Ухвала

іменем україни

2 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Гулька Б.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про звільнення від сплати аліментів на утримання дітей та стягнення аліментів за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Одеської області від 7 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що перебував з ОСОБА_5 у фактичних шлюбних відносинах, від яких народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2010 року з нього стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 33 % з усіх видів заробітку. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 18 вересня 2012 року рішення районного суду було змінено та на даний час нараховуються аліменти у розмірі 25% на утримання двох дітей. Однак вказує на те, що ОСОБА_5 з ним не проживає, дітьми не цікавиться, матеріальної допомоги не надає.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_4 просив суд увалити рішення, яким звільнити його від сплати аліментів, стягнутих на користь ОСОБА_5 на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з ОСОБА_5 на його користь аліменти на їх утримання у розмірі 33% від усіх видів її доходів щомісячно.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Звільнено ОСОБА_4 від сплати аліментів, стягнутих на користь ОСОБА_5 на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 18 вересня 2012 року. У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів - відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 7 грудня 2015 року рішення районного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів скасовано, ухвалено нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі по 500 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 10 листопада 2014 року та до їх повноліття.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду, а рішення районного суду залишити в силі.

Отже, в частині звільнення ОСОБА_4 від сплати аліментів рішення апеляційного суду не оскаржується, тому в цій частині не переглядається (ч. 2 ст. 335 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення районного суду та частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку, про те що ОСОБА_5 свої зобов'язання, передбачені ст. 180 СК України, належним чином не виконує, діти з 29 березня 2013 року перебувають на утриманні ОСОБА_4, який є пенсіонером, а також враховуючи що ОСОБА_5 має мінливий нерегулярний дохід правильно визначив аліменти у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України), при цьому суд виходив із стану здоров'я та матеріального становища дитини й відповідачки, платника аліментів та інших обставин, що мають істотне значення для справи (ст. 182 СК України).

Інші доводи касаційної скарги щодо інших фактичних обставин (інших судових справ) не впливають на висновки апеляційного суду і на законність його судового рішення, оскільки це рішення суду стосується необхідності матеріальної допомоги дітям, сплати аліментів на їх користь.

Отже, рішення апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів є законним і обґрунтованим й підстав для його скасування в цій частині немає.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 7 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

Б.І.Гулько

С.П.Штелик