225/6821/15-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вмотивоване)

29 січня 2016 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Андреєва В. В.,

при секретарі Петровій С.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дзержинськвугілля» про стягнення відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

28.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому ставить питання про стягнення з Державного підприємства «Дзержинськвугілля» на свою користь моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва, у розмірі 40000 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що з 12.06.2001 року по 26.11.2015 рік знаходився в трудових відносинах з ВО «шахта «Торецька» ДП «Дзержинськвугілля», де працював підземним гірничоробочим очисного забою з повним робочим днем на підземній роботі. Позивач за час роботи отримав професійні захворювання, а саме хронічний бронхіт ІІ стадія, фаза затихаючого загострення; прикореневий, базальний пневмофіброз; хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість ІІ ст. (легка ступінь зниження слуху), що підтверджується медичним висновком клініки професійних захворювань №35/802 від 13.10.2015 року.

Згідно висновку МСЕК від 25.11.2015 року позивачу вперше встановлено 40% втрати професійної працездатності внаслідок отриманих захворювань, причиною виникнення яких стало значне перевищення концентрації пилу та підвищений рівень шуму.

Внаслідок отриманих захворювань позивач постійно відчуває біль та моральні страждання, внаслідок чого звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди у розмірі 40000 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали заявлені вимоги та наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки вважає, що позивачем не надано доказів та не зазначено підстав визначення розміру моральної шкоди у сумі 40000 грн. Представник відповідача надав суду письмові заперечення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Позивач ОСОБА_1 з 12.06.2001 року по 26.11.2015 рік знаходився в трудових відносинах з ВО «шахта «Торецька» ДП «Дзержинськвугілля», де працював підземним гірничоробочим очисного забою з повним робочим днем на підземній роботі та був звільнений за станом здоровя, що підтверджено записами у трудовій книжці БТ-І №9326077 (а.с. 4-7).

Факти отримання професійних захворювань, а саме хронічного бронхіту ІІ стадія, фаза затихаючого загострення; прикореневого, базального пневмофіброзу; хронічної двобічної сенсоневральної приглухуватісті ІІ ст. (легка ступінь зниження слуху) підтверджено у суді: актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (а.с. 8), медичним висновком Центральної лікарсько-експертної комісії №35/802 від 13.10.2015 року (а.с. 9), довідками про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках (а.с. 10), виписками з медичної карти (а.с. 11-16).

Вiдповiдно до п. «е» ст.21, ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року, який є чинним з 01.04.2001 року, із змінами та доповненнями від 22.02.2001 року, і діяв на час спірних правовідносин, в разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законом порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працiвниковi внаслідок ушкодження його здоров'я за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому.

Із пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що йому було встановлено професійне захворювання, що спричинило йому моральну шкоду, яка полягає в стражданнях у зв'язку з втратою здоров'я, постійному фізичному болю, у порушені життєвих зв'язків, неможливості як раніше виконувати роботу.

Доводи позивача про те що у нього змінився стан життя не на краще підтверджені у суді висновком лікарської експертної комісії.

Вiдповiдно до п.3 ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» сума страхової виплати за моральну шкоду визначається у судовому порядку i не може перевищувати двохсот розмiрiв мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, незалежно від будь яких інших страхових виплат.

Суд вважає, що сукупність досліджених у судовому засiданнi доказів є достатньою, допустимою i належною для часткового задоволення позову.

Cуд враховує ступінь втрати працездатності, відчуття постійного дискомфорту та фізичного болю, порушення нормальних життєвих зв'язків позивача, неможливість ведення попереднього способу життя, в цілому зміни життя позивача не на краще. Разом з тим, вимога позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 40000 грн. є завищеною.

Керуючись ст.41 Міжнародної конвенції про захист прав людини та основних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), з урахуванням глибини фізичних та моральних страждань, погіршення стану здоров'я, порушення звичних життєвих зв'язків, керуючись принципом розумності та справедливості, розмір моральної шкоди варто зменшити до 12000 грн.

Відповідно до ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, а відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

За таких обставин, суд доходить висновку про те, що позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дзержинськвугілля» про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково.

Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дзержинськвугілля» про відшкодування моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Дзержинськвугілля» на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у відшкодування моральної шкоди, завданої умовами виробництва, що потягло виникнення професійного захворювання, у сумі 12000 (дванадцять тисяч) гривен.

Стягнути з Державного підприємства «Дзержинськвугілля» на користь держави судовий збір у розмірі 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривен.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Андреєв В.В.