ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2016 року Фастівський міськрайонний суд

в складі :

головуючого судді: Осаулової Н.А .,

за участю секретаря: Криворучко А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Свій позов мотивує тим, що 17.03.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач зазначає, що на даний час вони з відповідачем проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. На її неодноразові звернення надавати щомісячно допомогу на утримання дітей відповідач не реагує. Оскільки, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, позивач змушена звернутися до суду із даним позовом.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 17.03.2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 60, що підтверджується свідоцтвом про шлюб ОСОБА_5 I-ОК № 037581. (а.с.4).

Від даного шлюбу, мають двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується Свідоцтвами про їх народження ОСОБА_5 I-ОК № 076797, від 17 серпня 2007 року та ОСОБА_5 I-ОК № 169072, від 26.10.2010 року (а.с 3, 15).

Обовязок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків, при цьому цей обовязок покладається як на матір дитини так і на батька.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в судовому порядку.

Згідно зі ст. 200 СК України аліменти за рішенням суду можуть бути присуджені у частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як встановлено судом, відповідач по справі не надає допомоги на утримання неповнолітніх доньки та сина, у зв'язку з чим порушуються інтереси дітей.

Приймаючи до уваги матеріальне становище дітей, які потребують матеріальної допомоги, та матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 02.12.2016 р., а тому враховуючи положення ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду - з 02.12.2016 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу.

Позовна вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат повязаних з наданням юридичної допомоги, задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Так, наявна в матеріалах справи квитанція до прибуткового касового ордера не може вважатись належним документальним підтвердженням, здійснення позивачем таких витрат. Суд не може вважати квитанцію без номера, від 1 грудня 2016 року, на суму 200 гривень, видану адвокатом ОСОБА_5, такою яка видавалася за правову допомогу, оскільки ніяких підтверджень того, що позивач сплатила дану суму адвокату, суду не надано.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст.15, 30, 62, 88, 212, 215-218, 367, ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 200 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, щомісячно, починаючи з 02.12.2016 року.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ