Ухвала

іменем україни

6 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів: Дем'яносова М.В., Леванчука А.О., Парінової І.К., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, про звернення стягнення на предмет іпотеки та за позовом ОСОБА_9 до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання договору іпотеки припиненим, за касаційною скаргою ОСОБА_6, поданою представником ОСОБА_10, на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року публічнеакціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - ПАТ «ПУМБ») звернулося до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 27 червня 2008 року між закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - ЗАТ «ПУМБ»), правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір № 6580538, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 100 тис. доларів США зі сплатою 13,99 % річних та терміном повернення коштів до 27 червня 2023 року. У забезпечення виконання позичальником умов цього договору 27 червня 2008 року між ЗАТ «ПУМБ» та ОСОБА_7 було укладено договір іпотеки № 6580748, предметом якого є будівля АДРЕСА_1, загальною площею 106, 1 кв. м., житловою площею 56, 2 кв. м.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_7 умов кредитного договору утворилася заборгованість, розмір якої станом на 28 січня 2011 року становив 123 911,05 доларів США та 133 462 грн 12 коп.

У червні 2014 року їм стало відомо, що 22 серпня 2013 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладено договір купівлі-продажу будівлі, що є предметом іпотеки за договором від 27 червня 2008 року. 17 грудня 2013 року ОСОБА_8 продав указану будівлю ОСОБА_6

У поданому до суду позові ПАТ «ПУМБ» просило визнати ОСОБА_6 іпотекодавцем з усіма правами та обов'язками за іпотечним договором від 27 червня 2008 року № 6580748, у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки; в рахунок погашення боргу ОСОБА_7 перед ПАТ «ПУМБ» за кредитним договором від 27 червня 2008 року № 6580538 у загальному розмірі 123 911,05 доларів США та 133 462 грн 12 коп., звернути стягнення на нерухоме майно - будівлю АДРЕСА_1, загальною площею 106, 1 кв. м., житловою площею 56, 2 кв. м., що належить ОСОБА_6, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах.

У березні 2015 року ОСОБА_9 звернулася до суду із позовом про визнання іпотеки, яка виникла на підставі договору іпотеки від 27 червня 2008 року № 6580748, укладеного між ЗАТ «ПУМБ» та ОСОБА_7, припиненою з 22 серпня 2008 року, визнати ОСОБА_6 добросовісним набувачем будівлі АДРЕСА_1.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2015 року у задоволенні позовів ПАТ «ПУМБ»та ОСОБА_9 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення у справі про задоволення позову ПАТ «ПУМБ».

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_7 перед ПАТ «ПУМБ» за кредитним договором від 27 червня 2008 року № 6580538 у загальному розмірі станом на 28 січня 2011 року (включно) 123 911,05 доларів США та 133 462 грн 12 коп., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту у розмірі 98 617,16 доларів США,заборгованість з відсотків за користування кредитом, нарахованими станом на 28 січня 2011 року у розмірі 25 293,89 доларів США,пеня, нарахована за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом станом на 28 січня 2011 року у розмірі 27 331 грн 62 коп., штраф за несвоєчасне виконання зобов'язань по страхуванню майна у розмірі 104 544 грн 50 коп., штраф за несвоєчасне виконання зобов'язань щодо надання інформації, необхідної банку для визначення фінансового стану (платоспроможності) боржника у розмірі 793 грн,штраф за несвоєчасне виконання зобов'язань щодо дострокового повернення кредиту у розмірі 793 грн, звернути стягнення на нерухоме майно - будівлю АДРЕСА_1, реєстраційний № 13372688, загальна площа 106,1 кв. м., житлова площа 56,2 кв. м. та складається з: 1 - коридор, 2 - кухня, 3, 5, 6 - житлові, 4 - санвузел, та належить ОСОБА_6, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною, що встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Ухвалені у справі судові рішення не відповідають цим вимогам.

Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій було встановлено, що 27 червня 2008 року між ЗАТ «ПУМБ», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір № 6580538, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 100 тис. доларів США зі сплатою 13,99 % річних та терміном повернення коштів до 27 червня 2023 року. У забезпечення виконання позичальником умов цього договору 27 червня 2008 року між ЗАТ «ПУМБ» та ОСОБА_7 було укладено договір іпотеки № 6580748, предметом якого є будівля АДРЕСА_1, загальною площею 106, 1 кв. м., житловою площею 56, 2 кв. м.

ОСОБА_7 належним чином не виконував умови кредитного договору, через що позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 7 травня 2013 року у справі № 2-3682/11 позовні вимоги банку до ОСОБА_7 задоволено у повному обсязі та стягнуто з позичальника на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 990 049 грн 29 коп. Рішення суду набрало законної сили та було звернуто до примусового виконання.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 14 червня 2013 року у справі № 201/6793/13-ц визнано недійсним договір іпотеки від 27 червня 2008 року № 6580748, укладений між ЗАТ «ПУМБ» та ОСОБА_7, а також скасовано заборону на відчуження предмету іпотеки. Також ухвалено внести до Державного реєстру іпотек і заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відповідні відомості про виключення записів про обтяження спірного будинку.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 9 жовтня 2013 року апеляційну скаргу ПАТ «ПУМБ» задоволено частково, рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 14 червня 2013 року в частині визнання недійсним договору іпотеки та внесення записів до Реєстрів скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 відмовлено.

Проте, рішення Жовтневого районного суду від 14 червня 2013 року було виконано та згідно з наданим до суду інформаційними довідками встановлено, що до Держаного реєстру іпотек внесено відомості про виключення запису з реєстру щодо обтяження нерухомого майна іпотекою, згідно договору іпотеки від 27 червня 2008 року № 6580748, а також внесено до Державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості про виключення запису з реєстру щодо накладення заборони відчуження нерухомого майна за договором іпотеки № 6580748 укладеного 27 червня 2008 року.

У цей час 22 серпня 2013 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладено договір купівлі-продажу будівлі, що є предметом іпотеки за договором від 27 червня 2008 року, який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Колодій Р.О. та зареєстрованого в реєстрі за номером 354, за умовами якого ОСОБА_7 продав спірну будівлю ОСОБА_8

У подальшому 17 грудня 2013 року ОСОБА_8 продав указану будівлю ОСОБА_6 Право власності ОСОБА_6 на спірну будівлю було зареєстровано у встановленому Законом порядку на підставі договору купівлі-продажу від 17 грудня 2013 року.

Відповідно до пункту 4 статті 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

За змістом частини першої статті 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що на час придбання спірної будівлі ОСОБА_6, останній перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9, угода від 17 грудня 2013 року була укладена з її згоди та будівля була придбана за їхні спільні кошти.

Однак встановивши ці обставини у справі, суд у порушення вимог ч. 4 ст. 10, ст. 33 ЦПК України не вирішив питання про залучення до участі у справі у якості відповідача, співвласника предмета іпотеки - ОСОБА_9

Апеляційний суд, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, не мав процесуальної можливості усунути вказані вище недоліки, допущені місцевим судом.

Отже, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди залишили поза увагою вищенаведене, а тому оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, то рішення цих судів підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду і цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_10, задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 лютого 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

О.О. Дьоміна М.В. Демяносов А.О. Леванчук І.К. Парінова Головуючий Судді:
О.В.Ступак