Справа № 727/2202/16-ц
Провадження № 2/727/936/16
Р І Ш Е Н Н Я

(ЗАОЧНО)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 р.

Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі :

головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань Пріпа О.

за участю сторін:

- представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3, інтереси якого предсталяє ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про позбавлення особи права користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_3, інтереси якого предсталяє ОСОБА_4 звернувся в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_6 про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що він є основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 на підставі ордеру, виданого УЖКГ Чернівецької обласної державної адміністрації Чернівецького обласного підприємства тепломереж «Чернівцітепломережа» від 05.07.1995 року. Крім нього в даній квартирі зареєстровані члени його сім'ї - ОСОБА_5, ОСОБА_6 12.02.1997 року. Вказує, що він розлучився із дружиною, відповідачем ОСОБА_5 та остання з 01.09.2000 року з сином відповідачем ОСОБА_6 в спірній квартирі не проживають; колишня дружина із сином виїхала за межі країни. Мотивує вимоги тим, що він ніяким чином не перешкоджав відповідачам проживати в спірній квартирі, вони залишили помешкання за своїм вибором та впродовж останніх 17 років не проживають в спірній квартирі. Вказує, що на даний час він перебуває в зареєстрованому шлюбі з громадянкою ОСОБА_7, шлюбі з останньою народилися діти - ОСОБА_8, ОСОБА_9; усі послуги по утриманню квартири сплачуються ним одноосібно, виходячи із кількості зареєстрованих осіб, а отже він несе зайві витрати за осіб, які не проживають в квартирі, однак значаться зареєстрованим, тобто відповідачів. Просить визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, в подальшому в засідання не з»являвся, захист своїх інтересів доручив представнику ОСОБА_2 відповідно до довіреності від 24.03.2016 року (а.с.16), якою в засіданні, позовні вимоги в інтересах свого довірителя було підтримано в повному обсязі, у наданих суду поясненнях остання посилалася на обставини аналогічно викладеним в позові.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання повторно не з'явилися, будучи повідомленими про день, час і місце розгляду справи в порядку ст. 74 ч. 4 ЦПК України, про поважні причини неявки суд не повідомили, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів і зі згоди позивача в його інтересах представника, в заочному порядку із ухваленням заочного рішення в справі, що відповідає вимогам ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України. Згідно ст.77 ч.1 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Заслухавши доводи позивача з приводу заявлених вимог, пояснення в його інтересах представника ОСОБА_2, вивчивши і розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності в межах заявлених вимог, відсутності заперечень з боку відповідачів, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом, належними доказами по справі встановлено, що позивач ОСОБА_3 є основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 на підставі ордера, виданого УЖКГ Чернівецької обласної державної адміністрації Чернівецького обласного підприємства тепломереж «Чернівцітепломережа» від 05.07.1995 року на його ім'я та членів його сім'ї: дружини - ОСОБА_5, сина ОСОБА_6 (а.с.10).

У відповідності до карточки №62602 в квартирі АДРЕСА_1, загальною площею 30,30 кв.м., житловою площею 14,60 кв.м. зареєстровані в травні 1996 р. мешканці: основний квартиронаймач ОСОБА_3, дружина ОСОБА_5, син ОСОБА_6 (а.с.11).

Згідно копії паспорта НОМЕР_1 виданого 27.05.2005 року Шевченківським РВ УМВС України в Чернівецькій області, позивач ОСОБА_3 зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с.8-9).

Шлюб позивача з відповідачем ОСОБА_10 було розірвано 12.02.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського райвиконкому м. Чернівці, за актовим записом №103, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.12).

Відповідно до свідоцтва про одруження, позивач зареєстрував шлюб з громадянкою ОСОБА_7 20.11.1998 р., у відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому м. Чернівці, за актовим записом №1686 (а.с.13). Перебуваючи в зареєстрованому шлюбі у позивача ОСОБА_3 та громадянки ОСОБА_11 народилися діти ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.14) та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.15).

Згідно довідки виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію №867 від 23.03.2016 року, в квартирі АДРЕСА_1, загальною площею 30,30 кв.м., житловою площею 14,60 кв.м. зареєстровані в травні 1996 р. мешканці: основний квартиронаймач ОСОБА_3, дружина ОСОБА_5, син ОСОБА_6 (а.с.6).

Згідно акту ПП «Ремжитлосервіс» №63 від 24.03.2016 року за підписами мешканців кв.433 ОСОБА_13, кв.№434 ОСОБА_14, кв.№436 ОСОБА_15, затвердженого техніком ОСОБА_16, директором ПП «Ремжитлосервіс» ОСОБА_17, відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, зареєстровані за адресою в квартирі АДРЕСА_1, за вказаною адресою не проживають з 01.09.2000 року по даний час (а.с.7).

Судом також встановлено, що відповідачі не проживають в квартирі АДРЕСА_1 на протязі більше 15 років, тобто тривалий час; добровільно покинули спірне житло за їх місцем проживання добровільно, перешкод у їх проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачами свого права користування спірним житловим приміщенням судом не встановлено та жодних беззаперечних, доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідачів за вищевказаною адресою понад один рік, останніми суду не надано.

Матеріалами справи не встановлено, що позивач якимось чином перешкоджав чи перешкоджає відповідачам в користуванні спірною квартирою АДРЕСА_1, натомість судом установлено, що відповідачі добровільно покинули вказане приміщення, забравши свої речі, виїхали за межі країни, де постійно проживають вже на протязі 15 років, що не заперечується і родичами відповідача ОСОБА_5 - матір»ю в наданих суду заявах (а.с. 37, 51).

Таким чином, судом встановлено, що відповідачі будучи зареєстрованими в спірній квартирі АДРЕСА_1, наміру проживати в ній та користуватися житловою площею не мають з 01.09.2000 року, тобто станом на момент розгляду справи більше 15 років. Наявність реєстрації відповідачів у спірній квартирі перешкоджає позивачу здійснювати право користування, оскільки передбачає право відповідачів на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації. Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть.

Крім наведеного, судом також встановлено, що в квартирі належних відповідачам ОСОБА_5, ОСОБА_6 речей не має, жодних обов'язків наймача не виконують, комунальні платежі оплачує позивач відповідно до квитанцій (а.с.38-44), домовленості між позивачем та відповідачами не має.

Згідно з ст.16 ч.1 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, з врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 відсутні за місцем своєї реєстрації понад 15 років без поважних причин, залишаючись зареєстрованими в квартирі АДРЕСА_1, що перешкоджає позивачу здійсненню його законних прав, зокрема: приватизувати квартиру та оформити житлову субсидію.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Вимогами ст. 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши вимоги цивільного судочинства, вирішив справу відповідно до закону. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно, всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмета спору, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 71,72 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 60, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, - В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3, інтереси якого представляє ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про позбавлення особи права користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в засіданні при проголошенні рішення в цей же строк з дня отримання копії рішення суду. Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Слободян Г.М.