Справа № 754/9309/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

10 серпня 2016 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Петріщева І.В., розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Роїщенської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Більшина Світлана Олександрівна, про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить: 1. Визнати складений ОСОБА_3 заповіт, посвідчений 11.01.2016 року Роїщенською сільською радою Чернігівської області за реєстровим номером №58528614, недійсним; 2. Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно ОСОБА_3, а саме на квартиру АДРЕСА_1

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить в якості забезпечення позову 1) Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1; 2) Заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб відчужувати цю квартиру та заборонити відповідним уповноваженим особам, в тому числі будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов'язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу тощо) права власності на цю квартиру.

Перевіривши вищезазначену заяву про забезпечення позову й додані до неї матеріали, суд приходить до висновку про повернення заяви, оскільки вона подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Щодо інших відомостей, потрібних для забезпечення позову, наприклад, якщо заявник просить суд застосувати такий вид забезпечення позову, як встановлення обов'язку вчиняти певні дії, то в заяві необхідно зазначити, про які саме дії ідеться; місце знаходження майна; найменування осіб, в яких знаходиться майно відповідача тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Судом встановлено, що у порушення вищевказаних вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України, представником позивача у заяві не зазначено: 1) обґрунтування необхідності саме цього виду забезпечення позову, який належить застосувати; 2) інші відомості, потрібні для забезпечення позову, а саме: місце знаходження майна; найменування осіб, в яких знаходиться майно тощо; зміст вимог в частині заборони вчиняти певні дії не конкретизований у повному обсязі.

Крім цього суд звертає увагу, що у заяві також не зазначено яким чином невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов'язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов'язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов'язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 153 ЦПК України суд, допускаючи забезпечення позову, може вимагати від позивача забезпечити його вимогу заставою, достатньою для того, щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову, яка вноситься на депозитний рахунок суду. Розмір застави визначається судом з урахуванням обставин справи, але не повинен бути більшим за розмір ціни позову.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне повернути заяву про забезпечення позову заявнику, оскільки заяву подано без додержання зазначених вимог ст. 151 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Роїщенської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Більшина Світлана Олександрівна, про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Петріщева І.В.