Справа № 163/2988/15-ц
Провадження № 2/163/30/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Любомль 16 серпня 2016 року
Любомльський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Мосієвича І.В.,
при секретарі Костюк Р.М.,
позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, витрат понесених по сплаті судового збору та витрат за надання правової допомоги -,

встановив:
У суд з позовом звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, витрат понесених по сплаті судового збору та витрат за надання правової допомоги.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 26.12. 2014 року в м. Доргуськ трапилась Дорожньо- транспортна пригода за участю автомобілів марки Пежо Експрес НОМЕР_1 та Опель Віваро НОМЕР_2 в результаті чого автомобіль, яким керував позивач отримав механічні пошкодження. Постановою комісаріату поліції в Дрохуську відповідача було визнано винним у вчинені ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Цивільно- правова відповідальність ОСОБА_4 була зареєстрована в МТСБУ ПРаТ «Княжа Вієнна Іншуранс груп». Страхова компанія сплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 50000 грн.. Відповідачем була завдана позивачу шкода, розмір якої був розрахований згідно п.2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.1.12003 року у розмірі 265620, 76 грн.. Різниця між страховим відшкодуванням та завданою шкодою становить 215620, 76 грн., а тому просить на підставі ст. 1172 ,1194 ЦК України стягнути з відповідача на його користь 215620 гривень матеріальної допомоги, судовий збір та витрати на правову допомогу.

Відповідач ОСОБА_1 22.12.2015 року подав письмове заперечення на позов в якому зазначив наступне. Доржньо траспортна пригода відбулася у Республіці Польща. Право учасників правовідносин визначити право якої держави підлягає застосуванню до правовідносин з іноземним елементом. Відповідачем 19.12.2014 року у страхової компанії «Княжа» придбаний поліс «Зелена карта» № 10962257 для забезпечення його цивільної відповідальності за кордоном. В розділі 8 даного полісу зазначено, що він діє у Польщі. Максимальна вартість відшкодування матеріальної шкоди завданої ДТП в Республіці Польща становить 1000000 Євро, а тому сума збитків зазначена у позовній заяві повністю перекривається вище вказаним полісом страхової відповідальності. При цьому вважає суму завданих матеріальних збитків значно завищеною оскільки вартість відновлюваного ремонту автомобіля Опель становить 95222,09 грн. страхова компанія виплатила позивачу 50000 грн., отже сума невідшкодованих позивачу завданих збитків повинна становити 45222,09 грн.. А тому просить відмовити у задоволенні позову і стягнути з позивача витрати понесені на правову допомогу.
18.01.2016 року надійшло клопотання від позивача про залучення до участі у справі співвідповідача ПРаТ «Княжа Вієнна Іншуранс груп».

Ухвалою Любомльського районного суду від 18.01.2016 року було залучено у якості співвідповідача ПРаТ «Княжа Вієнна Іншуранс груп» у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, витрат понесених по сплаті судового збору та витрат за надання правової допомоги.

Співвідповідачем ПРаТ «Княжа Вієнна Іншуранс груп» були подані заперечення з яких вбачається, що відповідно до листа Польського страхового бюро від 20.10.2015 року у випадках, коли резиденти однієї держави потрапляють у ДТП на території іншої держави, такі питання врегульовуються згідно законодавства держави резиденті в даному випадку України та врегульовуються страховиком повним членом МТСБу крім випадків, коли потерпілі не погоджуються з умовами та лімітами, встановленими українським законодавством. ПРаТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс груп» до подання позову виконало свої зобов`язання по полісу. Розгляд просили проводити без їх участі.

У запереченнях надісланих 09.03.2016 року вказано, що в матеріалах страхової справи ПРаТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс груп» знаходиться Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 001 від 13.01.2015 року згідно з яким вартість відновлюваного ремонту становить 95222,09 грн. та було долучено вище вказаний висновок авто товарознавчого дослідження.

21.03.2016 року з позивачем було подано позовну заяву про зменшення позовних вимог та уточнення позову про стягнення матеріальної шкоди з якої вбачається, що позивач зменшив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 45 222,00 грн. Обґрунтовуючи це тим, що згідно висновку № 001-1 від 24.02.2015 року вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 95222,09 грн. страхова компанія сплатила страхове відшкодування - 50000 грн.. різниця становить 45 222 грн.. та просить стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги у розмірі 4000 грн. Також позивачем було подано клопотання про повернення зайво сплаченого судового збору у розмірі 1605 грн. у зв`язку із зменшенням позовних вимог.

Відповідачем 29.03.2016 року подані заперечення до позовної заяви про зменшення позовних вимог та уточнення позову про стягнення матеріальної шкоди. Згідно яких відповідач не визнав зменшені позовні вимоги, мотивуючи це тим, що в експертному дослідженні не зазначено станом на яку дату встановлена вартістю відновлюваного ремонту. Також вказує, що на ліміт страхового відшкодування у розмірі 1000000 Євро доведений в судовому засіданні допустимими доказами і дозволяє відшкодувати будь-які претензії ОСОБА_1 ..

Позивач та його представник зменшені позовні вимоги у судовому засіданні в частині стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди та витрат на правову допомогу підтримали. Позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди з ПРаТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс груп» просили залишити без розгляду.

Представник відповідача позов не визнали з підстав наведених у запереченні.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Ухвалою Любомльського районного суду від 16.08.2016 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині стягнення з співвідповідача «УСК Княжа Вієнна Іншуранс груп» матеріальної шкоди,було залишено без розгляду.

З інформаційної нотатки про дорожню пригоду, що виникла в Дрохуську вбачається, що в Дрохуську по вулиці АВП 70 трапилось зіткнення транспортних засобів Пежо Експрес НОМЕР_1 та Опель Віваро НОМЕР_2 .

Відповідно полісу UA/015/10963257- договору міжнародного страхування «зелена карта» цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована в МТСБУ ПРаТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП»

Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 001 від 13.01.2015 року вартість відновлюваного ремонту становить 95222,09 грн. При цьому, судом не приймається до уваги висновок експертного авто товарознавчого дослідження №001-1 від 24.02.2015 року, оскільки за заявою позивача про виплату страхового відшкодування на підставі висновку № 001 від 13.01.2015 року, який не оспорювався позивачем, ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс груп» було повністю виконано зобов`язання по полісу страхування № UА015-10963257 у розмірі ліміту відповідальності, що становить 50000 грн. за шкоду заподіяну майну, що було визнано сторонами у судовому засіданні. Потрібно зазначити, що вартість відновлюваного ремонту з урахування фізичного зносу досліджувального автомобіля вказана у висновку № 001 від 13.01.2015 року та і у висновку №001-1 від 24.02.2015 року співпадає і становить теж 95222,09 грн..

З акту прийому передач виконаних робіт від 03.12.2015 року та акту прийому передач виконаних робіт №2 від 09.03.2016 року вбачається що позивачем було сплачено 4 000грн. за надання правової допомоги.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст.10 ЦКУ чинний міжнародний правовий договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов язковість, якого надана ВРУ,є частиною національного цивільного законодавства України.

Згідно ст.4 Гаазької конвенції про право, що застосовується до ДТП,(1971р.) у випадках, коли до пригоди причетні два чи більше транспортних засобів, які зареєстровано в одній і тій самій Державі, застосовується внутрішнє право Держави реєстрації транспортних засобів для визначення відповідальності стосовно водія, власника чи будь-якої іншої особи, яка має контроль над транспортним засобом або речове право на нього. Оскільки, учасниками ДТП були громадяни України, транспортні засоби, яких зареєстровані на території України, то з огляду на міжнародні норми та ст.10 Цивільного Кодексу України , до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство України. Зокрема, положення Цивільного Кодексу України, положення законодавства що регулюють страхування.

Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Аналізуючи позицію відповідача, про те, що обов`язок відшкодування завданої позивачу шкоди покладено на страхову компанію, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.636 Цивільного кодексу України, договором на користь третьої особи, є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свої зобов`язання на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилась від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатись цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

Згідно ч.1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

Відповідно ч.2 ст. 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

А тому, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Законодавство надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує його одержувати. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Що також вбачається з правових висновків Верховного суду України ,які були викладені в постанові від 20.01.2016 року по справі №6-2808цс15, а тому не приймаються до уваги доводи відповідача та його представника про обов`язок відшкодування завданої матеріальної шкоди ПРаТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс груп».

На підставі вищевикладеного, суд, аналізуючи зібрані та досліджені по справі докази, фактичні обставини, а також беручи до уваги вимоги закону, приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню різниця між вартістю відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу і страховою виплатою (95222,09-50000 = 45222,09), що фактично відповідає розміру матеріальної шкоди, яку просить стягнути позивач з відповідача у позовній заяві про зменшення позовних вимог та підлягають стягненню понесені витрати за надання правової допомоги і судового збору, які документально підтверджені у відповідності до ст.88 ЦПК України, за таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню поністю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 213, 214-215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1167, 1172,1187, 1188, 1194 ЦК України, суд, -
вирішив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, витрат понесених по сплаті судового збору та витрат за надання правової допомоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 проживаючого в АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_4 , матеріальної шкоди в розмірі 45222 (сорок п`ять тисяч двісті двадцять дві) гривні.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 4000 (чотири тисячі) гривень за надання правової допомоги.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 в розмірі 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Управлінню Державної казначейської служби України у Любомльському районі Волинської області повернути ОСОБА_1 зайво сплачений судовий збір у розмірі 1605 (одна тисяча шістсот п`ять) гривень (банк платника ПриватБанк № квитанції 470977893, дата оплати 04.12.2015 року).

Повне рішення суду буде складено 19 серпня 2016 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а уразі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: суддя І.В. Мосієвич