Справа № 462/4945/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря Обертас Н.М.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Патона-13» та Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася з позовом в суд, в якому просить встановити факт належності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, довідки ЖБК-112 від 24 березня 1993 року №15/112 на імя ОСОБА_5, реєстраційного посвідчення на квартиру №47 житлового будинку №13 на вул.Патона у місті Львові, яке було видано Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації 25 листопада 1993 року на імя ОСОБА_5 та технічного паспорту квартири №47 житлового будинку №13 на вул. Патона у місті Львові, виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації 25 листопада 1993 року на імя ОСОБА_5. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 27 квітня 2012 року ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого заповіла їй все своє майно. 17.12.2012 року у звязку із смертю ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входить, зокремаАДРЕСА_1 на вул. Патона, 13 у м. Львові. Вона у встановлений законом шестимісячний строк звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса ЛМНО ОСОБА_6 Однак, приватним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказану квартиру, а саме довідки виданої ЖБК-112 від 24 березня 1993 року за №15/112, на підставі якої дана квартира була зареєстрована в органах бюро технічної інвентаризації та було видано реєстраційне посвідчення. В подальшому, з метою прийняття спадщини вона отримала довідку ЖБК-112 за №15/112 від 24.03.1993 року, однак, як зясувалось, у такій невірно зазначено прізвище та імя колишнього члена ЖБК-112, замість прізвища та імені за паспортом «Добросінець Ганна» зазначено «Добросинець Анна». Як наслідок, у реєстраційному посвідчені виданому Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації 25.11.1993 року, а також у технічному паспорті на квартиру також не вірно зазначено прізвище та імя власника квартири №47 житлового будинку №13 на вул.Патона у місті Львові. Вказана невідповідність прізвища та імені, зазначених в правовстановлюючих документах та в паспорті ОСОБА_4, унеможливлює отримання нею, як спадкоємцем, свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Поряд з цим, вона зверталася до Залізничного районного суду м.Львова із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту належності ОСОБА_4 вказаних правовстановлюючих документів, проте 05.09.2016 року ухвалою Апеляційного суду Львівської області було скасоване рішення Залізничного районного суду м.Львова від 11.01.2016 року, яка дану заяву задовольнив, і її заяву залишено без розгляду, оскільки між нею та ОСОБА_3 існує спір про право на спадщину, а відтак такий спір повинен вирішуватись в порядку позовного провадження. За таких обставин вона змушена звернутися з даним позовом до ОСОБА_3

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Треті особи ОСББ «Патона-13» та ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи,в судове засідання своїх представників не направили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подали, про причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що згідно заповіту від 27.04.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповіла все своє майно своїй сестрі ОСОБА_2 позивачу у справі (а.с. 9).

17.12.2012 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Вказане прізвище та імя у свідоцтві про смерть відповідає даним паспорта померлої та свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 16, 23).

З постанови приватного нотаріуса Львівського МНО ОСОБА_6 № 199/02-31 від 09.12.2013 року (а.с.11) вбачається, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, з мотивів того, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена через відсутність у спадкоємця правовстановлюючого документа на спадкове майно, яке належало спадкодавцеві, а саме довідки, виданої ЖБК-112 від 24.03.1993 року за №15/112 на квартиру АДРЕСА_2.

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить про встановлення фактів належності документів, вказує на невідповідність прізвища та імені померлої, що зазначені у правовстановлюючих документах на нерухоме майно та у паспорті громадянина України, який видано ОСОБА_4, а також зазначає про неможливість отримання нової довідки ЖБК-112 від 24.03.1993 року за №15/112, необхідної їй для отримання свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У відповідності до ч.6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Так, рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 11.01.2016 року у справі №462/7358/15-ц заяву ОСОБА_2 задоволено. Встановлено факт належності ОСОБА_4 довідки ЖБК №112 від 24 березня 1993 року №15/112 на імя ОСОБА_5. Встановлено факт належності ОСОБА_4 реєстраційного посвідчення на квартиру №47 житлового будинку №13 на вулиці Патона у місті Львові, яке було видано Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації 25 листопада 1993 року на імя ОСОБА_5. Встановлено факт належності ОСОБА_4 технічного паспорту квартири №47 житлового будинку №13 на вулиці Патона у місті Львові, яке було видано Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації 25 листопада 1993 року на імя ОСОБА_5.

Однак, ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області від 05.09.2016 року у справі №462/7358/15 рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 січня 2016 року скасовано і постановлено ухвалу, якою заяву ОСОБА_2 про встановлення факту належності ОСОБА_4 документів залишено без розгляду, оскільки між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 існує спір про право на спадщину, а відтак такий спір повинен вирішуватись в порядку позовного провадження. Розяснено заявнику право на звернення до суду в позовному провадженні.

Як вбачається з довідки наявної в матеріалах справи виданою ЖБК-112 №15/112 від 24 березня 1993 року ОСОБА_5 є членом ЖБК №112 в м.Львові і їй належить квартира №47 в будинку №13 на вул. Патона, який зданий в експлуатацію в 1977 році (а.с. 12).

Відповідно до реєстраційного посвідчення №10505 від 25 листопада 1993 року за ОСОБА_5 зареєстрована квартира №47 в будинку №13 на вул. Патона в м. Львові на праві особистої власності на підставі довідки ЖБК-112 від 24.03.1993 року за №15/112 (а.с.13).

Крім того, згідно технічного паспорту, реєстровий №10505 складеного 25.11.1993 року квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_5, а в графі про документи, що підтверджують право власності зазначено - довідка ЖБК-112 від 24.03.1993 року (а.с.14).

Однак з ордеру №5505 на житлове приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу виданого Виконавчим комітетом Львівської міської Ради народних депутатів від 02.04.1991 року вбачається, що такий було видано члену ЖБК-112 ОСОБА_4 на зайняття квартири №47 в будинку №13 на вул. Патона у м. Львові (а.с. 17).

Крім цього, згідно відповіді голови ОСББ «Патона-13» на адвокатський запит № 21 від 05.10.2015 року станом на 05.10.2015 року ЖБК № 112 не існує, оскільки, відповідно до ЗУ «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» житлово-будівельний кооператив №112 було реорганізовано у обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Патона-13». На підставі наведеного, відсутня можливість надати нову довідку ЖБК №112, яка б засвідчувала повне внесення членом ЖБК №112 пайового внеску за квартиру №47, що у будинку №13 по вул.Патона у м. Львові, із зазначенням прізвища, імя та по батькові, що відповідають прізвищу, імені та по батькові, які вказані у ордері на житлове приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу від 02 квітня 1991 року №5505 та у паспорті громадянина України, який було видано ОСОБА_4 чи внести у довідку ЖБК №112 від 24.03.1993 року №15/112 відповідні виправлення (а.с.18).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено на підставі належних та допустимих доказів, що у довідці виданій ЖБК-112 від 24 березня 1993 року за №15/112, реєстраційному посвідченні на квартиру №47 житлового будинку №13 на вул. Патона у місті Львові, яке видане Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації 25 листопада 1993 року та у технічному паспорті квартири №47 житлового будинку №13 на вул. Патона у місті Львові, виданому Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації 25 листопада 1993 року невірно зазначено прізвище та імя власника вказаного нерухомого майна (спадкодавця) «Добросинець Анна» замість правильних даних «Добросінець Ганна».

З письмового заперечення відповідача ОСОБА_3 (а.с. 45) вбачається, що він не заперечує того факту, що в заявлених позивачем документах має місце помилка в прізвищі та імені власниці квартири №47 житлового будинку №13 на вул.Патона у м.Львові.

Викладені в цій заяві твердження ОСОБА_3, що вказані помилки у документах не є суттєвими, тому не є обовязковим встановлення цього факту в судовому порядку, не приймаються судом до уваги, оскільки за встановлених помилок в правовстановлених документах такі не можна вважати належними спадкодавцю ОСОБА_4, а це відповідно є перешкодою, що унеможливлює отримання спадкоємцем ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно.

Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Зі змісту ч.3 ст.61 ЦПК України вбачається, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено, що наявність вказаних розбіжностей у документах є перешкодою для прийняття нею спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_4, а відтак необхідно позов задовольнити і встановити дані факти.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 551,20 грн. судового збору, сплаченого останньою при поданні позову (а.с.8).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, довідки ЖБК-12 від 24 березня 1993 року №15/112 на імя ОСОБА_5.

Встановити факт належності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 реєстраційного посвідчення на квартиру №47 житлового будинку №13 на вулиці Патона у місті Львові, яке було видано Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації 25 листопада 1993 року на імя ОСОБА_5.

Встановити факт належності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 технічного паспорту квартири №47 житлового будинку №13 на вулиці Патона у місті Львові, який був виданий Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації 25 листопада 1993 року на імя ОСОБА_5.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 551,20 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем, третіми особами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: С.Ю. Колодяжний