Р І Ш Е Н Н Я№ 127/27115/15-ц

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2016 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,

секретар - Чорна Т.П.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4,

представника третьої особи - ОСОБА_5 міської ради ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова, ОСОБА_5 обласної Ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_5 міська рада, за участі органу опіки і піклування ОСОБА_5 міської ради, про виселення із гуртожитку, зобов"язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова, ОСОБА_5 обласної Ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_5 міська рада, за участі органу опіки і піклування ОСОБА_5 міської ради, про виселення із гуртожитку, зобовязання до вчинення дій, який мотивовано тим, що відповідно до ордера №139 від 03.07.2007 р., виданого ОСОБА_5 обласною клінічною лікарнею ім. М.І. Пирогова вона була поселена до кімнати №95 гуртожитку, що по вул. Р. Скалецького, 31 м. Вінниці. При поселенні їй було повідомлено, що кімната призначена для проживання кількох осіб, які не перебувають між собою в сімейних відносинах. У лютому 2008 р. до зазначеної кімнати була поселена ОСОБА_3 на підставі ордера №150 від 20.02.2008 р. 25.10.2015 р. відповідач ОСОБА_3 JI.М. народила дитину (є одинокою матір"ю), з якою проживає в одній кімнаті з нею (позивачем). Спільне проживання в одній кімнаті із ОСОБА_3 JI.М. та її дитиною стало неможливим. Відповідач почала вести себе агресивно, конфліктувати з нею та сусідами, чим систематично порушує правила співжиття, яке виражається у вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо позивача, а саме застосування погроз та образ, що робить неможливим проживання із нею в одній кімнаті. У зв'язку з викладеним, відповідно до ст. 116 ЖК України, яка передбачає виселення наймача з жилого приміщення у разі порушення ним правил співжиття в одній квартирі, просить суд виселити ОСОБА_3 із кімнати №95 гуртожитку, що по вул. Р. Скалецького, 31 м. Вінниці, зобов'язати ОСОБА_5 обласну клінічну лікарню ім. М.І. Пирогова надати ОСОБА_3 інше житло, придатне для постійного проживання. (а.с. 2-5)

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позов підтримав за викладених у позовній заяві обставин, просить його задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 позов не визнав з підстав його необґрунтованості, просить в задоволенні позову відмовити. Додатково пояснив, що іншого житла відповідач не має, в кімнаті гуртожитку вона проживає на законних підставах, правил співжиття не порушує, доказів протилежного суду не надано. Народження дитини не є підставою для виселення відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_5 обласної Ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в задоволенні позову просить відмовити. (а.с. 104, 105)

Представник відповідача ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова в судове засідання не з'явилась, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином. (а.с. 95) В минулому засідання позов не визнала, суду пояснила, що обидві сторони ОСОБА_1 і ОСОБА_3 вселені в кімнату гуртожитку на однакових підставах. Відповідач ОСОБА_3 народила дитину, але надати їй інше житло немає можливості, вільного житла (кімнати) в гуртожитку немає.

Представник третьої особи - ОСОБА_5 міської ради ОСОБА_6 позов не визнала.

Представник органу опіки і піклування ОСОБА_5 міської ради в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, при вирішенні спору просить захистити житлові права малолітньої дитини.

Вислухавши пояснення представників сторін, третьої особи, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що відповідно до ордера №139, який виданий 03.07.2007 р. ОСОБА_5 обласною клінічною лікарнею ім. М.І. Пирогова, медсестрі ОСОБА_1 надано право на вселення в гуртожиток по вул. Р. Скалецького, 31. (а.с. 8)

З довідок, виданих 09.09.2015 р. ОСОБА_5 обласною клінічною лікарнею ім. М.І. Пирогова, вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована в гуртожитку по вул. Р. Скалецького, 31, займає ліжко-місце в кімнаті №95, на неї відкрито особовий рахунок на оплату за проживання в гуртожитку за ліжко-місце. (а.с. 13-15)

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 03.02.2016 р. (справа №127/24946/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова, ОСОБА_1 про визнання права користування жилим приміщенням) встановлено, що на підставі ордера №150, який виданий 20.02.2008 р. ОСОБА_5 обласною клінічною лікарнею ім. М.І. Пирогова, медсестрі ОСОБА_3 надано право на вселення в гуртожиток по вул. Р. Скалецького, 31. ОСОБА_3 та її неповнолітній син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, займають одне ліжко-місце в кімнаті №95, кухня та санвузол знаходяться в загальному користуванні, її сусідкою є ОСОБА_1, яка займає одне ліжко-місце, площею 6,45 кв.м. На імя ОСОБА_3 відкрито особовий рахунок №269 на оплату за проживання в кімнаті №95 гуртожитку медпрацівників по вул. Р. Скалецького, 31 м. Вінниця. (а.с. 58-60)

20.06.2013 року ОСОБА_5 обласною радою прийнято рішення передати безоплатно зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Вінницької області, з балансу ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова у комунальну власність територіальної громади міста Вінниці будівлю гуртожитку загальною площею 3386,3 кв.м, балансовою вартістю 479513,00, розташованого за адресою: вул. Скалецького, б. 31, м. Вінниця, з інженерними комунікаціями та технічними пристроями. (а.с. 42-44)

10.11.2015 р. ОСОБА_1 звернулась до головного лікаря ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова з письмовою заявою, в якій зазначила, що вона проживає спільно зі ОСОБА_3 в одній кімнаті в гуртожитку медпрацівників по вул. Р. Скалецького, 31. 25.10.2015 р. ОСОБА_3 народила дитину і спільно з нею проживає в кімнаті. У зв'язку з тим, що дитина надто маленька та неспокійна до кімнати цілодобово приходять близькі і рідні ОСОБА_3, щоб допомогти їй у догляді за дитиною. У зв'язку з постійним шумом ОСОБА_1 не має спокою і не може відпочити, що впливає на її фізичний і моральний стан. Просила вжити заходів реагування. (а.с. 16)

На звернення позивача ОСОБА_5 обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова відповіла листом від 14.12.2015 р., в якому йдеться про те, що відповідно ст. 19 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» забороняється виселення, переселення та відселення мешканців гуртожитків, які не менше 5 років зареєстровані та фактично проживають у гуртожитках та не мають іншого житла, без попереднього надання їм іншого житла для постійного проживання. (а.с. 62)

11.11.2015 р. ОСОБА_1 звернулась з письмовою заявою до Вінницького міського відділу поліції, в якій вказала, що ОСОБА_3 постійно вчиняє сварки, намагаючись виселити її з кімнати, а також шантажує її, розповсюджуючи по гуртожитку чутки, що ОСОБА_1 хоче викинути її новонароджену дитину з четвертого поверху. У зв'язку з викладеним просила провести зі ОСОБА_3 бесіду профілактичного характеру. (а.с. 17)

Згідно відповіді Вінницького відділу поліції ГУ НП України у Вінницькій області від 14.12.2015 р. ОСОБА_3 надала пояснення, що проживає в кімнаті № 95 гуртожитку по вул. Р. Скалецького, 31 разом з ОСОБА_1 25.10.2015 р. народила дитину. Ще до народження дитини ОСОБА_1 неодноразово погрожувала їй, була проти того, щоб вона проживала в кімнаті з дитиною. Тепер ОСОБА_1 постійно погрожує їй та її малолітній дитині фізичною розправою. Із ОСОБА_3 проведено бесіду профілактичного характеру, винесено офіційні попередження про недопустимість протиправної поведінки. (а.с. 61)

З зазначеної відповіді вбачається, що протиправної поведінки з боку ОСОБА_3 не встановлено, але зі ОСОБА_3 проведено бесіду профілактичного характеру та винесено офіційні попередження про недопустимість протиправної поведінки. Тобто зазначений письмовий доказ не є належним доказом підтвердження неправомірної поведінки ОСОБА_3 в гуртожитку.

Правовою підставою позову про виселення ОСОБА_1 зазначає ст. 116 ЖК України.

Згідно зі ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» під час вирішення справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття та роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід керуватися тим, що під час тривалої антигромадської поведінки виселення винного може статися під час повторного порушення, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Серед таких визначені заходи попередження, що застосовуються судами, прокуратурами, органами внутрішніх справ, тощо.

Такі заходи попередження до відповідача ОСОБА_3 не застосовувалися (доказів протилежного суду не надано), тобто, підстави для виселення, передбачені ст. 116 ЖК України, відстні.

Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування інакше як з підстав і в порядку, передбаченому законом.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» цей Закон поширюється на громадян, які на законних підставах тривалий час (не менше пяти років) зареєстровані та фактично проживають у гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян або для проживання сімей, та не мають іншого власного житла.

Згідно зі ст. 19 ч. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» забороняється виселення, переселення та відселення мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, без попереднього надання їм (їх сім'ям) іншого житла, придатного для постійного проживання людей.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 проживає у спірній кімнаті гуртожитку на підставі ордера з 2008 р. Суду не надано жодних доказів про надання відповідачу ОСОБА_3 іншого житла, вимоги щодо її виселення не можуть бути задоволені. Крім того, зі списку мешканців гуртожитку медпрацівників по вул. Р. Скалецького, 31 м. Вінниці вбачається, що вільних кімнат у гуртожитку немає. (а.с. 86-91)

На підставі викладеного суд вважає, що стороною позивача не доведено наявність підстав для виселення відповідача ОСОБА_3, тому в задоволенні вимоги про виселення потрібно відмовити. Також не підлягає задоволенню вимога про зобов'язання ОСОБА_5 обласну клінічну лікарню ім. М.І. Пирогова надати ОСОБА_3 інше житло, оскільки ця вимога стосується реалізації житлових прав ОСОБА_3, а не позивача, і наявності для цього відповідного житла, на яке вона може претендувати в порядку, визначеному житловим законодавством.

Керуючись ст.ст. 9, 116 ЖК України,

Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»,

ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова, ОСОБА_5 обласної Ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_5 міська рада, за участі органу опіки і піклування ОСОБА_5 міської ради, про виселення із кімнати №95 гуртожитку, що по вул. Р.Скалецького, 31 м. Вінниці, зобов"язання до вчинення дій- надання іншого житла.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області до апеляційного суду Вінницької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О.Венгрин