Справа № 462/5638/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить встановити факт її проживання однією сімєю з ОСОБА_3 упродовж більше пяти років до часу відкриття спадщини, а саме у період з 03.05.1984 року по день смерті ОСОБА_4 30.08.2008 рік та визнати за нею право власності на 1/5 частину квартири №1 на вул.Огієнка, 8 у м.Львів-Рудно в порядку спадкування за законом після смерті 30.08.2008 року ОСОБА_3 Свої позовні вимоги мотивує тим, що 30.08.2008 року померла її тітка ОСОБА_4, якій на праві власності належала 1/5 частку квартири №1 на вул.Огієнка, 8 у м.Львів-Рудно. Зазначила, що в даній квартирі вона, її чоловік та доньки проживали разом із ОСОБА_4 однією сімєю, піклувалася про неї, вели спільне господарство. У 1995 році квартира була приватизована на всіх членів сімї. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, проте ніхто із спадкоємців не оформив своїх спадкових прав на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити.

Відповідач у суді позов визнав, просив задовольнити позовні вимоги, доповнивши, що не заперечує проти визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/5 частку квартири після смерті його матері.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зі змісту ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить по 1/5 частки квартири №1 на вул. Огієнка /колишня назва вулиці Центральна/, 8 у м.Львів-Рудно, що стверджується свідоцтвом про право власності на квартиру №02632-3 від 13.09.1995 року /а.с.11/.

Зазначені обставини підтверджуються довідкою №3/8320 від 15.06.2012 року, виданою ОКП «БТІ та ЕО», що станом на 29.12.2012 року квартира №1 на вул.Огієнка /колишня назва вулиці Центральна/, 8 у м.Львів-Рудно на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 /а.с.12/.

Згідно довідки №126 від 19.05.2016 року в квартирі №1 на вул.Огієнка, 8 у м.Львів-Рудно зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 /а.с.14/.

Із нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_1, ОСОБА_5, Гаврилик /до одруження ОСОБА_5/ О.В. та ОСОБА_9 /до одруження ОСОБА_5/ І.В. вбачається, що вони дали згоду на визначення за померлою ОСОБА_3 1/5 частини квартири №1 на вул.О гієнка /колишня назва вулиці Центральна/, 8 у м.Львів-Рудно

/а.с.13/.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії І-СГ №135532 від 01.09.2008 року, ОСОБА_3 померла 30.08.2008 року /а.с.6/.

Як вбачається із акту, складеного працівниками Рудненської селищної ради від 29.08.2016 року та довідки №127 від 19.05.2016 року ОСОБА_3 до 30.08.2008 року проживала з ОСОБА_1, ОСОБА_5, Гаврилик /до одруження ОСОБА_5/ О.В. та ОСОБА_9 /до одруження ОСОБА_5/ І.В. однією сімєю і вела з ними спільне господарство /а.с.8, 9/.

Згідно з ч.2 ст.3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998року №15, суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

В судовому засіданні безспірно встановлено, що ОСОБА_3 є тіткою позивача і проживала з останньою в одній квартирі №1 на вул. Огієнка /колишня назва вулиці Центральна/, 8 у м.Львів-Рудно з 1984 року. Вони жили однією сімєю, були повязані спільним побутом, вели спільне господарство. У 1995 році квартира була приватизована на пятьох осіб.

Виходячи з наведеного, суд вважає доведеним належними та допустимими доказами факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 однією сім'єю більше п'яти років до часу відкриття спадщини.

Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зі змісту ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст.ст.1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст.1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Матеріалами справи підтверджуються доводи позивача, що інші спадкоємці, зокрема син спадкодавця ОСОБА_3 відповідач ОСОБА_2, на час розгляду справи не оформив своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_3

Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Виходячи із наведеного та враховуючи, щопозивач ОСОБА_1 як член сімї померлої ОСОБА_3 проживала разом з нею, піклувалася про неї, тобто фактично прийняла спадщину, та як спадкоємець четвертої черги за законом після її смерті, має право на спадкове майно, в тому числі на 1/5 частку квартири №1 на вул.Огієнка, 8 у м.Львів-Рудно, а тому суд приходить до переконання, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на 1/5 частку квартири №1 на вул.Огієнка, 8 у м.Львів-Рудно.

З огляду на те, що позивач просила усі судові витрати залишити за нею, суд, виходячи з принципу диспозитивності, закріпленого ст.11 ЦПК України, вважає за можливе не стягувати при задоволення позову з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.10, 11, 60, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст.15, 16, 328, 1216-1219, 1258-1264 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 впродовж більше пяти років до часу відкриття спадщини, а саме з 1984 року до дня смерті ОСОБА_4 30.08.2008року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину квартири №1 в будинку №8 на вул. Огієнка у м. Львів-Рудно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 30 серпня 2008року..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Ю.Л. Бориславський