№ 336/4220/16-ц
пр. № 2/336/2311/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

13 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дацюк О.І.

при секретарі Скибі О.Б.

за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3Т.о.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебувала цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_3Т.о. до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3Т.о про визначення місця проживання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2016 року первісний позов ОСОБА_3Т.о. до ОСОБА_1 залишений без розгляду за заявою позивача.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2016 року зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3Т.о. залишений без розгляду в частині вимог про стягнення аліментів за заявою позивача.

Тож судом розглядаються вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 про визначення місця проживання неповнолітньої дитини.

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3Т.о., вказавши, що сторони мають трьох дітей, а саме: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_3. Молодший син ОСОБА_6 проживає разом з позивачкою в будинку її батьків, має окрему кімнату та йому створені належні умови для проживання, навчання та розвитку. Оскільки між сторонами немає згоди щодо місця проживання ОСОБА_6, ОСОБА_1 просила суд визначити місце проживання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом із нею.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали. Позивач ОСОБА_1 пояснила, що хоча ОСОБА_6 фактично мешкає із нею, однак, відповідач ОСОБА_3Т.о. забирає сина та повертає тоді, коли йому забажається. Позивач фактично мешкає разом з молодшим сином в будинку своїх батьків, яким користується на підставі договору оренди. В будинку 4 кімнати, для ОСОБА_6 облаштована окрема кімната з усім необхідним для комфортного мешкання та навчання, позивач має постійне місце роботи та має час та можливості доглядати та виховувати сина.

Відповідач ОСОБА_3Т.о в судовому засіданні позов ОСОБА_1 в частині визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_6 разом із матірю визнав повністю, наслідки визнання позову йому були розяснені.

Третя особа представника в судове засіданні не направила, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, направили до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, покладаючись на розсуд суду при прийнятті рішення.

Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, дослідивши докази, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позову.

Так, при дослідженні письмових доказів судом встановлено наступне.

Батьками малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, є ОСОБА_3Т.о. та ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 26).

ОСОБА_1 працює працівником з догляду БО «Запорізький благодійний фонд «Хесед Міхаель» та має постійний заробіток (а.с. 27).

За місцем проживання та роботи ОСОБА_1 характеризується позитивно, про що надано відповідні характеристики (а.с. 28. 71).

ОСОБА_1 постійно мешкає в будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кибальчича, 12, де користується двома кімнатами площею 10,4 та 8,3 кв.м., що підтверджено договором оренди житлового приміщення (а.с. 69-70).

Висновком Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 07.11.2016 року (а.с. 111-112) доцільним вважається проживання малолітнього ОСОБА_6 разом із матірю ОСОБА_1

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 160 ч. 1 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Як вказує ст. 161 ч. 1 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року (далі Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як вказує ст. 9 ч. 3 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини; поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, оскільки ОСОБА_1 має постійне місце проживання та роботи, позитивно характеризується як за місцем роботи, так і за місцем проживання, суд вбачає законні підстави для задоволення позову та визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6 разом із матірю.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує заяву позивачки ОСОБА_1, яка просила судовий збір з відповідача не стягувати, тож не стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, разом із матірю ОСОБА_1 за її місцем проживання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк