Справа № 226/1856/16-ц
Провадження №2-о/226/179/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 листопада 2016 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепка Л.І.,

за участю секретаря Тіссен О.В.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мирноград Донецької області справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану, про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, на обґрунтування якої вказала, що 26.09.2016 року у місті Маківка Донецької області помер її чоловік ОСОБА_2, факт смерті якого підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 1690 від 26 вересня 2016 року та свідоцтвом про смерть № 041655, виданим 27.09.2016 року Гірницьким відділом запису актів цивільного стану м.Макіївки. Оскільки свідоцтво про смерть всупереч закону видане не українським органом державної влади, а так званої ДНР, що не створює будь-яких правових наслідків, заявник звернувся до Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з питання видачі свідоцтва про смерть чоловіка, на що була отримана відмова та розяснено порядок звернення до суду на предмет встановлення факту смерті особи, яка померла на непідконтрольній українській владі території. Вказуючи на це та повязуючи встановлення факту смерті з необхідністю отримання свідоцтва про смерть, заявник просить суд встановити факт смерті чоловіка ОСОБА_2, який помер 26.09.2016 року в м.Макіївка Донецької області.

В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в заяві обставинами, і просила суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, до судового засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутність заінтересованої особи, що не перешкоджає судовому розгляду.

Вислухавши пояснення заявника, свідків та дослідивши докази у справі, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заявник зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується її паспортом громадянина України.

Відповідно до довідки УПСЗН Димитровської міської ради № НОМЕР_1 заявник перебуває на обліку в УПСЗН м.Димитрова (Мирнограда) як внутрішньо переміщена особа, фактичним місцем перебування якої є АДРЕСА_1 (арк.спр.7).

Чоловік заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з яким заявник перебувала в шлюбі з 23.10.1973року, також жив і був зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 і як, і заявник, перебував на обліку в УПСЗН Димитровської міської ради як внутрішньо переміщена особа.

26 вересня 2016 року ОСОБА_2 помер на непідконтрольній українській владі території в м.Макіївка, де і був похований.

На підтвердження смерті чоловіка заявником надані лікарське свідоцтво про смерть № 1690, видане бюро судово-медичної експертизи м.Макіївка, та свідоцтво про смерть, видане Гірницьким відділом запису актів цивільного стану м.Макіївка, згідно яких її чоловік ОСОБА_2, уродженець села ІІ Сомово Мценського району Орловської області Російської Федерації, помер 26.09.2016 року в місті Макіївка Донецької області у віці 66 років і причиною його смерті є гостра серцева недостатність, ішемічна хвороба серця: атеросклеротичний коронарокардіосклероз. Зазначені документи видані невизнаними державою Україна державними органами так званої ДНР.

Згідно ст.49 Цивільного Кодексу смерть особи підлягає державній реєстрації.

Порядок проведення державної реєстрації смерті врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» в редакції від 05.04.2015року та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 № 3307/5 з подальшими змінами).

Частиною першою статті 6 цього Закону повноваження щодо державної реєстрації смерті в Україні покладено на відділи державної реєстрації актів цивільного стану та виконавчі комітети сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті здійснюється відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті на окупованій території України визначено статтею 257-1 Цивільного процесуального Кодексу, за правилами якої заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їх представниками до суду за межами такої території України.

Оскільки згідно з Наказом Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» проведення державної реєстрації актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів м.Макіївки тимчасово призупинено, заявник, як внутрішньо переміщена особа, згідно з п.11 ч.1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування.

Оскільки на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 заявником подано документи, які відповідно до п. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не створюють правових наслідків, так як будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсними, єдиним законним способом отримати свідоцтво про смерть, що буде визнане державою Україна, є звернення із заявою до суду в порядку окремого провадження на підставі ст.256 Цивільного процесуального кодексу України для встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості її реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події.

Як встановлено судом і вбачається з відповіді начальника Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 08.11.2016 року, куди звернулася заявник, в реєстрації смерті чоловіка їй було відмовлено в звязку з відсутністю в неї належних документів на підтвердження вказаного факту і розяснено можливість встановлення факту смерті особи, померлої на непідконтрольній українській владі території, в судовому порядку.

Факт смерті ОСОБА_2, який мав місце 26.09.2016 року в м.Макіївка Донецької області, знайшов своє достатнє підтвердження в судовому засіданні як в показаннях самого заявника, так і в показаннях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які суду пояснили, що заявник ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2, які їм доводяться родичами, були внутрішньо переміщеними особами і жили разом з ним за адресою: АДРЕСА_2, періодично навідуючись до своєї квартири, розташованої в м.Макіївка по вулиці Черкаська,11/6. 26 вересня 2016року, коли подружжя ОСОБА_2 перебувало в м .Макіївці, їм стало відомо, що ОСОБА_2 помер, однак за відсутності електронних перепусток їм не вдалося поїхати в м.Макіївку, де був похований ОСОБА_2 Після його похорон заявник повернулася в м.Мирноград.

Даючи оцінку допустимості таким письмовим доказам, як лікарське свідоцтво, свідоцтво про смерть, видані установами самопроголошеної ДНР, на які в ході судового розгляду посилалася заявник, суд з врахуванням практики Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у справі «Кіпр проти Туреччини» та Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, виходячи з ключових інтересів заявника, з метою повного і всебічного зясування обставин справи, як виняток, приймає ці документи до уваги і оцінює їх в сукупності та взаємозвязку з іншими доказами.

Згідно відомостей Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 08.11.2016 року, актовий запис про смерть ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутній.

Підставою для отримання такого документу, відповідно до ч. 2 ст.259 ЦПК, може бути рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

Оскільки факт смерті, який просить встановити заявник, породжує для неї правові наслідки, які не повязуються з подальшим вирішенням спору про право, і інша позасудова процедура одержання документа, який посвідчував би факт смерті відсутня, суд вважає за можливе з метою захисту інтересів заявника її заяву задовольнити, встановивши факт смерті чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 26 вересня 2016 року в місті Макіївка Донецької області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 57, 209, 212-215, 234, 256, 257-1, 259, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті чоловіка задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця села ІІ Сомово Мценського району Орловської області Російської Федерації, місце реєстрації до смерті: АДРЕСА_3, який помер 26 вересня 2016 року в місті Макіївка Донецької області у віці 66 років.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в разі незгоди з ним можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його отримання.

Оскарження судового рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Л.І.Клепка