю ОСОБА_1 За період спільного проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 між позивачем, бувшим чоловіком і його мамою часто виникали сварки з приводу користування квартирою. А після розірвання шлюбу позивача і її дітей із застосуванням фізичного насильства було виселено із зазначеного приміщення та ОСОБА_3 замінила вхідні замки. З приводу протиправного позбавлення позивача і її малолітніх дітей житла вони зверталися до Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області. За наслідками розгляду її заяви від 20.07.2015р. адекватних дій правоохоронними органами не було вжито. На даний час позивач з бувшим чоловіком і дітьми бажаємо спільно проживати однією сімєю у їхньому житлі АДРЕСА_2, але відповідач ОСОБА_3 категорично проти того, щоб позивач з дітьми проживала за вказаною адресою з її сином та чинить нам перешкоди. На даний час позивачка змушена тимчасово проживати у знайомих в гуртожитку за іншою адресою - вул. Курчатова, 18, кім.710 м. Полтава, оскільки іншого житла, що перебуває у її власності чи власності її дітей не має. Крім того, значно складніше стало добиратись дітям до 38 школи в якій вони навчаються та відповідно позивачу їх забирати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні також підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідачі в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову за його безпідставністю та необґрунтованістю, так як перешкод у користуванні квартирою відповідачу та її дітям не чиниться.

Представник відповідача в судовому засіданні також заперечував проти задоволення позову з огляду на його недоведеність.

Представник третьої особи до суду не зявився, подавши заяву у якій пиросив суд розглядати справу без їх присутності, позовні вимоги позивача в інтересах малолітніх дітей підтримують, та просили прийняти рішення яке буде відповідати якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. У попередньо поданому висновку за №100 від 26.04.2016 року щодо порушення житлових прав малолітніх дітей та необхідності усунення перешкод у користуванні квартирою №10 по пров. Тупому 12 в м.Полтаві малолітніми ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, виконком відмічає, що порушуються житлові права дітей щодо користування квартирою 310 по пров. Тупому 12 в м.Полтава, співвласниками якої є ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.73)

Перевіривши фактичні обставини справи наданими письмовими доказами, заслухавши учасників судового процесу суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 04.03.2011 року квартира АДРЕСА_3 в порядку приватизації була передана у приватну спільну сумісну власність ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_1. (а.с.5)

Свідоцтво зареєстроване в Колективному підприємстві Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» в реєстровій книзі 131 номер запису 17535 та в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером майна 33063985 (а.с.6)

11.02.2006р. було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 19.03.2015р. шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_4 розірвано. Також згідно вказаного рішення суду визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_6 і ОСОБА_7 разом з матірю ОСОБА_1 (а.с.7)

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей ОСОБА_6 09.08.2006р.н. і ОСОБА_7 18.01.2006р.н. (а.с.8)

Згідно відповіді наданої Октябрським РВ Полтавського міського управління за №7/25834 від 07.10.2015 року до Октябрського РВ ПМУ УМВС України надходило повідомлення гр.ОСОБА_1 про те, що за адресою мешкання, а саме м.Полтава пров.Тупий 12 ,кв.10 вона не може потрапити що будинку.

Допитані в судових засіданнях свідки підтвердили факт існування перешкод доступу до квартири №10 по пров.Тупий 12 у м.Полтава, які чиняться відповідачами. Також свідок ОСОБА_8 підтвердив, що позивач не могла потрапити до квартири, так як відповідачами були змінені замки на дверях.

За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з"ясуванню обставин справи, сприяє здійсненню прав сторін.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 цього ж кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ст.ст.41, 47 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, кожен має право на житло. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч.3 ст.358 кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно положень частини першої та четвертої ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі неправомірно не допускають ОСОБА_1 разом з синами, в спірну квартиру №10 по пров.Тупому 12 в м.Полтаві, тому вона разом з неповнолітніми дітьми підлягає вселенню у вказане житлове приміщення.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає відновленню шляхом задоволення позовних вимог та зобов'язання відповідачів не чинити перешкоди позивачу та її малолітнім дітям у здійснені права користування належною їм на праві спільної часткової власності квартирою, що знаходиться за адресою: м.Полтава, пров.Тупий 12, в.10.

На підставі викладеного та керуючись ст. 5, 8, 10, 11, 60, 88, 212 - 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 319, 391 ЦК України, суд -

вирішила:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_1 в інтересах малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 третя особа: Орган опіки і піклування Октябрської районної ради у м.Полтаві, про усунення перешкод у користуванні власністю - задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 та малолітнім дітям ОСОБА_6, ОСОБА_7 у користуванні належною їм частиною квартири №10 по пров.Тупому 12, в м.Полтаві, зобовязавши ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надати безперешкодний доступ та вселення до даної квартири ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 вартість послуг адвоката в розмірі 1600 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору при подачі позовної заяви в розмірі 487.20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом 10 днів із дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів із дня його проголошення, або протягом 10 днів із дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя О.І. Шевська