Справа № 464/8241/15-ц
пр.№ 2/464/26/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2016 Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю:

представника позивача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третіх осіб без самостійних вимог: ОСОБА_3, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» про стягнення коштів,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів, розміщених на вкладних рахунках.

Мотивує позов тим, що 17 лютого 2015 року між третьої особою ОСОБА_3 та відповідачем укладено Договір №9319 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від ОСОБА_2 он-лайн», відповідно до якого ОСОБА_3 вніс на рахунок банку 3000 Євро на строк до 13 лютого 2016 року.

26 лютого 2015 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір відступлення прав вимоги за згаданим вище договором на суму 3000 Євро, розміщених на вкладному рахунку.

Крім того, 17 листопада 2014 року між третьої особою ОСОБА_3 та відповідачем укладено Договір № 004-13519-171114 банківського вкладу (депозиту) «Найкраща пропозиція», відповідно до якого ОСОБА_3 вніс на рахунок банку 10 000 доларів США на строк до 15 лютого 2015 року.

12 лютого 2015 року позивачем та ОСОБА_3 укладено договір відступлення прав вимоги за згаданим вище договором на частину вкладу в сумі 2750 доларів США, розміщених на вкладному рахунку.

Крім того, 26 лютого 2014 року між третьої особою ОСОБА_3 та відповідачем укладено Договір №048 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий з любовю он-лайн», відповідно до якого ОСОБА_3 вніс на рахунок банку 1000 Євро на строк до 03 березня 2015 року.

24 лютого 2015 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір відступлення прав вимоги за згаданим вище договором на суму 1000 Євро, розміщених на вкладному рахунку.

Про заміну сторони у зобовязаннях третя особа ОСОБА_3 письмово повідомив АТ «Дельта Банк», а також уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової ліквідації АТ «Дельта Банк».

Вважає, що в кінці лютого 2015 року позивач укладав з третьої особою договори відступлення прав вимоги у відповідності до порядку, визначеному ст.512-517 ЦК України.

В подальшому постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 АТ «Дельта Банк» віднесений до категорії неплатоспроможних, з 03.03.2015 запроваджена тимчасова адміністрація.

Незважаючи на те, що позивач на підставі укладених зі ОСОБА_3 договорів про відступлення прав вимоги отримав всі права вкладника за договорами банківських вкладів (депозиту) від 17.02.2015, від 17.11.2014, від 26.02.2014, відповідач АТ «Дельта Банк» порушив свої зобовязання і не повернув позивачу всі суму вкладів. Просить в судовому порядку стягнути з відповідача АТ «Дельта Банк» на користь позивача вклад за договором №9319 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від ОСОБА_2 он-лайн» від 17.02.2015 в розмірі 3000 Євро, за договором № 004-13519-171114 банківського вкладу (депозиту) «Найкраща пропозиція» від 17.11.2014 частину вкладу в сумі 2750 доларів США, за договором №048 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий з любовю он-лайн» від 26.02.2014 в сумі 1000 Євро.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, діючи згідно договору про надання юридичних послуг від 02.09.2015 (а.с.9) позовні вимоги підтримала. Пояснила суду, що позивач ОСОБА_5 на підставі укладених з ОСОБА_3, третьою особою по справі, договорів про відступлення права вимоги як вкладник банку і новий кредитор має право на повернення вказаних у позові грошових сум. Вважає належним і допустимим обраний спосіб захисту, просить позов задоволити.

Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримав, вказав, що в кінці лютого 2015 року уклав з позивачем 3 договори про відступлення права вимоги. Вказав, що між ним та позивачем існували боргові зобовязання, які у лютому 2015 року ним були врегулювані шляхом відступлення права вимоги. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4, діючи на підставі довіреності від 04.01.2016, а також будучи уповноваженою на представництво третьої особи уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у АТ «Дельта банк», в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила.

Вказала, що Постановою правління НБУ від 02.03.2015 банк визнаний неплатоспроможним. Крім того, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі ФГВФО) 02 березня 2015 року прийняте рішення про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк», призначення уповноваженої особи ФГВФО, а на даний час запроваджена процедура ліквідації. Посилаючись на норми ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», представник відповідача зазначає, що під час тимчасової адміністрації/ліквідації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а також примусове стягнення коштів та майна.

Вказала, що відступлення права вимоги являє собою договірну передачу зобовязальних вимог первісного кредитора новому кредитору. При цьому, законом передбачена можливість передачі права вимоги кредитора в рамках цивільно-правових договорів, разом з тим зазначає, що вкладник ОСОБА_3 не мав права здійснювати відступлення іншим особам, зокрема позивачу, прав за договорами банківських вкладів без отримання попередньої згоди ОСОБА_6. Оскільки банк не надавав письмової згоди ОСОБА_3 на відчуження права вимоги сум вкладів за договорами банківських вкладів в користь позивача, тому позивач як неідентифікована банком особа не має права на відшкодування коштів за вкладами ОСОБА_7

Також вказала, що ОСОБА_3 включений до списку виплат, що здійснював Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та отримав 20.06.2015 власні кошти в сумі 200 000 грн. по зобовязанням АТ «Дельта Банк» в межах гарантованої суми вкладу. Наполягає, що єдиним клієнтом до договорами банківських вкладів є третя особа ОСОБА_3 Просить відмовити в задоволенні позову, оскільки укладені у лютому 2015 році договори про відступлення права вимоги без попередньої згоди банку, є порушенням вимог ст.516 ЦК України, умов Договору та Правил.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатись органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, що врегульовано ст.11 ЦПК України.

Судом встановлено, що між третьої особою ОСОБА_3 та АТ «Дельта Банк» укладено 3 договори банківських вкладів: 26.02.2014 за №048 «Найкращий з любовю он-лайн» на суму 1000 Євро на строк до 03.03.2015; 17.11.2014 за № 004-13519-171114 «Найкраща пропозиція» на суму 10 000 доларів США на строк до 15.02.2015; 17.02.2015 за №9319 «Найкращий від ОСОБА_2 он-лайн» на суму 3000 Євро на строк до 13.02.2016.

На виконання умов договорів, банк відкрив ОСОБА_3 депозитні рахунки, а також одночасно відкрив рахунки для зарахування вкладнику відсотків за вкладами. При цьому, відповідно до норм цивільного права третя особа при укладенні з банком договорів (депозитних) визначив всі істотні його умови, підписав і погодився на всі умови, запропоновані банківською установою, в тому числі з Правилами банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «Дельта Банк» в редакції від 06 серпня 2014 року та в редакції від 14 січня 2015 року.

Пунктом 2.2 Договорів від 17.11.2014, від 26.02.2014, копії яких долучені до матеріалів справи, передбачено, що із підписанням цього Договору Вкладник (третя особа по справі) засвідчує, що він ознайомлений з Правилами та погоджується вважати обов'язковими для застосування до взаємовідносин, які виникли на підставі цього Договору (а.с. 39)

12 лютого 2015 року між позивачем та ОСОБА_3 (клієнтом банку) укладено договір відступлення прав вимоги за договором № 004-13519-171114 «Найкраща пропозиція» на частину вкладу в сумі 2750 доларів США, а 26 лютого 2015 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено 2 договори відступлення прав вимоги за договором №9319 на суму 3000 Євро і за договором №048 на суму 1000 Євро.

Про відступлення права вимоги за своїми вкладами ОСОБА_3 повідомив банк 10.04.2015 (а.с.41 - 48) При цьому встановлено, що третя особа, будучи клієнтом АТ "Дельта Банк" не звертався в банківську установу для отримання попередньої згоди на здіснення відступлення прва за депозитними договорами.

Позивач, звертаючись до суду зазначає, що він як новий кредитор пред'явив вимогу до ОСОБА_6 про стягнення на його користь боргу в розмірі 3000 Євро, 2750 доларів США та 3000 Євро, посилаючись на те, що на підставі договорів про відступлення права вимоги він - ОСОБА_5 набув право вимоги до банку на суми, зазначені у Договорах про відступлення права вимоги, про що повідомив банк у вересні 2015 року.

Встановлено, що постановою Правління Національного ОСОБА_6 України від 02 березня 2015 року №150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних». Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 від 02.03.15 розпочато з 03 березня 2015 року розпочато процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження в ньому на три місяці тимчасову адміністрацію з 03 березня 2015 року по 02 червня 2015 року. (а.с.76-79, 80-81).

Згідно з даним рішенням у АТ «Дельта Банк» призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ «Дельта Банк» визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_8

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон №4452) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Отже, відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України (ст. 1 Закону № 4452).

Частинами 1, 5 статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Відповідно до вимог п.1 ч. 5 Закону №4452 під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті (п.1 ч.6 ст. 36 Закону №4452)

Отже, з 03 березня 2015 року встановлені обмеження на задоволення вимог вкладників та інших кредиторів ОСОБА_6, за виключенням зобов'язань банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився та за договорами банківського рахунку вкладників.

Однак і зазначеній категорії вкладників виплати проводяться в межах гарантованого розміру відшкодування коштів за вкладами, яка не може бути меншою 200000 грн.

08 квітня 2015 року Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийняла рішення № 71 про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», яким тимчасову адміністрацію запроваджено строком на шість місяців з 03 березня 2015 року до 02 вересня 2015 року включно.

Пунктом 16 статті 2 Закону №4452 встановлено, що тимчасова Адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Встановлено, що постановою правління Національного банку України від 02.10.2015 №664, банківська ліцензія відкликана та АТ «Дельта Банк» ліквідовано. (а.с.85)

Зясовано, що третій особі ОСОБА_3 виплачено 200 000 грн. в межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Вказана обставина не оспорюється представниками сторін, третьої особою.

Статтею 27 Закону України № 4452 встановлено порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами згідно якого Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

В силу вимог ч. 1 ст. 52 Закону №4452 кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону, та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у п. 17 ч. 5 ст. 12 цього Закону; вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності); інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; вимоги за субординарним боргом.

У спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Оскільки АТ «Дельта банк» з 02.03.2015 віднесено до категорії неплатоспроможних, на даний час запроваджена процедура ліквідації, тому з цього часу фактично унеможливлені операцій по рахунках як власних клієнтів, так і по розрахунках з кредиторами, яким є позивач.

Позивач після 02.03.2015 мав право отримати грошові кошти, які йому належать на підстві укладених договорів про відступлення права вимоги виключно в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки задоволення кредитних вимог ОСОБА_5 в іншому порядку, ніж передбачає цей Закон буде порушувати баланс інтересів кредиторів ОСОБА_6 та буде суперечити цьому закону.

Між тим, представник позивача в судовому засіданні наполягав на пред'явлених позовних вимогах саме до АТ «Дельта Банк».

Вирішуючи даний спір в межах заявлених вимог, суд вважає, що укладення договорів про відступлення права вимоги з первісним кредитом ОСОБА_3 ще не свідчить про порушення прав ОСОБА_9 відповідачем, оскільки доказів в підтвердження того, що ОСОБА_9 в установленому порядку звертався до Уповноваженої особи Фонду і йому було відмовлено у задоволенні його вимог суду не надано, тоді як вимоги позивача за умови доведеності, на думку суду, слід вирішувати в порядку та на умовах встановлених Законом №4452.

Посилання представника позивача на ту обставину, що отримання згоди ОСОБА_6 на укладення Договорів про відступлення права вимоги не передбачено законодавцем судом не береться до уваги і розцінюється як необґрунтоване. На переконання суду, договори про відступлення права вимоги від лютого 2015 року між позивачем та третьої особою без згоди ОСОБА_6 укладені в порушення вимог статті 516 ЦК України, умов банківськіх договорів та Правил банківського обслуговування фізичних осіб, тим більше, що про існування договорів про відступлення права вимоги позивач повідомив банківську установу і звернувся до уповноваженої особи ФГВФО лише 23.09.2015.

Не заслуговує на увагу покликання представника позивача та ту обставину, що позивач є клієнтом банківської установи АТ «Дельта Банк», був попередньо ідентифікований, оскільки у нього наявні відкриті рахунки в цій банківській установі, а тому не є обовязковим особисте прибуття особи в банк для укладення, підписання договорів, для відкриття рахунків.

Так, порядок відкриття рахунків регулюється нормами ЦК України, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах (далі - Інструкція).

Обов'язок банка відкрити банківський рахунок виникає лише з відповідного договору, укладеного у встановленому цивільним законодавством і банківськими правилами порядку, але в матеріалах справи відсутні дані про виконання позивачем наведених вимог закону щодо порядку відкриття рахунків, а також відсутнє звернення ОСОБА_5 до АТ «Дельта Банк» особисто з заявою про відкриття рахунку з пред'явленням в банківську установу паспорту і укладання з ним відповідних договорів.

Тому покликання представника позивача на ту обставину, що позивач є клієнтом банку і тому є ідентифікованою особою, не можуть братись судом до уваги і бути підставою для задоволення позовних вимогою.

Судом встановлено, що ні після запровадженої тимчасової адміністрації, ні під час судового розгляду, (час коли запроваджена процедура ліквідації ОСОБА_6), позивач для отримання коштів з банківських вкладів на підставі договорів про відступлення прав вимог, укладених з третьої особою, із заявами до Уповноваженої особи Фонду не звертався, письмово повідомив останнього про відступлення права вимоги після спливу шести місяців з дня запровадження у банку лише 23.09.2015, тоді як це повинно відбуватися відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Доказів протилежного суду не надано, а в судовому засіданні не здобуто доказів порушення прав ОСОБА_5, оскільки відсутні правові стосунки між позивачем та банком, передбачені договором банківського вкладу.

На думку суду, само по собі укладення позивачем з вкладником ОСОБА_3 договорів відступлення права вимоги не створює у банка зобов'язань з відкриття та ведення банківського рахунку на ім'я позивача і не може свідчити про протиправну поведінку банку по відношенню до позивача. Спеціальним законодавством, яке регулює спірні правовідносини, та договорами банківських вкладів такого порядку переводу права вкладника на іншу особу не передбачено. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги не підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57,60, 61, 209, 214 ЦПК України, ст. 1058 ЦК України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третіх осіб без самостійних вимог: ОСОБА_3, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» про стягнення коштів залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова.

Суддя О.Ю.Горбань