Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/230/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року суддя Ржищівського міського суду Київської області Козіна С. М., розглянувши заяву публічного акціонерного товариства "Київобленерго" (далі - ПАТ "Київобленерго") про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію з ОСОБА_2 в розмірі 2 169 грн. 17 коп. та відшкодування витрат по сплаті судового збору в розмірі 689 грн. 00 коп., -

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2016 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла вказана вище заява ПАТ "Київобленерго".

З поданих до суду документів вбачається пропуск позовної давності, оскільки розрахунок заборгованості за спожиту електроенергію ОСОБА_2 проводиться з 12.01.2013, а заява про видачу судового наказу подана 11.10.2016. Тому при подачі заяви до суду заявник пропустив встановлений ст. 257 ЦК України строк позовної давності в три роки.

Крім того, з доданого до заяви договору про користування електричною енергією від 06.03.2000 № 9570 вбачається, що ОСОБА_2 не являється споживачем електроенергії по вул. Пушкіна, 43 в м. Ржищів Київської області, а відповідно не може бути боржником в даному наказному провадженні.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" наявність спору про право яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Враховуючи вищевикладене приходжу до висновку, що із поданих до суду документів вбачається спір про право.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що необхідно відмовити ПАТ "Київобленерго" у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Керуючись п. 2 ч. 3 ст. 100, ст. 210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви публічного акціонерного товариства "Київобленерго" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по сплаті за спожиту електроенергію з ОСОБА_2 в розмірі 2 169 грн. 17 коп. та відшкодування витрат по сплаті судового збору в розмірі 689 грн. 00 коп.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя