АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 635/1583/16-ц Головуючий І інстанції Полєхін А.Ю.
Провадження: 22-ц/790/2484/16 Головуючий ІІ інстанції Бездітко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів Сащенка І.С., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Міхелєвої Я.С.,

розглянув матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 12 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до секретаря судового засідання Вищого адміністративного суду України ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до секретаря судового засідання Вищого адміністративного суду України ОСОБА_2, в якому просила визнати протиправною бездіяльність секретаря судового засідання Вищого адміністративного суду України ОСОБА_2 у невиконанні ухвали Вищого адміністративного суду України від 05 березня 2015 року щодо повідомлення її про дату, час і місце розгляду заяви про розяснення судового рішення та своїх посадових обовязків, визначених п.п. 1-4 ч. 1 ст. 63 КАС України, п.п. 2.1. і 2.2 Посадової інструкції, під час проведення 19 березня 2015 року судового засідання Вищого адміністративного суду України по розгляду заяви позивача про розяснення судового рішення. Також позивач просила постановити окрему ухвалу про можливу наявність в діях відповідача ознак посадових злочинів, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 382 КК України, яку направити Генеральному Прокурору України для проведення перевірки та прийняття рішення згідно КПК України та стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю відповідача 100000 грн., з урахуванням інфляційних втрат.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 лютого 2016 року у відкритті провадження по справі відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. В обґрунтування скарги зазначено, що спірні правовідносини, які склалися між позивачем та секретарем судового засідання є цивільно-правовими, а не публічно правовими, оскільки секретар судового засідання не є субєктом владних повноважень у розумінні п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України. Вважає, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відкриття провадження, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується із такими висновками, так як вони обґрунтовані і відповідають вимогам закону.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя своєю ухвалою відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Доводи апелянта про те, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства є безпідставними.

Згідно п.1, 3 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За змістом п. 3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України віднесений до компетенції адміністративних судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про державну службу» державна служба в Україні це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

В статті 2 ЗУ «Про державну службу» зазначено, що посада це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень.

Посадовими особами відповідно до цього Закону вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.

Відповідно до п. 1.2. загальних положень посадової інструкції секретаря судового засідання, секретар судового засідання є посадовою особою апарату міського суду, статус якої визначається Законом України «Про державну службу».

Тобто секретар судового засідання є державним службовцем та посадовою особою.

За змістом ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори.

За змістом ч. 2 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю субєкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів субєктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду загальної юрисдикціїз приводу невиконання своїх посадових обовязків, визначених п.п. 1-4 ч. 1 ст. 63 КАС України, п.п. 2.1. і 2.2 Посадової інструкціїсекретарем судового засідання Вищого адміністративного суду України ОСОБА_2А, яка є державним службовцем та посадовою особою. Тому судом вірно зазначено, що вирішення вказаного спору відноситься до адміністративного, а не цивільного судочинства.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Враховуючи викладені обставини та керуючись ст. ст. 303, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 12 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді