Справа № 643/9843/15-ц
Провадження № 2/643/243/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року Московський районний суд м.Харкова в складі : головуючого судді - Єлізарова І.Є , при секретарі-Куліш А.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,3-тя особа Чугуївська державна нотаріальна контора про усунення від права спадкування та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить усунути відповідача - ОСОБА_2 від права на спадкування після смерті спадкодавця - ОСОБА_3.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3. Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина. Спадкоємцями за законом є позивач - ОСОБА_1 (донька ОСОБА_3) та відповідач - ОСОБА_2 (всиновлена донька ОСОБА_3). Після смерті ОСОБА_3 позивач та відповідач звернулись до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області та подали заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Позивач вказує, що ОСОБА_2 ухилялася від допомоги батькові, який перебував в безпорадному стані. Позивач вказує, що з 2004 року ОСОБА_3 почав хворіти, переніс декілька інсультів, після яких до нормальної життєдіяльності не повернувся. Так, ОСОБА_3 перебував в лікарні з 05.02.2014 р. по 19.02.2014 р. та з 18.03.2014 р. по 29.03.2014 р. Позивач зазначає, що оскільки відповідач знала про хворобу ОСОБА_3, а також знала про проблеми родини і про те, що за ним під час навчання позивача, доглядала стороння людина, то всі вищенаведені обставини свідчать про те, що відповідач свідомо ухилявся від надання допомоги ОСОБА_3, який знаходився в безпорадному стані, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України, має бути усунена від право на спадщину за законом.

Від відповідача надійшла зустрічна позовна заява, в якій ОСОБА_2 просить усунути від права на спадкування ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3.

В обґрунтування своїх вимог відповідач по первісному позову посилається на те, що ОСОБА_1 ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві ? ОСОБА_3, який через свій похилий вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані. Відповідач зазначає, що ОСОБА_1 постійно сварилася з спадкоємцем, про що неодноразово повідомляла ОСОБА_2 В день смерті спадкодавця ОСОБА_1 з незрозумілих причин залишила ОСОБА_3 без необхідного нагляду, залишивши з своїм співмешканцем, не викликаючи лікарів до ОСОБА_3, свідомо розуміючи, що це призведе до його смерті. Відповідач зазначає, що хоча ОСОБА_3 й хворів, однак мав повну самостійність в пересуванні, про що свідчить приватизація ним квартири в 2014 р. На думку відповідача, ОСОБА_1 жила за рахунок грошових коштів ОСОБА_3, не працювала, жодним чином ОСОБА_3 не допомагала, що підтверджується наявність сторонніх осіб, що здійснювали нагляд за ОСОБА_3 Крім того відповідач вказує, що ОСОБА_1 навчалася в ВНЗ за рахунок ОСОБА_3 та коштів, що їй постійно надавала ОСОБА_2, яка в свою чергу не лише постійно турбувалася щодо здоров`я батька, його справ, а й неодноразово надавала через ОСОБА_1 грошові кошти останньому. Відповідач стверджувала, що вона після смерті дружини спадкодавця доглядала ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Була єдиною особою, що вела домашнє господарство та фактично виховувала ОСОБА_1 Після одруження ОСОБА_2 переїхала до м. Харкова та почала там працювати, доглядала власну малолітню дитину, а також допомагала чоловіку, що отримав тяжку травму на виробництві. Однак незважаючи на зазначені обставини відповідач вказує, що постійно намагалася допомагати ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Позивач в судовому засідання пояснила, що вона та ОСОБА_2 є дочками ОСОБА_3 У зв'язку з хворобою ОСОБА_3 позивач останні два роки перед його смертю одноособово здійснювала нагляд за спадкодавцем. Позивач зазначила, що найняла доглядальниць, які здійснювали нагляд за спадкодавцем в той час як позивач перебувала на навчанні. ОСОБА_2 жодної допомоги не надавала, від надання матеріальної та будь-якої іншої допомоги відмовлялась, хоча позивач повідомляв її про необхідність такої допомоги. Позивач зазначила, що дійсно отримала грошові кошти від відповідача за борговою розпискою від 20.05.2014 р. у сумі вісім тисяч гривень, еквівалент вісімсот доларів США, однак вказані кошти вона отримала не для спадкодавця, а для використання для власних потреб - сплати свого навчання. Позивач повідомила, що проживала за рахунок власної пенсії та пенсії спадкодавця. Позивач зустрічний позов відповідача повністю не визнала.

Представник позивача вказав, що відповідач свідомо ухилялась від здійснення догляду за батьком. Зустрічний позов відповідача не визнав повністю.

Відповідач позов не визнала, пояснивши, що ОСОБА_1 є її сестрою, за якою вона опікувалась з малку. Крім того здійснювала догляд за батьком та хатніми справами до моменту свого одруження та переїзду до м. Харків. ОСОБА_2 зазначила, що постійно підтримувала зв'язок зі спадкодавцем, провідувала його та телефонувала йому. Крім того надавала грошові кошти, підтвердженням чого є, зокрема, боргова розписка, яку визнала позивач. Крім того відповідач вказала, що не мала постійної роботи та стійкого заробітку за останній рік перед смертю спадкодавця, що мало наслідком відсутність стійкого заробітку останньої. Крім того відповідач мала доглядати свою малолітню дочку та чоловіка, що отримав професійну травму на виробництві та потребував тривалих реабілітаційних процедур та подальшого догляду.

Представник відповідача - адвокат Борбунюк О.О. позову ОСОБА_1 не визнав, пояснив, що відповідач від надання матеріальної та іншої допомоги не відмовлялась та надавала допомогу у вигляді грошових коштів та особистого догляду. Крім того представник зазначив, що не дивлячись на обмежені можливості відповідача, остання надавала допомогу усіма можливими засобами, що мала. Натомість позивач мешкала за рахунок грошових коштів спадкодавця, особистого догляду не здійснювала. Спадкодавець до його смерті самостійно пересувався та вів активне життя, був у здоровому глузді та мав можливість на власний розсуд розпоряджатись своїм майном, в тому числі, позбавити, за необхідністю, відповідача від права на спадкування. Однак жодних таких дій за життя не вчинив, що свідчить про відсутність будь-яких претензій до відповідача. Крім того, на думку представника, позивач мала можливість здавати другу жилу квартиру, що належала спадкодавцю та мати додатковий заробіток, що мала використовувати в інтересах спадкодавця, а не у власних, як відбувалось насправді. Спадкодавець до останнього дня свого життя будь-яких скарг не виказував, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 В свою чергу позивач в останній день життя спадкодавця покинула його, не викликавши швидку, чим свідомо не надала йому необхідну допомогу. Крім того представник посилався на практику ВСУ, а саме ухвалу колегії суддів Судової палати у цивільних справах ВСУ від 19 березня 2008 р., що опублікована у віснику ВСУ №9 (97) за 2008 р. У вказаній ухвалі ВСУ дійшов висновку, що відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи повинен установити і факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та його потребу в допомозі цієї особи. Безпорадний стан слід розуміти як безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Крім того, при розгляді таких справ суду належить з'ясовувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу. Водночас у діях відповідача відсутні будь які ознаки дій, що можуть спричинити усунення від права на спадкування за законом за ч. 5 ст. 1224 ЦК України.

Представник відповідача - ОСОБА_5 позову не визнав. Вказав, що позивач саме своїми свідомими діями довела спадкодавця до смерті. Жодних дій по догляду за спадкодавцем не здійснювала.

3-тя особа, Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області, надала суду письмову заяву, в які просить суд розглядати справу у її відсутність.

Свідки, що були викликані за клопотанням позивача повідомили, що спадкодавець хворів на різні захворювання. Водночас повідомили, що спадкодавець будь-яких скарг щодо свого догляду або щодо позивача чи відповідача не повідомляв, пересувався самостійно, жив за власні грошові кошти (пенсію) та утримував крім себе також позивача, оплачуючи її навчання та інші витрати.

Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ОСОБА_1 та зустрічна позовна заява ОСОБА_2 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Як було встановлено судом, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р., актовий запис № 450, відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуїв РСЧМУЮ у Харківській області. Після його смерті відкрилася спадщина.

З заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори завернулися: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Вказані заяви зареєстровані в Чугуївській державній нотаріальній конторі Харківської області. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дочками спадкодавця - ОСОБА_3, а отже спадкоємцями за законом першої черги. Вказані обставини сторони в судовому засіданні не заперечували, що також підтверджується матеріалами справи.

Відповідачем було подано носій інформації, який містив відеозапис, який було досліджено в судовому засіданні. Вказаний відеозапис містив відео, на якому спадкодавець та дочка відповідача і сам відповідач разом проводили час на дачній ділянці ОСОБА_3 Справжність цього відеозапису у позивача та його представника сумнівів не викликала.

Відповідачем було надано копії фотокарток з 1998 р. по 2014 р., які також були досліджені судом в судовому засіданні та будь-яких питань щодо справжності у відповідача та його представника не викликали. Вказані фотокартки містили відповідача, спадкодавця та позивача разом під час сімейних свят та ін. подій.

Крім того в судовому засіданні були досліджені копії трудової книжки відповідача та 2 історії хвороби амбулаторного хворого, її чоловіка - ОСОБА_5, що підтверджували фактичні обставини, що були викладені в зустрічній позовній заяві відповідача та її поясненнях.

В свою чергу від позивача та представника позивача будь-яких доказів, що підтверджували б факти викладені в позовній заяві та в поясненнях, що були надані суду, не надходило.

Позивач та його представник в обґрунтування позову посилався лише на копії виписок з КЗОЗ «Чугуївська центральна лікарня ім. Н.І. Кононенка» та на іншу медичну документацію, яка свідчила про наявність хвороб у спадкодавця. Данні фактичні обставини жодна зі сторін не заперечувала, що також підтверджується матеріалами справи. Однак відповідач та його представники наголошували, що хвороби, які були наявні у спадкодавця не підтверджували його безпорадний стан.

Однак в судовому засіданні жодна зі сторін не навели будь-яких доказів щодо факту ухилення від надання спадкодавцеві допомоги та потребу спадкодавця в такій допомозі, не обґрунтувала перебування спадкодавця саме в безпорадному стані внаслідок тяжкої хвороби або інших обставин.

Статтями 202, 203 СК України встановлено обов'язок повнолітніх дітей утримувати своїх батьків, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги, мають тяжкі хвороби, інвалідність або є безпомічними.

Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 1224 ЦК України, суд, при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування, повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Для ухвалення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи та звернення спадкодавця по допомогу до цієї особи, ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

За наведених обставин суд вважає, позовні вимоги ОСОБА_1 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування необґрунтованими та недоведеними належними та допустимими доказами та такими , що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 386,387 ЦК України , ст.1224,1261,1269 ЦК України, ст.ст. 209,218 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права спадкування -відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування -відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя Московського районного

суду м. Харкова Єлізаров І.Є.