Справа №464/7991/16-ц
пр № 2-з/464/93/16
У Х В А Л А

про забезпечення позову

08.12.2016 року

Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого Мички Б.Р.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності та стягнення грошової компенсації вартості частки майна у спільній частковій власності, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості 1/3 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 492 000,00 грн; припинити його право власності та визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частини вказаної квартири після повної сплати грошової компенсації.

08 грудня 2016 року від позивача ОСОБА_2 надійшла письмова заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка знаходиться у м.Львові по вулиці Кавалерідзе І. АДРЕСА_2.

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 покликається на те, що 26 серпня 2016 року, після смерті його матері, він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, де дізнався, що 2/3 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, яка належала його батькам, тепер належить чужій людині відповідачу ОСОБА_3 Підставою виникнення права власності відповідача на 2/3 частини квартири є договори довічного утримання від 07.09.2013 року, укладені між його батьками та ОСОБА_4, яка діяла від імені відповідача на підставі довіреності. Вказує, що на момент укладення договорів довічного утримання остання була керівником громадської організації «Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів «Пенсіон». Враховуючи те, що ОСОБА_3 для нього є чужою людиною, вони не є членами однієї сімї, не проживають спільно та не ведуть спільного господарства, спільне володіння та користування квартирою, вважає неможливим. Зазначає, що у нього є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення даного позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про припинення права власності та стягнення грошової компенсації вартості частки майна у спільній частковій власності. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 69417219 від 30.09.2016 року, накладено заборону відчуження на 2/3 частини квартири за договорами довічного утримання, посвідченими ОСОБА_5, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 07.09.2013 року за реєстровим № 4073 та 07.09.2013 року за реєстровим № 4076. Вважає, що накладення заборони на 2/3 частини спірної квартири не забезпечить виконання рішення, бо відповідно до Розяснення Міністерства юстиції України щодо зняття заборони на відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації від 04.06.2009р., нотаріус знімає заборону щодо відчуження нерухомого майна за заявою набувача у разі смерті відчужувача за договором довічного утримання. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 69944260 від 06.10.2016 року, ОСОБА_3 на праві власності належить житлова квартира загальною площею 41,4 кв.м. та житловою площею 20,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: м.Львів. вул. ОСОБА_6АДРЕСА_4; дана квартира не перебуває під забороною відчуження. Вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка знаходиться за адресою: м.Львів. вул. ОСОБА_6АДРЕСА_4 є співмірною позовним вимогам, враховуючи обмеження, що є по інших обєктах нерухомого майна, які перебувають у власності відповідача ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши заявлене клопотання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява позивача підставна та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1, ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь в справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України вбачається, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову №9 від 22.12.2006р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогах.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи обставини справи, предмет та ціну позову, суд приходить до переконання про необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_5, яка належить відповідачу ОСОБА_7 на праві власності, оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, може призвести до його відчуження, внаслідок чого утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про припинення права власності та стягнення грошової компенсації вартості частки майна у спільній частковій власності.

Керуючись ст.ст.151, 152, 153, 208 - 210 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву позивача ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН - НОМЕР_1) про забезпечення позову задоволити.

Накласти арешт на квартиру №23 по вулиці ОСОБА_6, будинок № 17 у м.Львові, яка належить ОСОБА_7 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН - НОМЕР_2).

Копію ухвали скерувати позивачу ОСОБА_2.

Копію ухвали суду після її виконння направити ОСОБА_7.

Строк предявлення ухвали до виконання три роки з наступного дня після її постановлення.

Ухвала підлягає до негайного виконання. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий Мичка Б. Р.

Оригінал виготовлено в одному екземплярі і зберігається у справі №464/7991/16-ц