_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/703/16-ц
Провадження № 2/520/1909/16
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

05 лютого 2016 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси в складі

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Цвігун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника позивача про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

встановив:

Представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом у якому просить суд, про поділ спільного майна.

05.02.2016 року було відкрито провадження у справі.

Разом із позовними вимогами позивач звернулася до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Абрикосова, 97А, та разом з тим просила суд вжити заходів забезпечення позову щодо обєкту незавершеного будівництва, що розташований на вказаній земельній ділянці.

В обґрунтування таких вимог представник позивача вказувала на те, що у його довірительки є підстави вважати, що відповідач, дізнавшись про відкриття провадження у справі може вжити заходів щодо відчуження спірного майна, а тому представник позивача вважає наявними передбачені законом підстави для задоволення вказаної заяви та обтяження приналежного відповідачу майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини:

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до положень ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим з наданих до суду відомостей цивільної справи №520/703/16-ц передбачених законом підстав для задоволення заяви про забезпечення позову не вбачається.

Так, з матеріалів справи не вбачається жодних доказів щодо приналежності спірної земельної ділянки, яка знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Абрикосова, 97А, будь-кому з сторін, що в свою чергу унеможливлює позитивне вирішення питання про накладення на неї арешту оскільки в силу положень ч.1 ст. 152 ЦПК України застосовуючи заходи забезпечення позову у вигляді арешту майна суд має зясувати приналежність його відповідачу.

Щодо вимог позивача про вжиття заходів забезпечення позову щодо обєкту незавершеного будівництва, що розташований на земельній ділянці за адресою м. Одеса, вул. Абрикосова, 97А, то суд зазначає, що такі вимоги не відповідають приписам п.2 ч.2 ст.151 ЦПК України, оскільки заявником не визначено вид забезпечення позову, який належить застосувати, а з такого їх задоволення вбачається неможливим.

Таким чином суд доходить висновку про те, що з наданих позивачем суду відомостей та доказів встановити обставини, встановлення яких є обовязковим, згідно зазначених розяснень Верховного Суду України, можливим не вбачається, а тому заява позивача про застосування заходів забезпечення позову вбачається передчасною та не обґрунтованою, а отже задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 151 153, 208-210 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Прохоров П. А.