АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року у справі за скаргою Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золоте сузір'я» на дії та рішення головного державного виконавця Дарницького районного у м. Києві відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві БіланЮлії Станіславівни, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/15002/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Парамонов Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року визнано неправомірною та скасовано постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №50661079 від 31 березня 2016 року головного державного виконавця Дарницького районного у м. Києві ВДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві Білан Ю.С.

Зобов'язано Дарницький районний у м. Києві ВДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві провести необхідні виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні ВП №50661079.

Не погодившись із такою ухвалою суду ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі. Зазначає, що ним було подано заяву про скасування судового наказу, з приводу якого було винесено державним виконавцем оскаржувану постанову. Проте, не зважаючи на це, суд розглянув скаргу ОСББ «Золоте сузір'я». Також, суд безпідставно відхилив його клопотання про виклик в судове засідання державного виконавця, у зв'язку з чим допустив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, та не перевірив дотримання ОСББ «Золоте сузір'я» строків на звернення до суду з даною скаргою.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштових відправлень, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 серпня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано судовий наказ № 753/14928/15-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСББ «Золоте сузір'я» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в сумі 11 415,16 грн. та судового збору в сумі 121,80 грн. Вказаний судовий наказ був пред'явлений до виконання до Дарницького районного у м. Києві ВДВС ГТУЮ у м. Києві (а.с.5).

Постановою головного державного виконавця Дарницького районного у м. Києві ВДВС ГТУЮ у м. Києві Білан Ю.С. від 31 березня 2016 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу № 753/14928/15-ц, виданого 28 серпня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва, на підставі п.6 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у виконавчому документі не було зазначено індивідуального ідентифікаційного номера боржника (а.с.3).

10 травня 2016 року ОСББ «Золоте сузір'я» звернулося до суду із скаргою, в якій просило визнати неправомірними дії державного виконавця Дарницького районного у м. Києві ВДВС ГТУЮ у м. Києві Білан Ю.С. з приводу винесення постанови від 31 березня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження; скасувати вказану постанову; зобов'язати державного виконавця прийняти до виконання виданий 28 серпня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва судовий наказ № 753/14928/15-ц.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №50661079 від 31 березня 2016 року; зобов'язано Дарницький районний у м. Києві ВДВС ГТУЮ у м. Києві провести необхідні виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні ВП №50661079.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновками суду першої інстанції у повному обсязі та вважає, що суд при розгляд скарги допустив порушення норм процесуального права.

Так, відповідно до положень ст. 383 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст.32 Конституції України, ч.1 ст.302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частина 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови, містить вимоги до виконавчого документа, у якому, зокрема, має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону відповідній редакції у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону у відповідній редакції надавала право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Відтак, відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Вказана правова позиція була висловлена Верховним Судом України в постанові від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14, та постанові від 25 червня 2014 року у справі №6-62цс14.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання неправомірною постанови державного виконавця Дарницького районного у м. Києві ВДВС ГТУЮ у м. Києві Білан Ю.С. від 31 березня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Разом з тим, суд одночасно зазначив про зобов'язання Дарницького районного у м. Києві ВДВС ГТУЮ у м. Києві провести необхідні виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, ОСББ «Золоте сузір'я» не заявляло таких вимог.

У скарзі ОСББ «Золоте сузір'я» просило зобов'язати державного виконавця прийняти до виконання виданий 28 серпня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва судовий наказ № 753/14928/15-ц.

Такі вимоги суд не вирішував та не навів в ухвалі відповідних мотивів щодо заявлених вимог.

Крім того, відповідно до зазначених норм ЦПК України та роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суд, задовольняючи скаргу, мав зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби усунути допущені порушення на відповідній стадії виконавчого провадження, або здійснити конкретні виконавчі дії.

Натомість, суд лише узагальнено зазначив про зобов'язання органу ДВС провести необхідні виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Таке формулювання не містить конкретної вказівки та не забезпечує реальне відновлення прав скаржника.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Таким чином, ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль