Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Пустовіта О.Г.,

при секретарі Конограй В.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в місті ОСОБА_3 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2015 року до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 з вищезазначеним позовом.

В обґрунтування позову вказав, що він на підставі довіреності від 07.06.2014, виданої ОСОБА_5 має право розпоряджатися, в тому числі вчиняти правочини щодо експлуатації, управління, страхування, здавання в оренду, а також продажу автомобілю марки «FIAT DUKATO», реєстраційний номер НОМЕР_1, реєстрація транспортнрого засобу серії САР № 917896, тип фургон малотонажний В, 2006 року випуску.

Вказаний автомобіль він використовує в особистих цілях.

12 листопада 2015 року він придбав у відповідача ОСОБА_4, який є фізичною особою підприємцем та орендує приміщення магазину для продажі моторних масел, який розташований на території авторинку «Термінал», напівсентитичне моторне масло 10W40 з метою його заміни в двигуні вищевказаного автомобіля. При цьому тара, в яку було налито масло, а саме три двохлітрові пляшки, були надані відповідачем по справі. Ніяких документів, що підтверджують придбання вказаного масла, йому надано не було. Вартість цього масла складає 480,00 гривень.

Заміна масла була проведена ним в той же день на станції технічного обслуговування, яке розташоване на території ринку «Термінал», яку здійснювали автомеханіки.

Наступного дня, 13 листопада 2015 року, у автомобілі вийшов зі строю турбокомпресор двигуна. З метою встановлення причин поломки він звернувся до автомеханіків, які замінювали масло, за його проханням до СТО прибув і відповідач, якому він висказав свої претензії, при цьому відповідач надав свою згоду на експортне дослідження масла та завірив його, що у випадку підтвердження неякісного моторного масла останній поверне йому матеріальні витрати на ремонт двигуна.

Через 6 днів ним були отримані у ФОП ОСОБА_6 запасні частини для заміни турбокомпресора, всього на суму 21690,00 гривень. Але після заміни турбокомпресора, двигун автомобіля знову не працював в нормальному режимі, тому ремонт було продовжено.

Закінчився ремонт 24 листопада 2015 року.

На здійснення ремонту він витратив грошові кошти в загальній сумі 4100,00 гривень

25 листопада 2015 року було проведено дослідження моторного масла, яке було проведено в ЦЛ ВАТ «Північний ГЗК», відповідно до якого у придбаного масла був встановлений вміст механічних домішок і вміст води.

Але відповідач висловив недовіру щодо результатів даного аналізу, внаслідок чого він був вимушений звернутися з метою проведення випробувань придбаного масла до випробувального центру ДП «Криворізький науково-виробничий центр стантартизації, метрології та сертифікації».

Згідно до протоколу випробувань № 4947-Б від 07 грудня 2015 року: масова частка води в зразку придбаного ним моторного масла складає1,2% при нормі 0,03%.

За проведення вказаного дослідження ним були витрачені кошти в розмірі 1015,36 гривень.

Після цього він знову зустрівся з відповідачем, але останній знову не визнав дійсними наслідки досліджнення, а також не визнав факт реалізації ним неякісного товару, а саме моторного масла.

Внаслідок противоправних дій відповідача він вважає, що йому була завдана матеріальна шкода на загальну суму 27285,36 гривень.

Окрім того, противоправними діями відповідача йому завдано моральна шкода, так як він відчував моральні страждання, пережив сильний стрес, його спокій та нормальний сон були порушені в результаті переживань, що вкрай негативно впливало на його працездатність та були порушені його нормальні життєві звязки. Моральну шкоду він оцінює в 10000,00 гривень.

Тому просить суд, стягнути з ОСОБА_4 на його користь 27285,36 гривень - матеріальної шкоди; 10000,00 гривень - моральної шкоди та всі витрати по справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, посилаючись на оставини викладені в позовній заяві, просив задовільнити вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що відповідач по справі ОСОБА_4 взагалі не має ніякого відношення до магазину, розташованому на території авторинку «Термінал», де нібито позивач ОСОБА_1 придбав моторне масло. ОСОБА_4 не є фізичною особою підприємцем та ніколи не реалізовував масло ані ОСОБА_1, ані іншим особам в зазначеному позивачем магазині. Тому просить відмовити у позові у повному обсязі.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди необхідно відмовити, з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 10 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом.

Аналогічна норма міститься і в ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач виходив з того, що ним у відповідача було придбано товар (моторне масло), якість якого не відповідає встановленим нормам та стандартам, у зв'язку з чим цей товар при дотриманні правил його експлуатації призвів до поломки турбокомпресору двигуна автомобілю.

Таким чином позивач в першу чергу мав би довести наступні обставини:

-придбання ним товару - моторного мастила, саме у відповідача ОСОБА_4,

-чи були дотриманні правила використання зазначеного моторного масла при його заміні,

-чи саме моторне масло, яке було придбане у відповідача ОСОБА_4 було використано при заміні та інші обставини.

Але жодного письмового доказу, окрім особистих стверджень позивача ОСОБА_1 в ході розгляду справи ним доведено не було.

Не можуть виступати такими доказами, надана позивачем його претензія-заява на адресу відповідача від 15 грудня 2015 року, оскільки ця заява містять лише викладення позиції позивача щодо неякісності товару без підтвердження цього будь-якими доказами.

Не підтверджує факту неякісності товару (моторного масла) придбаного нібито у відповідача й результати випробувань державного підприємства «Криворізький науково-виробничий центр стантартизації, метрології та сертифіуації» ДП «Кривбасстандартметрологія», оскільки згідно до наданого позивачем протоколу випробування № 4947-Б від 07.12.2015, місце виготовлення випробуваної продукці не відомо, продукція відібрана у самого позивача ОСОБА_1 її походження не відомо.

З вказаного протоколу не вбачається, про яке саме моторне масло в ньому йдеться мова, чи є воно тим самим, яке позивач придбав у відповідача та взагалі, яке саме відношення відповідач ОСОБА_4 має до зазначеного масла.

Жодного іншого доказу з приводу обставин, що складають предмет доказування в даній справі до суду так представлено й не було.

В ході розгляду справи судом роз'яснювалися позивачу положення ст. ст. 10, 60 ЦПК України, однак інших доказів з приводу предмета доказування до суду представлено так і не було.

При цьому представник відповідача взагалі заперечувала проти посилань позивача щодо придбання неякісного товару у відповідача ОСОБА_4.

Згідно до наданої відповіді № 22395/10/04-63-01-01 від 08.07.2016 з ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, мовою оригіналу: «ОСОБА_7 Вікторовича…знято з податкового обліку як фізичну особу-підприємця 05.11.2014».

На підставі вказаної довідки, суд кретично відноситься до посилань викладених у позовній заяві та усних пояснень позивача ОСОБА_1, що він 12 листопада 2015 року придбав товар у відповідача ОСОБА_4, який є фізичною особою-підприємцем та орендує приміщення магазину для продажу моторних масел.

Як вказує позивач товар був придбаний, але ніяких документів, що підтверджують придбання вказаного товару, йому надано не було, тобто між сторонами була укладена усна домовленість про купівлю-продаж моторного масла, але чинним цивільно-процесуальним Кодексом України не передбачений правочин, який здійснюється у усній формі та може бути оспорений у суді.

Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 662 ЦК України, продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Тобто, аналізуючи положення даної статті, позивач ОСОБА_1, як покупець, повинен був разом з придбаним товаром, вимагати у продавця документи, що стосуються цього товару.

Однак жодних письмових документів, стосовно придбаного товару позивачем надані не були.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 686 ЦПК України, якщо продавець передав покупцеві товар без тари та (або) упаковки чи в неналежних тарі та (або) упаковці, покупець має право вимагати від продавця передання товару у належних тарі та (або) упаковці або заміни неналежних тари та (або) упаковки, якщо інше не випливає із суті зобов'язання чи характеру товару, або пред'явити до нього інші вимоги, що випливають із передання товару неналежної якості (стаття 678 цього Кодексу).

Тобто, при одержанні позивачем ОСОБА_1 моторного масла у трьох двохлітрових пляшках (що є неналежною тарою для даного виду товару) у нього на момент придбання товару не виникло ніяких претензій до продавця.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність посилань позивача щодо неякісності придбаного ним саме у відповідача товару, визнання факту неякісності товару та усунення таких недоліків.

За таких умов вищезазначені посилання позивача не можуть бути прийняті судом, що обґрунтовує відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 487,20 гривень, який не може бути повернений у зв'язку з тим, що ЗУ «Про судовий збір» не пердбачено його повернення у разі відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 169, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 23, 662, 686 ЦК України, Законом України " Про захист прав споживачів", Постановами Пленуму Верховного Суду України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення усіма учасниками процесу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:ОСОБА_8