АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7454/16 Справа № 207/1173/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Скиба С. А. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: Максюти Ж.І.,

суддів : Макарова М.О., Прозорової М.Л.,

за участі секретаря: Синенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерсплав»

на ухвалу Баглійського районного суду .мДніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 серпня 2016 року,

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерсплав» до ОСОБА_2, третя особа Головне Управління Національної поліції в Дніпропетровській області про стягнення вартості втраченого майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Баглійського районного суду .мДніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться вищевказана цивільна справа.

Ухвалою Баглійського районного суду .мДніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 серпня 2016 року в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерсплав» до ОСОБА_2, третя особа Головне Управління Національної поліції в Дніпропетровській області про стягнення вартості втраченого майна - відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Інтерсплав» просить зазначену ухвалу скасувати, як винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, надавши оцінку доводам апеляційної скарги та з урахуванням заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін у відповідності з ст.312 ЦПК України, з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ТОВ «Інтерсплав» про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з її необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», де у п.4 роз'яснено, що суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати&nbsp; обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Як вбачається з наданих виділених матеріалів справи у заяві про забезпечення позову ТОВ «Інтерсплав» зазначає причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов та накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, корпоративні права юридичних осіб, а також грошові кошти відповідача ОСОБА_2, в межах ціни позову на суму 446 292 грн., оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту зробить неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.6 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Тобто, якщо суд вважає, що необхідність застосування такого виду забезпечення позову, як арешт, позбавляє права відповідача користуватися майном, суд може, згідно ч.6 ст.153 ЦПК України, забезпечити позов частково та застосувати інші види забезпечення позову відповідно до ч. 2 ст.152 ЦПК України.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що згідно розписки від 19 жовтня 2015 року ОСОБА_2, являючись власником складу ГСМ, зобов'язався зберігати на належному йому складі у ємності №8 38640 літрів розчинника (а.с.26).

27 жовтня 2015 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ м.Дніпродзержинська про крадіжку зазначеного розчинника в кількості 38640 літрів (а.с.36 виділені матеріали).

В постанові про закриття кримінального провадження від 06 липня 2016 року Дніпродзержинського ВП зазначено, що ОСОБА_2 є засновником ТОВ «Дніпровський будівельник» та встановлено, що в діях посадових осіб ТОВ «Дніпровський будівельник» відсутній умисел на скоєння злочину, передбаченого ст.365 КК України, а ТОВ «Інтерсплав» необхідно звернутися до суду в цивільно-правовому порядку з позовом до ТОВ «Антей-Маркет» (а.с. 38 виділені матеріали).

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірності ухвали та наявності підстав для забезпечення позову - не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, суд першої інстанції, з'ясувавши те, що зазначений у заяві об'єкт нерухомого майна - квартира належить на праві власності іншій особі, а доказів наявності у відповідача іншого рухомого чи нерухомого майна, чи корпоративні права юридичних осіб та грошових коштів, суду надано не було, а тому відсутня реальна загроза утруднення чи неможливості виконання рішення суду без заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції від 18.08.2016 року про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, постановлена з дотриманням норм процесуального права, зокрема ст.151-152 ЦПК України, а тому апеляційна скарга підгає відхиленню, а ухвала суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерсплав» - відхилити.

Ухвалу Баглійського районного суду .мДніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: