Справа № 513/1317/13-ц
Провадження № 2/513/111/16
Саратський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2016 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря Коржан О.В., позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 акціонерного товариства "Народна фінансово-страхова компанія «Добробут»", ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,
В С Т А Н О В И В:
Свої вимоги мотивував тим, що 13 грудня 2010 року приблизно о 05 годині на 94 км + 500 м автодороги Одеса-Рені в с.Миколаївка-Новоросійська Саратського району Одеської області, з вини відповідача ОСОБА_5 сталася ДТП, унаслідок чого позивачу та пасажирам його автомобіля "Toyota Carina Е" ОСОБА_2 та ОСОБА_3 завдано тілесних ушкоджень, а вказаний автомобіль отримав механічні пошкодження.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована у ОСОБА_6 НФСК «Добробут», а тому в серпні 2011 року він надав всі необхідні документи до ОСОБА_6 "НФСК "Добробут" для отримання страхового відшкодування, яке не було йому виплачено. Відповідач ОСОБА_5 також ухиляється від добровільного відшкодування шкоди.
20 січня 2016 року позивачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 "НФСК «Добробут»", в якому зазначили, що 13 грудня 2010 року вони були пасажирами автомобіля "Toyota Carina Е" і в результаті ДТП отримали тілесні ушкодження. ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді саден в області лоба, забою м'яких тканин тулуба, рваної рани в області лівого коліна. ОСОБА_3 - у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, унаслідок чого неодноразово лікувалась в неврологічному відділенні Арцизької ЦРЛ. Внаслідок отриманої травми 24 грудня 2014 року ОСОБА_3 було встановлено 3 групу інвалідності.
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 05 лютого 2016 року цивільна справа за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_5В, та ОСОБА_6 "НФСК «Добробут»" про стягнення моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди та цивільна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 "НФСК «Добробут»", ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, були обєднані в одне провадження (т.3 а.с.167).
Під час розгляду справи позивачі підтримали позови у повному обсязі, погодились на заочний розгляд справи.
Відповідачу ОСОБА_4 акціонерному товариству "Народна фінансово-страхова компанія «Добробут»" судові повістки неодноразово надсилалися за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців: 040070, м.Київ, вул.Сагайдачного/Ігорівська, буд.10/5 А (т.1 а.с. 129-131, т.2 а.с.81-83, т.2 а.с.134-136, т.2 а.с.163-165, т.3 а.с.53-55, т.3 а.с.178-179, т.3 а.с.202-204, т.3 а.с.216-217).
Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином.
Представник відповідача ОСОБА_7 неодноразово належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями (т.2 а.с. 55 т.2 а.с.130, т.2 а.с.162, т.2 а.с.180, т.3 а.с.181, т.3 а.с.201, т.3 а.с.215). Проте в судові засідання жодного разу не з'явився, надавав заяви про перенесення розгляду справи, посилаючись на зайнятість в інших справах (т.2 а.с.109-110, т.2 а.с.137, т.2 а.с.181, т.3 а.с. 142, т.3 а.с.192, т.3 а.с.208). Про причини неявки в судове засідання 26 квітня 2016 року своєчасно суд не сповістив.
Згідно до ч.9 ст.74 ЦПК України відповідач ОСОБА_5 був повідомлений про день, час та місце розгляду справи через оголошення у пресі (т.3 а.с. 225).
Враховуючи вищевказане, суд відповідно до ч.4 ст.169, ст.ст.224-225 ЦПК України постановив заочне рішення.
22 грудня 2010 року за фактом ДТП, яка сталася 13 грудня 2010 року приблизно о 05 годині на автодорозі Одеса-Рені 94 км+500 м, була порушена кримінальна справа відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст.286 КК України (а.с.1-2 кримінального провадження).
Згідно витягів з ЖРЗПЗ № 3243 та № 3244 від 13 грудня 2010 року Саратського РВ ГУМВС України в Одеській області, 13 грудня 2010 року надійшло повідомлення з Саратської ЦРЛ про те, що до приймального відділення після ДТП доставлено з тілесними ушкодженнями ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1. При виїзді СОГ встановлено, що на 94 км + 600м автодороги Одеса-Рені водій автомобіляНОМЕР_1 ОСОБА_5 відволікся від керування, виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 (а.с.3-4 кримінального провадження).
В протоколі огляду місця ДТП, фото таблицях та схемі ДТП від 13 грудня 2010 року зазначено, що місце ДТП розташовано на автодорозі Одеса-Рені 94 км+500 м на східній околиці с.Миколаївка-Новоросійська Саратського району, в зоні дії дорожніх знаків 1.13, 2.3, 3.29; також зафіксовано місце розташування автомобілів після ДТП та слідова інформація (а.с.8-13, 14-16, 17, 19 кримінального провадження).
Протокол огляду і перевірки технічного стану автомобіля НОМЕР_2 підтверджує, що унаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження (а.с.25-29 кримінального провадження).
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 409 від 10 січня 2011 року ОСОБА_8 внаслідок ДТП спричинені такі тілесні ушкодження: на нижньому повіці зліва садна, по білягрудинній лінії зліва на рівні 3-го ребра синець 10 х 5 см; по передній зовнішній поверхні середньої і нижньої треті лівого передпліччя синець 10 х7 см; по передній поверхні лівого колінного суглоба садна, а також синець; 5 ідентичних саден по внутрішній поверхні лівої гомілки та синець; по внутрішній поверхні правого колінного суглоба 2 садна та синець, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с.181-182 кримінального провадження).
Висновок судово-медичної експертизи № 410 від 10 січня 2011 року підтверджує, що ОСОБА_2 унаслідок ДТП заподіяні легкі тілесні ушкодження у вигляді: у центрі лоба ділянка рожевого епітелію на площі 4х3 см; по боковій поверхні язика праворуч 2 пошкодження слизової червоного кольору 0,8 х 0,3 см та 1, 2 х 0,3 см; скол емалі 1-2 зуба на верхній щелепі зліва та 1-2 зуба на верхній щелепі справа; по тильній поверхні біля основи 1- 4 пальців лівої кисті 4 садна від 0,3 х 0,4 см до 0,4 х 0,8 см; по всій задній поверхні лівого плеча синець 15 х 18 см; по зовнішній поверхні середньої треті лівого стегна крововилив 4 х5 см; по всій задній поверхні лівого стегна 16 саден від 0,2 х 0,4 до 0,6 х 5 см; по внутрішній поверхні лівого колінного суглоба, верхньої і середньої третини лівої гомілки 31 садна від 0,2 х 0,3 см до 0,6 х 4 см та 1 смугаста на 10 годин 10 х 0,2 см; по зовнішній поверхні середньої третини лівої гомілки 2 смугасті садна на 12 годин 3 х 0,3 см і 5,5 х 0,3 см; набряклість і синюшність лівого гомілковостопного суглоба; по зовнішній поверхні правої гомілки 6 саден від 0,6 х 0,3 до 0,5 х 2 см (а.с.184-185 кримінального провадження).
Медична карта амбулаторного хворого підтверджує, що ОСОБА_2 зверталась за медичною допомогою ( т.3 а.с.22-23).
Відповідно до висновків судово-медичної експертизи № 408 від 10 січня 2011 року
( а.с.178-179 кримінального провадження), комісійної судово-медичної експертизи № 101 від 30 березня 2011 року (а.с.297-305 кримінального провадження) та повторної комісійної судово-медичної експертизи № 262/11 від 11 лютого 2014 року (а.с.322-329 кримінального провадження) ОСОБА_3 внаслідок ДТП завдано легкіх тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я у вигляді: синця верхньої і нижньої повіки зліва, там же набряклість, крововилив у склеру лівого ока; по передньо-зовнішній поверхні середньої третини лівого плеча синець 10 х 8 см; по середньо-ключичній ліній зліва на рівні 2-3 грудних хребців 2 синця 1х1,2 см і 14х3 см; по передній поверхні верхньої і середньої третини правої гомілки 2 синця 6 х7 см і 10х3 см; ідентичний синець по передній поверхні середньої третини лівої гомілки 3х4 см; закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку; синець голови.
Як видно з виписних епікризів з історій хвороби, починаючи з 14 грудня 2010 року, ОСОБА_3 неодноразово проходила курси лікування у неврологічному відділенні Арцизької ЦРЛ ( т. 3 а.с.16 -18,20-21). Довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААВ № 747340 та № 788121 підтверджують, що унаслідок ДТП з 24 грудня 2014 року і дотепер позивачка ОСОБА_9 є інвалідом 3 групи ( т.3 а.с.19, 226).
Згідно висновку № 2112 судової авто-технічної експертизи по дослідженню обставин ДТП від 04 березня 2011 року, в умовах, що розглядаються, дії водія автомобіля НОМЕР_3, регламентувались вимогами пункту 12.1 ПДД, дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/ч», пункту 13.3 ПДД, які передбачали необхідність руху зі швидкістю, при якій водій зберігав контроль за керованим автомобілем, але не більше встановленого обмеження 50 км/год, а по мірі наближення до автомобіля НОМЕР_2, зайняти безпечне по ширині проїзної частини положення з формуванням належного бокового інтервалу при роз'їзді (а.с.234-235 кримінального провадження).
Постановою старшого слідчого Саратського РВ ГУМВС України в Одеській області від 29 травня 2014 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 було закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення і вирішено притягнути ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с.336-340 кримінального провадження).
Постановою Саратського районного суду Одеської області від 14 листопада 2014 року, яка набрала законної сили, встановлено, що 13 грудня 2010 року о 05 годині 00 хвилин на 94 км + 500 м автошляху Одеса-Рені ОСОБА_5, керуючи автомобілем марки "Volkswagen Caddy", державний реєстраційний номер НОМЕР_4, порушив п.п. 1.2, 2.3 (б), 12.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, виїхав на зустрічну смугу руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_5, під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження ( т.1 а.с. 99).
Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль НОМЕР_2 (а.с. 31 кримінального провадження), належить позивачу ОСОБА_1
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль "Volkswagen Caddy", державний реєстраційний номер НОМЕР_4 належить на праві власності ОСОБА_10, який довіреністю від 19 січня 2010 року, посвідченою приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу за реєстровим № 95, уповноважив ОСОБА_5 керувати та розпоряджуватись зазначеним автомобілем (а.с. 35 кримінального провадження).
Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2, частини 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Ст.1187 ЦК України встановлює, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі (право власності, інше речове право) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.
Ст.22 зазначеного Закону встановлює, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
01 липня 2010 року між ЗАТ "НФСК "Добробут", правонаступником якого є ОСОБА_6 "НФСК "Добробут", та ОСОБА_5 був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом № ВЕ 4690334 (а.с.38 кримінального провадження). В пункті 2 полісу встановлено, що ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) складає 25 500 гривень, франшиза 510 гривень.
11 серпня 2011 року позивач подав до ОСОБА_6 "НФСК "Добробут" заяву про настання страхового випадку з необхідними документами (т.1 а.с.36), однак страхове відшкодування йому не виплачено.
Таким чином, з ОСОБА_6 "НФСК "Добробут" підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_1 матеріальна шкода, завдана пошкодженням автомобіля, у межах ліміту відповідальності страховика, в сумі 24 990 гривень ( 25 500 грн. 510 грн.).
Ст. 1194 ЦК України встановлює, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Посилання позивача ОСОБА_1 на те, що на його користь належить стягнути вартість відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 244292 гривні суд вважає безпідставними. Згідно п.8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року № 1074/8395( у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159) визначає, що вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу (КТЗ) визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з нижчезазначених умов: якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість, Свр>= С , де Свр вартість відновлювального ремонту, грн.
В даному випадку вартість відновлювального ремонту (244292 грн.) більше ринкової вартості автомобіля (78 210 грн.).
Пункт 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розяснив, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Ч.1 ст.1167 ЦК України встановлює, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Визначаючи розмір грошової компенсації моральної шкоди кожному позивачу, суд враховує характер правопорушення, ступінь вини відповідача ОСОБА_5, який порушив Правила дорожнього руху України, глибину фізичних та душевних страждань кожного з позивачів; позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з вини відповідача отримали легкі тілесні ушкодження; позивачка ОСОБА_3 отримала легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя, неодноразово проходила курси лікування у неврологічному відділені Арцизької ЦРЛ, їй була встановлена 111 група інвалідності; всі позивачі перенесли фізичний біль та моральні страждання, зверталися за медичною допомогою, переживали за свій стан здоров'я; внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль позивача ОСОБА_1, а тому він та його дружина, позивачка ОСОБА_2, позбавлені можливості на протязі більше пяти років користуватися автомобілем; за цей час відповідачі не вчинили жодних дій щодо відшкодування позивачам завданої шкоди.
Зазначені негативні фактори змінили звичайний спосіб життя позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, змусили їх докладати додаткових зусиль для організації свого життя.
При визначенні розміру грошової компенсації моральної шкоди суд також враховує вимоги розумності і справедливості.
Враховуючи встановлений ст.11 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства, на користь позивачок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить стягнути моральну шкоду в межах заявлених ними вимог - по 765 гривень на користь кожної.
На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивачів належить стягнути документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог, а саме з відповідача ОСОБА_5В на користь: ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 916, 97 гривень та витрати на залучення експерта 1497, 10 гривень; ОСОБА_2- витрати на оплату судового збору в сумі 562, 85 гривень; ОСОБА_3 витрати на оплату судового збору в сумі 662, 85 грн.
З відповідача з ОСОБА_6 "НФСК "Доборобут" належить стягнути на користь: ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 430, 54 гривень та витрати на залучення експерта в сумі 702, 90 гривень; ОСОБА_2 та ОСОБА_3 витрати на оплату судового збору в сумі по 7, 65 гривень.
Керуючись ст.ст. 3-8, 10, 11, ст.88, 224-225, 212-215 ЦПК України, ст.1167, ст.1168, ст. 1187, 1192, 1194 ЦК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 акціонерного товариства "Народна фінансово-страхова компанія «Добробут»", ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.
В задоволенні решти позову відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення відповідачі можуть подати в Саратський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення, а відповідачами - протягом десяти днів з дня винесення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя А. І. Бучацька