Провадження № 2/234/6922/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі судді Ткачової С.М., за участю секретаря Харькової Т.С., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

05.12.2016 позивач ОСОБА_3 звернулася з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що відповідно до договору дарування вона є власником 3- х кімнатної квартири АДРЕСА_1. За зазначеною адресою зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2 Після розірвання шлюбу відповідач на протязі чотирьох років у зазначеній квартирі не мешкає. Особисті речі відповідача у квартирі відсутні, комунальні послуги він не сплачує. Реєстрація відповідача у квартирі позбавляє її права в повному обсязі розпорядитися своїм майном. Відповідач знятися добровільно з реєстрації із квартири відмовляється, їй доводиться самостійно нести витрати по сплаті комунальних послуг та крім того, вона позбавлена можливості оформити субсидію, а тому, зазначені обставини змушують її звернутися до суду. Просить позовні вимоги задовольнити. У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги та доводи на яких вони ґрунтуються, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав обґрунтовуючи тим, що позивач винна йому грошові кошти, а тому, якщо він зніметься з реєстрації із зазначеної квартири, то вона ніколи йому не поверне борг. Просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши думку позивача та відповідача, повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до договору дарування квартири від 02.12.2002, посвідчений державним нотаріусом Першої Краматорської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, та зареєстрований у реєстрі за № 1-11299, позивач ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.4).

Згідно довідки КП «Служба Єдиного замовника» від 29.11.2016, позивач ОСОБА_3 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, які вони мають право займати, визначаються його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», члени сімї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК.

З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сімї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК.

Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сімї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сімї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають.

Як вбачається з акту складеного КП «Служба Єдиного замовника» від 29.11.2016 в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований, але не мешкає у квартирі АДРЕСА_1 з 2012 року по день складання акту, що свідчить про відсутність відповідача понад встановлені ч.2 ст. 405 ЦК України строки та підтверджує безперервність відсутності відповідача (а.с.9).

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що в період з 2012 року по теперішній час, з питань вселення чи усунення перешкод в проживанні у ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач до позивача не звертався.

Суд критично ставиться до заперечень відповідача, що у разі зняття з реєстрації його з квартири, то позивач не поверне йому борг, крім того, доказів, що остання винна йому грошові кошти він суду не надавав.

Суд приймає до уваги те, що позивач самостійно утримує квартиру та сплачує комунальні послуги з урахуванням нарахування комунальних платежів по кількості зареєстрованих в квартирі (на двох), тобто за газ, воду, вивіз побутових відходів та опалення квартири.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не проживає з 2012 року у зазначеній квартирі, поважні причини відсутності відповідача у квартирі понад один рік судом не встановлені, перешкод у користуванні цією квартирою позивач відповідачу не чинить, відповідач не надає коштів на її утримання та не сплачує комунальні послуги, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом.

З урахуванням викладеного та керуючись, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст. 10, 58, 60 209 212 213 214 215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким що втратив право користування житловим приміщенням - квартири АДРЕСА_2.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені, проголошені та вручені 21.12.2016 року. Повний текст рішення виготовлений 21.12.2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів від дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення ухвалене й надруковане в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя: