Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Журавель В.І.,Хопти С.Ф.,
Черненко В.А., Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом кредитної спілки «Альянс Україна» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 24 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 17 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року кредитна спілка «Альянс Україна» (далі - КС «Альянс Україна») звернулася до суду із позовом, у якому просила стягнути солідарно з основного боржника ОСОБА_6 та поручителя ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором від 21 серпня 2008 року.

В обґрунтування вимог зазначено, що 21 серпня 2008 року був укладений договір кредиту між КС «Альянс Україна» та ОСОБА_6, за умовами якого позичальнику надано грошові кошти у розмірі 5 500 грн на строк до 21 серпня 2009 року зі сплатою 0,1918 % на день. Поручителем згідно договору поруки є ОСОБА_7

Посилаючись на те, що зобов'язання з надання кредиту КС «Альянс України» виконала, проте ОСОБА_6 взятих на себе зобов'язань не виконує і станом на 20 квітня 2015 року має заборгованість у розмірі 24 053 грн 75 коп, позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 24 грудня 2015 року позов КС «Альянс Україна» задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_6 на користь КС «Альянс Україна» 5 244 грн 64 коп заборгованості за кредитом, із яких: 3 038 грн 64 коп - тіло кредиту, 1 906 грн - проценти за користування кредитом та 300 грн - пеня. Вирішено питання про судові витрати. У задоволенні іншої частини позовних вимог КС «Альянс Україна» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 17 лютого 2016 року рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 24 грудня 2015 року змінено в частині стягнення із ОСОБА_6 на користь КС «Альянс Україна» процентів за користування кредитом, пені, загальної суми заборгованості та судового збору, збільшено суму: процентів за користування кредитом з 1 906 грн до 9 924 грн 07 коп.; пені з 300 грн до 1 000 грн; загальної суми заборгованості з 5 244 грн 64 коп. до 13 962 грн 71 коп; суми судового збору з 53 грн 92 коп до 141 грн 40 коп. Стягнуто із ОСОБА_6 на користь КС «Альянс Україна» 155 грн 55 коп. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 21 серпня 2008 року між КС «Альянс Україна» та ОСОБА_6 був укладений договір кредиту, за умовами якого позичальнику надано грошові кошти у розмірі 5 500 грн на строк до 21 серпня 2009 року зі сплатою 0,1918 % на день. Поручителем згідно договору поруки є ОСОБА_7

Згідно листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 16 жовтня 2015 року за № 6808/11-9 рішенням від 14 липня 2011 року № 434 було виключено інформацію про КС «Альянс Україна» з реєстру фінансових установ та анульовано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи КС «Альянс Україна».

Нараховані кредитною спілкою після 14 липня 2011 року проценти за користування кредитом апеляційний суд стягнув посилаючись на загальні положення про позику (ст. ст. 1046-1048 ЦК України), зазначаючи, що з 14 липня 2011 року КС «Альянс Україна» не є фінансовою установою, а тому положення Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» до спірних правовідносин не застосовуються і вимог до діяльності КС «Альянс Україна» не встановлюють.

Із такими висновками погоджується колегія суддів.

У п. 7 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» наведено вичерпний перелік суб'єктів, на яких поширюється дія цього Закону. Це - учасники ринків фінансових послуг, до яких відносяться юридичні особи та фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які відповідно до закону мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України та споживачі таких послуг. При цьому Закон розповсюджує свою дію не на усі юридичні особи, а лише на ті, які є професійними учасниками ринку фінансових послуг.

В ч. 4 ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» вказано, що можливість та порядок надання окремих фінансових послуг юридичними особами, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, визначаються законами та нормативно-правовими актами державних органів, що здійснюють регулювання діяльності фінансових установ та ринків фінансових послуг, виданими в межах їх компетенції.

Визначення фінансової послуги наведено у п. 5 ч. 1 ст. 1 указаного Закону як операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Перелік видів фінансових послуг міститься у ст. 4 цього Закону, до яких, зокрема, належать надання коштів у позику та надання поручительства.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що сфера дії Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» за суб'єктним складом учасників є обмеженою і не поширюється на: по-перше, юридичних осіб, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами; по-друге, фізичних осіб, які не є суб'єктами підприємницької діяльності.

З 14 липня 2011 року КС «Альянс Україна» не є фінансовою установою у розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» і за своїм правовим статусом не відноситься ні до юридичних осіб, ні до суб'єктів підприємницької діяльності, які відповідно до цього Закону мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а відтак відсутні підстави застосування положень цього Закону до спірних правовідносин.

У свою чергу поняття «фінансова послуга» не пов'язане лише із фінансовими установами.

Аналіз норм чинного законодавства (зокрема п. п. 6, 7 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст. ст. 553, 1046 ЦК України) дає підстави для висновку, що окремі послуги, які відносяться до фінансових послуг (наприклад, надання коштів у позику, поручительства) можуть надаватися не тільки фінансовими установами, які є учасниками ринку з надання фінансових послуг або юридичними особами, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, але і фізичними особами, які не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Якщо Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» регулює відносини лише за участю учасників ринків фінансових послуг, то регулювання відносин між юридичними та фізичними особами, зокрема щодо договорів позики, поруки регулюються нормами ЦК України (ст. ст. 553 -559, 1046 - 1053 ).

Договір позики, як загальна договірна конструкція є підставою для виникнення правовідносин, учасниками яких є будь-які фізичні або юридичні особи, оскільки ЦК України не містить жодного виключення як щодо суб'єктного складу, так і щодо права на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір яких і порядок їх одержання встановлюється договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Таким чином, слід дійти висновку, що Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» є спеціальним нормативним актом, який регулює відносини спеціальних суб'єктів - учасників ринку фінансових послуг, і не поширюється на всіх інших юридичних і фізичних осіб - суб'єктів договору позики, правовідносини яких регулюються нормами ст. ст. 1046 - 1048 ЦК України.

На підставі наведених норм, які застосовано до правильно, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення на користь КС «Альянс Україна» як позикодавця сум нарахованих після 14 липня 2011 року процентів за користування коштами.

Не становлять підставу скасування рішення апеляційного суду й доводи касаційної скарги про сплив позовної давності у справі.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

У п. 9.5. кредитного договору сторони погодили, що до правовідносин, пов'язаних із укладенням та виконанням цього договору застосовується строк позовної давності тривалістю 5 років.

За ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

При внесенні платежів на погашення кредиту ОСОБА_6 не конкретизувала суму внесених коштів за складовими кредитного зобов'язання (тіло, проценти, тощо) та розрахунковим періодом (поточний, попередній). Сплачені кошти зараховувалися кредитором у порядку черговості, що визначена п. 3.5. кредитного договору. Таким чином, вчинення ОСОБА_6 12 травня 2011 року платежу у розмірі 100 грн на погашення кредиту перериває позовну давність та становить підставу стягнення сум, заборгованих у межах п'яти років як до цієї дати, так і після.

Період стягнення заборгованості за кредитним договором визначено апеляційним судом із правильним застосуванням положень про позовну давність, про яку заявлено відповідачем у справі.

Заявник у касаційній скарзі просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій у повному обсязі, проте підстав скасування цих рішень у частині відмови у задоволенні позовних вимог КС «Альянс Україна» до поручителя ОСОБА_7 не наводить, підстав для виходу за межі доводів скарги не вбачається, а тому в цій частині рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишаються без змін.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 24 грудня 2015 року в незміненій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Житомирської області від 17 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф.Хопта

В.А. Черненко

С.П.Штелик