Справа № 360/1793/15-ц Головуючий у І інстанції Унятицький Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/1446/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 11.04.2016
УХВАЛА

Іменем України

11 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Приходька К.П., Таргоній Д.О.

при секретарі Нагорній Г.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ОСОБА_1» на рішення Бородянського районного суду Київської області від 04 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року позивач, в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ»Надра», звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 серпня 2008 року ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого являється ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 уклали кредитний договір №428/П/66/2008-980 відповідно до якого ОСОБА_3 отримав кредит на придбання транспортного засобу у розмірі 63 980,00 гривень із розрахунку 19,9% на рік, строком з 21 вересня 2008 року по 20 серпня 2013 року. Відповідно до п. 3.2 вказаного договору ОСОБА_3 та поручитель ОСОБА_2 зобов'язалися відповідати перед позивачем як солідарні боржники.

Вказував, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 умови кредитного договору належно не виконали. Станом на 24 липня 2015 року мають заборгованість у сумі 48 486,37 гривень. Просив стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вказану заборгованість.

Ухвалою судді Бородянського районного суду Київської області від 01 вересня 2015 року у відкриття провадження у справі за позовом до ОСОБА_3 відмовлено, у зв'язку зі смертю останнього 20 липня 2010 року.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив слухати справу без його участі, позов підтримав.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, відповідно до заперечень, проти позову заперечувала, мотивуючи тим, що 15 липня 2010 року ОСОБА_3 помер, у зв'язку з чим зобов'язання припинено. Умови кредитного договору та поруки не передбачають відповідальності поручителя у разі смерті боржника. Крім того, строк виконання кредитного договору визначено до 20 серпня 2013 року. Оскільки банк звернувся до суду у серпні 2015 року її порука припинилась.

Рішенням Бородянського районного суду від 04 листопада 2015 року у задоволенні позову до поручителя ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просив скасувати рішення суду першої інстанції у зв»язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та вимогам закону та ухвалити нове рішення про задоволенню позовних вимог до відповідачки ОСОБА_2

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності тиких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 ч.1 ЦК України встановлено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 ч.1 п.1 ЦК України визначено строк (термін) виконання зобовязання, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

В силу частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленому у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимогу до поручителя. Якщо строк основного зобов»язання не встановлений або встановлений моментом пред»явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред»явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки.

По справі встановлено, що 21 серпня 2008 року ОСОБА_3 отримав кредит на придбання транспортного засобу у розмірі 63980,00 гривень строком до 20 серпня 2013 року, а ОСОБА_2 являється поручителем за вказаним договором, що підтверджується копією договору №428/П/66/2008-980 від 21 серпня 2008 року (а.с.9-11), копією заяви на видачу готівки № 549 від 21 серпня 2008 року (а.с.12).

15 липня 2010 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.46-48).

Як зазначено у п.32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, при вирішенні спорів щодо виконання зобов»язань за кредитним договором у випадку смерті боржника (позичальника) за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке.

З урахуванням положення ст..1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов»язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки у тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобов»язання фактично не пов»язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Поручитель приймає на себе зобов»язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (ст..553-554 ЦК), а також за будь-якого боржника у разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки.

На поручителя може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов»язку щодо виконання зобов»язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника,зафіксованому в тому числі у договорі поруки.

Питання щодо залучення у справі правонаступників померлого в 2010 році ОСОБА_3. в судовому порядку не вирішувалося. Умовами кредитного договору та договору поруки відповідальність поручителя у разі смерті боржника не передбачено.

Ухвалою судді Бородянського районного суду Київської області від 01 вересня 2015 року у відкриття провадження у справі за позовом до ОСОБА_3 відмовлено у зв'язку зі смертю останнього 20 липня 2010 року. Зазначена ухвала набрала законної сили.

Крім того, в силу положень ч.4 ст.559 ЦПК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основаного зобов»язання , не пред»явить вимоги до поручителя.

Як встановлено судом, строк дії договору « Автопакет» від 21 серпня 2008 року сторонами обумовлений 20 серпня 2013 року; у зв»язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_3М своїх кредитних зобов»язань, з вимогами до поручителя ОСОБА_2, як солідарного боржника, позивач звернувся 03 серпня 2015 року (а.с. 2), тобто після того, як в силу положень ч.4 ст.559 ЦПК України, порука припинилася.

Огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, заявлених до поручителя.

В апеляційній скарзі не приведено доводів, які б спростували висновки суду.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Рішення суду відповідає вимогам закону. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст..ст.307, 308 ЦПК України, колегія

Ухвалила :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ОСОБА_1» відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 04 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: