АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Остапчук Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів: Слободянюк С.В., Іванченка М.М.

за участю секретаря Дуки В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Державного підприємства завод «Арсенал» - Кондзерського АндріяВіталійовича на рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства завод «Арсенал» про зобов'язання видати пільгову довідку для призначення пенсії на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив зобов'язати державне підприємство завод «Арсенал» надати довідку згідно додатку 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій затвердженого Постановою KM України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» .

В мотивування вимог посилався на те, що з 08.08.1986р. по 27.11.1987р. він працював у виробничому об'єднанні завод «Арсенал» на посаді вибивальщика лиття, формовщиком ручної формовки з участю у литті. Посада, на якій він працював відноситься до переліку робочих місць, професій з пільговим пенсійним забезпеченням, разом з тим до трудової книжки не було внесено відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників.

12.05.2015р. він звернувся до відповідача з проханням надати документи для оформлення пенсії. Проте, листом від 04.06.2015р. йому було відмовлено.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2016 року позов задоволено.

Зобов'язано Державне підприємство завод «Арсенал» надати ОСОБА_2 довідку згідно додатку 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній». Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача ДП завод «Арсенал» - Кондзерський А.В.подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з'ясувавши дійсні обставини спору.

Вказує, що Виробниче об'єднання «Завод Арсенал» та Державне підприємство завод «Арсенал» є різними юридичними особами, які взагалі не пов'язані між собою. Виділ ДП завод «Арсенал» з КП СПБ «Арсенал» жодним чином не свідчить про те, що ДП завод «Арсенал» є правонаступником ВО «Завод Арсенал».

Крім того, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.01.2013 року по справі №2а- 14662/12/2670, яка набрала законної сили, встановлено, що на підставі наказу Генерального директора ВО «Завод Арсенал» 26.07.1990р. №922 структурна одиниця ВО «Завод Арсенал» - відділ 38 (ЦКБ) з 01.07.1990 року переведений на повний господарський розрахунок зі своїм розрахунковим рахунком в установі Держбанку з наданням прав юридичної особи. Статут Державного підприємства ЦКБ «Арсенал» затверджено у 1991 році. Постановою Кабінету Міністрів України від 30.06.1998 року №987 ДП ЦКБ «Арсенал» перейменоване на Казенне підприємство «Центральне конструкторське бюро «Арсенал» (КП ЦКБ «Арсенал»).

Архівні документи ВО «Завод Арсенал» за період роботи на ньому позивача Державним підприємством завод «Арсенал», яке приєднане до КП СПБ «Арсенал» 18.11.2009 р. у встановленому НКА України порядку передані КП СПБ «Арсенал» згідно акту приймання передачі документів архіву та довідкового апарату до нього.

Зазначив, що правонаступником BO «Завод Арсенал», де працював позивач, є держава Україна в особі Фонду державного майна України, правонаступником ДП завод «Арсенал» після виділу зі складу КП СПБ «Арсенал» є КП СПБ «Арсенал», що встановлено Постановою Верховного суду України від 02.09.2014 року по справі №3-91гс14/16/16.

В судовому засіданні представники відповідача свою апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити з вищевказаних підстав.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із його доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що з 08.08.1986р. по 27.11.1987р. позивач працював у виробничому об'єднанні завод «Арсенал» на посаді вибивальщика лиття, формовщиком ручної формовки з участю у литті.

Розпорядженням KM України № 525-р від 10 квітня 2009 року «Про перейменування казенного підприємства «Центральне конструкторське бюро «Арсенал» та реорганізацію державного підприємства «Завод «Арсенал» і державного науково-дослідного підприємства «Український технологічний центр оптичного приладобудування» було реорганізовано державне підприємство «Завод «Арсенал» і державне науково-дослідне підприємство «Український технологічний центр оптичного приладобудування» шляхом приєднання до казенного підприємства спеціального приладобудування «Арсенал».

Наказом Національного космічного агентства України від 28 травня 2009 року № 141 на виконання вищевказаного розпорядження KM України було реорганізовано державне підприємство «Завод «Арсенал» шляхом приєднання до казенного підприємства спеціального приладобудування «Арсенал». Діяльність державного підприємства «Завод «Арсенал» припинено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2011 року визнано незаконним та скасовано положення п. 2 Розпорядження KM України № 525-р від 10 квітня 2009 року «Про перейменування казенного підприємства «Центральне інструкторське бюро «Арсенал» та реорганізацію державного підприємства «Завод «Арсенал» і державного науково-дослідного підприємства «Український технологічний центр оптичного приладобудування», в частині реорганізації державного підприємства «Завод «Арсенал» шляхом приєднання до казенного підприємства спеціального приладобудування «Арсенал», визнано незаконним і скасовано наказ Національного космічного агентства України від 28 травня 2009 року № 141 «Про реорганізацію державного підприємства «Завод «Арсенал».

На виконання вказаної постанови наказом Державного космічного агентства України від 26 грудня 2011 року діяльність Державного підприємства завод «Арсенал» відновлено шляхом виділення з казенного підприємства спеціального приладобудування «Арсенал».

Наказом державного космічного агентства України № 16 від 17 січня 2012 року створено комісію для складання передавального акту майна, прав і обов'язків.

Таким чином, державне підприємство завод «Арсенал» поновлено у правах як самостійну юридичну особу, а тому воно є правонаступником підприємства, на якому працював позивач.

Згідно із статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1, наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 затверджено «Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».

Відповідно до п. 3 зазначеного наказу при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до п. 3 Постанови KM України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п. 20 Постанови передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженому наказом Кабінету Міністрів України № 115 від 10.11.1995р., посада позивача відноситься до цього переліку.

27.11.1987р. позивача звільнено за власним бажанням, в трудовій книжці були відсутні відомості про те, що посада позивача відноситься до переліку робочих місць, професій з пільговим пенсійним забезпеченням, встановленого для окремих категорій працівників.

Згідно ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

За статтею 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Буланов та Купчик проти України» від 09 грудня 2010 року, яке набуло статусу остаточного 09.03.2011 року вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов'язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутій проти Хорватії» (Kutit vCroatia), N 48778/99, пункт 25, ЕCHR2002-II).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що відповідач є правонаступником підприємства, в якому працював позивач, а тому відповідно до вимог ст. 49 КЗпП України та Постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», зобов'язаний видати позивачу відповідну довідку. Колегія суддів вважає недоведеними посилання апелянта на те, що повноваження по видачі довідок колишнім працівникам ДП завод «Арсенал» перейшли до КП СПБ «Арсенал».

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на судові рішення, ухвалені за правилами господарського та адміністративного судочинства у справах за позовними вимогами до ДП завод «Арсенал» і КП СПБ «Арсенал». Наявні у даних справах висновки щодо підстав відповідальності даних юридичних осіб ґрунтуються на аналізі реорганізацій Державного підприємства завод «Арсенал» до листопада 2009 року з припиненням юридичної особи завод «Арсенал». Проте, діяльність Державного підприємства завод «Арсенал» відновлена згідно наказу Державного космічного агентства України № 411 від 26 грудня 2011 року шляхом виділення з Казенного підприємства спеціального приладобудування «Арсенал» з поновленням правовстановлюючих документів ДП завод «Арсенал», відкриттям рахунків у банківських установах, замовленням та отриманням печатки та штампів ДП завод «Арсенал». Як убачається з трудової книжки позивача, він з 1986 року працював на Виробничому об'єднанні «Завод Арсенал», яке 06.07.2001 року змінило назву на Державне підприємство завод «Арсенал».

Позивач порушує питання про надання довідки щодо його трудового стажу на заводі «Арсенал» (Державному підприємстві «Завод «Арсенал») з 1986 року. Перейменування Центрального конструкторського бюро «Арсенал» та реорганізація ДП «Завод «Арсенал» і Державного науково-дослідного підприємства «Український технологічний центр оптичного приладобудування» мало місце відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 525-р від 10 квітня 2009 року «Про перейменування казенного підприємства «Центральне конструкторське бюро «Арсенал» та реорганізацію ДП «Завод «Арсенал» і Державного науково-дослідного підприємства «Український технологічний центр оптичного приладобудування».

Колегія суддів вважає такими, що не доведені належними та допустимими доказами посилання представника ДП завод «Арсенал», що довідка про трудовий стаж ОСОБА_2 з 1986 року для призначення пенсії має бути видана КП СПБ «Арсенал» як правонаступником Виробничого об'єднання завод «Арсенал».

Посилання представника відповідача на те, що постановою Верховного Суду України від 02.09.2014 року у господарській справі встановлено, що Казенне підприємство спеціального приладобудування «Арсенал» є універсальним правонаступником всього майна, прав та обов'язків заводу «Арсенал» колегія не приймає до уваги, оскільки обставини встановлені у господарській справі у спорі про стягнення заборгованості, стосуються невиконання умов договору про організацію пожежно-профілактичного обслуговування та жодним чином не можуть бути застосовані до правовідносин у даній справі.

Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта на те, що архівний підрозділ заводу «Арсенал» на даний час знаходиться у КП СПБ «Арсенал», оскільки ним не надано доказів на підтвердження того, що є перешкоди у вільному доступі до наявних архівних матеріалів, які стосуються діяльності працівників ДП «Завод «Арсенал», та вказані підприємства знаходяться в одному приміщенні.

Судом правильно встановлено, що уповноваженим органом для видачі довідки працівникам, що працювали у ВО «Завод «Арсенал» є ДП «Завод «Арсенал».

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.218, 303,304,307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача Державного підприємства завод «Арсенал» - Кондзерського Андрія Віталійовича - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2016 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді