печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Москаленко К.О.,

за участю секретаря - Ольховській М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - про стягнення коштів за договором банківського вкладу,-

В С Т А Н О В И В :

23.12.2015 позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача суму банківського вкладу в розмірі 6000 доларів США, відсотків в розмірі 386,63 доларів США, три проценти річних від простроченої суми в розмірі 130,19 доларів США, пеню в розмірі трьох відсотків за кожний день прострочення в сумі 47520 доларів США, суму упущеної вигоди в розмірі 386,63 доларів США та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 02.03.2015 року між нею та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір банківського вкладу «Найкращий» №005-28000-020315, відповідно до умов якого позивач передала банку грошові кошти в розмірі 6000 доларів США на депозитний рахунок з виплатою відсотків за користування коштами в розмірі 5,5% річних та зі строком повернення 01.04.2015 включно. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним договором не виконав, зокрема не повернув позивачу у встановлений договором строк, а саме 01.04.2015 суму вкладу, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та доводи, просила позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, посилаючись на викладене в письмових запереченнях, просив відмовити у задоволенні позову. Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначив що на підставі постанови Правління Національного Банку України від 02.03.2015 №150 «Про внесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 у ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», у зв'язку з чим вимоги вкладника задовольняються відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім того зазначає, що Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №181 від 02.10.2015 розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно та згідно Наказу уповноваженої особи від 29.05.2015 «Щодо продовження роботи Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк» та створення Комісії з перевірки правочинів (договорів) з вкладними операціями АТ Дельта Банк» №408, уповноваженими особами була проведена перевірка правочинів (договорів) фізичних осіб, у тому числі, договору, укладеного між позивачем та АТ «Дельта Банк». В ході проведення вказаної перевірки було встановлено наявність ознак нікчемності означеного договору, у зв'язку з чим кошти, які перебували на рахунку позивача за вказаним Договором були повернуті на рахунок ОСОБА_4, який є кредитором Банку, що прямо суперечило вимогам Договору та Правил. За вказаних обставин вважав відсутніми підстави для задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, думку представника відповідача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, 02.03.2015 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США № 005-28000-020315, відповідно до умов якого позивач передала банку грошові кошти в сумі 6000 доларів США з виплатою 5% річних та зі строком користування по 01.04.2015 року включно. (а.с.10)

Відповідно до п.1.6 Договору відповідач відкрив позивачу вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором.

Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним договором не виконав, зокрема, не повернув належні позивачу грошові кошти з нарахованими процентами.

Доводи представника відповідача про нікчемність вказаного договору є безпідставними та необгрунтованими, оскільки належних та допустимих доказів в розумінні ст. 57 ЦПК України на підтвердження нікчемності цього договру суду не надано і такі дані матеріали справи не містять.

При цьому, як встановлено судом і вказана обставина є загальновідомою, на підставі Постанови Національного банку України від 02.03.2015 № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 у ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».

Крім того, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №147 від 03.08.2015 «про продовження строків здійснення тимчасової адмінінстрації у АТ «дельта Банк» продовжено строки здійснення тимчасової адмінінстрації у АТ «дельта Банк» по 02.10.2015 (а.с.24)

Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №181 від 02.10.2015 року розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно. (а.с.26)

Відповідно до п.16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з п.6 ст.2 цього Закону ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Частиною 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено право кредиторів на заявлення уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Згідно зі ст. 26 вказаного Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Відповідно до ч.2 ст.46 Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі №6-2001 цс15.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав згідно ч.5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» для стягнення з відповідача на користь позивача суми банківського вкладу в розмірі 6 000 доларів США, відсотків в розмірі 386,63 доларів США, трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 130,19 доларів США, пені в розмірі трьох відсотків за кожний день прострочення в сумі 47520 доларів США, суми упущеної вигоди в розмірі 386,63 доларів США, а тому позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Крім того, за вказаних обставин не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000грн. До того ж слід зазначити, що розмір моральної шкоди позивачем не обґрунтований.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України не підлягають стягненню.

На підставі викладеного та керуючись , ст.ст. 26, 27, 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. ст. 526, 1058, 1060 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 209, 212-215, 223, 292, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - про стягнення коштів за договором банківського вкладу, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Печерського

районного суду м.Києва К.О.Москаленко