Справа № 683/354/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Завадської О.П.

при секретарі Васічевій О.В.

з участю

представника позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_3 до Самчинецької сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

встановив:

В лютому 2016 року ОСОБА_3 предявила позов до Самчинецької сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що являється спадкоємцем по закону після смерті свого батька ОСОБА_4, який помер 17 квітня 2015 року в с. Самчинці Старокостянтинівського району. Після смерті ОСОБА_4 залишилась земельна ділянка за кадастровим номером :03:013:0055, площею 1,1578 га, в межах згідно з планом (опис меж: від А до Б землі ОСОБА_5; від Б до В землі ОСОБА_6; від В до Г землі Самчинецької сільської ради Старокостянтинівського району; від Г до А землі ОСОБА_7Ф.) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Самчинецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 028062, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією Хмельницької області 19 січня 2006 року. Своє спадкове право на вищевказану земельну ділянку позивачка не може оформити в державній нотаріальній конторі, у звязку з тим, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 52085812, виданої державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, право власності на дану земельну ділянку зареєстроване 01 липня 2015 року, тобто вже після смерті її батька, а тому є незаконним.

Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав обставини, викладені в позовній заяві, в обґрунтування заявлених позовних вимог, та просив задовольнити позов.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав обставини, заявлені позивачкою на обґрунтування позовних вимог та не заперечив проти їх задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне.

Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, хто його пережив та батьки.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер 17 квітня 2015 року в с. Самчинці Старокостянтинівського району Хмельницької області, про що складено відповідний запис № 2 згідно даних свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 245580, виданого виконавчим комітетом Самчинецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 20 квітня 2015 року.

Відповідно до змісту довідки виконавчого комітету Самчинецької сільської ради Старокостянтинівського району від 01 серпня 2015 року за № 324 ОСОБА_4 на день смерті був прописаний та проживав ІНФОРМАЦІЯ_1. На день смерті померлого в склад його сімї входили його дружина ОСОБА_6, дочка ОСОБА_3

Позивачка фактично прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_4 в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що слідує із змісту вищевказаної довідки виконавчого комітету Самчинецької сільської Старокостянтинівського району від 01 серпня 2015 року за № 324.

Позивачка також в межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, юридично прийняла спадщину, шляхом подання відповідної заяви до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори, де вона була зареєстрована 15 серпня 2015 року за р. № 1477 в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. На підставі її заяви була заведена спадкова справа № 608/2015 року до майна померлого (інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 43065157, виданий Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 24 лютого 2016 року). Зі змісту копій матеріалів даної спадкової справи, направлених Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 25 лютого 2016 року за № 636/01-16, вбачається, що позивачка являється єдиним спадкоємцем до майна померлого, який подав заяву про прийняття спадщини. Дружина померлого ОСОБА_4 ОСОБА_6 15 серпня 2015 року відмовилась від спадщини. Інших спадкоємців, а також передбачених законом та ст. 1241 ЦК України, малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає.

Факт родинних відносин між позивачкою ОСОБА_3 і померлим 17 квітня 2015 року ОСОБА_4, як між дочкою та батьком підтверджується даними свідоцтва про народження позивачки серії 1-БВ № 328465, видане Самчинецькою сільською радою Старокостянтинівського району 08 жовтня 1976 року та її свідоцтвом про одруження серії 1-БВ № 014900, видане Самчинецькою сільською радою Старокостянтинівського району 17 жовтня 1999 року.

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_4 увійшла земельна ділянка за кадастровим номером :03:013:0055, площею 1,1578 га, в межах згідно з планом (опис меж: від А до Б землі ОСОБА_5; від Б до В землі ОСОБА_6; від В до Г землі Самчинецької сільської ради Старокостянтинівського району; від Г до А землі ОСОБА_7Ф.) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Самчинецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 028062, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією Хмельницької області 19 січня 2006 року, на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області за № 317/2005-р від 24 листопада 2005 року. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 62.

Постановою державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 від 26 січня 2016 року за № 193/02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дану земельну ділянку після смерті ОСОБА_4 в звязку з тим, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 52085812, виданої державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, право власності на дану земельну ділянку зареєстроване 01 липня 2015 року, тобто після смерті спадкодавця, а тому державна реєстрація права власності не відповідає вимогам законодавства.

Відповідно до розясень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази кожний окремо та в їх сукупності, суд приходить до переконання, що спадкодавець ОСОБА_4 за свого життя набув право власності на вищевказану земельну ділянку відповідно до закону і зареєстрував своє право власності у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України право власності чи право постійного користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації.

З огляду на вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню в повністю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 53, 59, 60, 209, 212, 214-215, 256 ЦПК України, на підставі ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 16, ст. 316, ст. 321, ст. 328, ст. 1216, ст. 1217, ст. 1218, ч. 1 ст. 1225, ст. 1241, ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 , ч. 1 ст. 1270, ст. 1276, ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, п. п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування, п. п. 4.1, 4.2, 4.4 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів за № 325 від 22 червня 2009 року,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 17 квітня 2015 року, право власності на земельну ділянку, за кадастровим номером :03:013:0055, площею 1,1578 га, в межах згідно з планом (опис меж: від А до Б землі ОСОБА_5; від Б до В землі ОСОБА_6; від В до Г землі Самчинецької сільської ради Старокостянтинівського району; від Г до А землі ОСОБА_7Ф.) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Самчинецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 028062, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією Хмельницької області 19 січня 2006 року. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 62.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь в судовому засіданні, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ___________