Справа №751/9412/15-ц
Провадження №2/751/122/16
Рішення

Іменем України

08 серпня 2016 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Мороз К. В.

при секретарі Гнатюк І. М.

за участю позивача-відповідача ОСОБА_1, представника позивача-відповідача ОСОБА_2, відповідача позивача ОСОБА_3, представника відповідача-позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, про стягнення з ОСОБА_3 на її користь 57112 грн. грошової компенсації вартості частини автомобіля НОМЕР_1, яка відповідає половині суми коштів сплачених в період шлюбу на погашення кредиту, отриманого на придбання вказаного автомобіля; - стягнення з ОСОБА_3 на її користь сплачені нею 3000 грн. на відшкодування витрат пов'язаних з надання правової допомоги та 571,12 грн. сплаченого судового збору. Мотивує вимоги тим, що з моменту укладення шлюбу банківський кредит за автомобіль сплачувався за рахунок спільних коштів подружжя, з лютого 2013 року по січень 2014 року сплачено за автомобіль 5194 дол. США, що є спільною сумісною власністю і позивач має право на 1/2 частину компенсації, оскільки автомобіль залишається у відповідача.

27.11.2015 року ОСОБА_3 подав зустрічну позовну заяву, в якій просить визнати майно, а саме: шафа купе вартістю 8000,00 грн.; стіл комп'ютерний вартістю 2500,00 грн., електричний чайник вартістю 300,00 грн., палас вартістю 1800,00 грн., комод вартістю 600,00 грн., м»який куток вартістю 5000,00 грн., телевізор «LG» вартістю 5000,00 грн., ноутбук вартістю 6000,00 грн., кухонний стіл вартістю 1500,00 грн., тюль на вікно вартістю 700,00 грн., тюль на вікно вартістю 300,00 грн., мобільний телефон «Самсунг Doys» вартістю 800,00 грн., мобільний телефон «Нокіа Doys» вартістю 1700,00 грн., підставка під квіти вартістю 400,00 грн., кухонний комбайн вартістю 2500,00 грн., пральну машину «LG» вартістю 3000,00 грн., карниз вартістю 400,00 грн., двері кімнатні вартістю 2300,00 грн., загальною вартістю 38300,00 грн. об'єктом права спільної сумісної власності подружжя; виділити у володіння та користування ОСОБА_1 наступне майно: шафа купе вартістю 8000,00 грн.; стіл комп'ютерний вартістю 2500,00 грн., електричний чайник вартістю 300,00 грн., палас вартістю 1800,00 грн., комод вартістю 600,00 грн., м'який куток вартістю 50000,00 грн., телевізор «LG» вартістю 5000,00 грн., ноутбук вартістю 6000,00 грн., кухонний стіл вартістю 1500,00 грн., тюль на вікно вартістю 700,00 грн., тюль на вікно вартістю 300,00 грн., мобільний телефон «Самсунг Doys» вартістю 800,00 грн., мобільний телефон «Нокіа Doys» вартістю 1700,00 грн., підставка під квіти вартістю 400,00 грн., кухонний комбайн вартістю 2500,00 грн., пральну машину «LG» вартістю 3000,00 грн., карниз вартістю 400,00 грн., двері кімнатні вартістю 2300,00 грн. на загальну суму 38300,00 грн., стягнути з ОСОБА_1 19150,00 грн. 1/2 частина вартості набутого майна за час шлюбу, стягнути з ОСОБА_1 12500,00 грн. 1/2 частина витрачених коштів на ремонт, усі витрати покласти на ОСОБА_1. Мотивуючи вимоги тим, що погашення кредиту в період з 11.02.2013 року по 10.02.2014 року відбулося в сумі 41514 грн. 84 коп., що є еквівалентом 5193 дол. США, погашення відбувалося в національній валюті України. Погашення відбувалося за особисті кошти позичальника, тому ОСОБА_1 немає право на 1/2 частину цих коштів. В період шлюбу було придбано майно на суму 38300 грн.00 коп., яке залишається у ОСОБА_1 і здійсненний ремонт місця проживання на суму 25000 грн., тому ОСОБА_3 просить стягнути компенсацію 1/2 частини вартості майна і коштів за ремонт.

В судовому засіданні ОСОБА_1 первісний позов підтримала та просила його задовольнити, в задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Пояснила, що до шлюбу з ОСОБА_3 було придбано нею особисто електричний чайник, комод, стіл комп'ютерний, м'який куток (крісло і диван), кухонний стіл, шафа-купе. В період шлюбу купували палац за 1000-1100 грн., вхідні двері коштують 1980 чи 1890 грн., телевізор «LG» не купували, є «Samsung» забрала у батьків. Не купували і немає речей: пральної машини, кухонного комбайну, підставки під квіти, ноутбук, кухонного м'якого куточка. Два мобільних телефони ОСОБА_3 дарував на день народження, один зламався. Ремонт в кімнаті № 16 зробили мінімальний косметичний: поклеїли шпалери, поклали лінолеум. Стеля і стіни обшивали гіпсокартоном, штукатурили шви, на стелі сатінгіпс. Балконну раму за 550 грн. зробили в селі батьків, скло брали у кума, дошку на обшивку балкону брали у батьків. Ремонтні роботи здійснювали своїми силами, кумов'я. Кімната потребувала ремонту, оскільки від високої температури падала стеля і стіни. Ремонт робився за кошти, які надала її тітка і отриманих внаслідок продажу молочних продуктів з села її батьків, для її доньки. За висновком експертизи не визнає вартість робіт при проведенні ремонту, оскільки ремонт робили знайомі і кумов'я, їм не платили. Кредит платили за спільні кошти в іноземній валюті доларах США, останній внесок сплатили за рахунок коштів, які надала її мати в розмірі 2000 дол. США, які надали батьки ОСОБА_3 в сумі 8000 грн., решту коштів спільні. Ні сестра ОСОБА_3, ні її чоловік грошей не давали.

Представник позивача відповідача в судовому засіданні первісний позов підтримала, в задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Пояснила, що вказаного у зустрічному позові майна немає, ремонт проводився в 2009 році до реєстрації шлюбу. Згідно умов договору кошти списувалися в іноземній валюті

Відповідач позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні в задоволенні первісного позову просив відмовити, зустрічну позовну заяву просив задовольнити повністю. Пояснив, що кредит брав в 2008 році. Коли познайомилися з ОСОБА_1, була домовленість, що кредит його і авто його, письмового договору не було. Платежі по кредиту він здійснював в гривнях, а потім банк переводив в долари. Шафу купе купували в грудня 2014 року на ринку «Нива» Меблевий павільйон № 41 і там же комп'ютерний стіл. Чайник купували в «Вені», чек у ОСОБА_1, палац за 1800 грн. на вул. Рокосовського в січні чи лютому 2015 року чек також у ОСОБА_1, комод купували на вул. Ріпкінська в магазині «Меблів» в січні 2014 року, м'який куток кухонний купувався разом з комодом. Телевізор «LG» купували в «Ельдорадо» в листопаді 2014 року, Ноутбук «Асус» купувався в «Вені» в грудні 2013 року, кухонний стіл купувався на вулиці Комсомольська весною 2014 року, тюль за 700 грн. в «Сільпо» по вул. Музикальній на другому поверсі в травні 2013 року, тюль за 300 грн. купувалася в грудні 2014 року січні 2015 року. Мобільний телефон «Самсунг» купувався до реєстрації шлюбу в листопаді 2012 року ОСОБА_1, мобільний телефон «Нокія» в листопаді 2014 року. Підставка під квіти в червні 2014 року в магазині «Світ, сад та город», кухонний комбайн купувався в «Вені» в лютому 2014 року, пральна машина в квітні 2013 року в магазині «Фокстрот», карниз купувався в «Вені» по часу коли купувалися й тюлі, перша 300 грн., а друга 400 грн.. Двері кімнатні купувалися на ринку «Нива» вхідна броньована в жовтні листопаді 2014 року магазин «Вікна двері». Кімнату № 16 взяли після реєстрації шлюбу, договір на ОСОБА_1, у вересні 2014 року і потім почали ремонт, до цього в кімнаті була пожежа, все сам прибирав, робили друзі, кум. Будівельні матеріали купували гіпсокартон приблизно 16 листів, профіль, ґрунтовка для стін, сатин гіпс 4 мішка, фарба, шпалери, клей на шпалери, лінолеум, плитку, кути, багети, робили рами балконні три рами за 600 грн., на балкон бруски, рейку, утеплювач, металопрофіль, саморізи, скло 25000 грн. це з виконанням робіт і матеріалів. За ремонт кошти були спільні. Кредит було погашено 13 січня 2014 року. На даний час разом з ОСОБА_1 не проживає, влітку ОСОБА_1 забрала ключі і з того часу ОСОБА_3 проживає у сусідній кімнаті № 16, де робили ремонт. ОСОБА_1 жила в кімнаті № 17.

Представник відповідача позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні в задоволенні первісного позову просила відмовити, зустрічну позовну заяву просила задовольнити повністю. Зазначила, що 2000 дол. США були сплачені ОСОБА_3 за кредит з коштів які отримав згідно розписки від 04 січня 2014 року ( а. с. 52) і кошти, які надав батько ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що валютний кредит на авто ОСОБА_3 платили у доларах. Коли почав підніматися курс, то сторони звернулися до неї і вона дала 2000 дол. США, ОСОБА_3 обіцяв віддавати по 100 доларів США, але нічого не віддав. ОСОБА_1 в грудні 2008 року разом з дитиною отримала кімнату № 17, до шлюбу з ОСОБА_3 зробили там ремонт і купили меблі: диван, крісло, стінку, пилосос, тумбу під посуд, кухонний стіл. Зараз в кімнаті № 17 свідок була і бачила шафу-купе, комп'ютерний стіл, комод, палац. Коли купувалися речі свідок не знає. Про пральну машину, комбайн свідок не знає, телевізор купувала свідок. Знає, що робили ремонт, на балкон давали ліс і в їх селі робили раму. Гроші на ремонт давала сестра свідка.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою і дружить з ОСОБА_1. До шлюбу ОСОБА_1 придбала і поставила в кімнату № 17 холодильник, диван, крісло, кухонний стіл і тумбочку, телевізор, стінку. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 спілкується зі свідком на спільній кухні. Про кухонний комбайн, ноутбук, шафу-купе, підставку під квіти, м'який кухонний куточок свідок нічого не знає. Зі слів ОСОБА_1 знає, що кошти на ремонт кімнати № 16 давала її тітка, роботи проводили куми. Свідок бачила, що в кімнаті робився ремонт, що саме робили і з чого не знає, зробили балкон. Пральної машини у ОСОБА_1 немає, свідок пере її речі. Зі слів ОСОБА_1 свідок знає, що на авто був валютний кредит, 2000 дол. США давала мати ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що коли ОСОБА_3 одружувався машина в нього була, свідок виступав поручителем по кредиту. Коли отримали другу кімнату, зробили ремонт, свідок допомагав. Балкон обшивали металом, деревом влітку 2015 року. В кімнаті поклеїли шпалери, поклали лінолеум, стоїть диван, стіл, телевізор. Телевізор плазма, нові вхідні двері, була тюль, дзеркало. Свідок давав у борг 2000 доларів, писали розписку, ОСОБА_3 частково повернув, для чого бралися кошти, свідок не знає. Свідок був в кімнаті № 17, там стоїть крісло-ліжко, стіл кухонний, м'який куточок, був комп'ютерний стіл, продали стару стінку, купили нову вмонтовану. Ноутбук купували взимку. Свідок був у ОСОБА_3 влітку 2015 року. Був також електрочайник, тюлі висять в 2-х кімнатах. Пральну машину встановлювали свідок з ОСОБА_3. Шафа-купе був куплений весною 2015 року. Коли купувався палац та комод свідок не знає. Кухонний стіл було куплено з м'яким кухонним куточком.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні надав покази, що є батьком ОСОБА_3. Коли син просив гроші на придбання речей в сім'ю, то свідок їх надавав, всього було надано близько 15000-16000 грн., у присутності свідка речі не купувалися. Кредитний договір на придбання автомобіля укладався до реєстрації шлюбу і свідок був поручителем. Спільні кошти на погашення кредиту не використовувалися, коли сину не вистачало своїх коштів, то свідок йому надавав потрібну суму. Грошові кошти передавалися без укладання правочинів. Знає, що кредит був в іноземній валюті.

Вислухавши осіб, які брали участь в судовому засіданні, свідків, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 2013 року, який розірваний згідно рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 14 вересня 2015 року ( а. с. 5).

12 червня 2008 р. між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 0 ( а. с. 193-198), згідно умов п. 1.1 банк надав кредитні кошти в іноземній валюті, доларах США, в сумі 9511,83 дол. США, що дорівнює еквіваленту 46162,81 грн. за курсом НБУ на день укладання договору. Кредит надавався позичальнику для його особистих потреб, а саме: на придбання автомобіля ОСОБА_9 ( пункт 1.4). Банком прийнята застава транспортний засіб "Chery Amulet", 2008 року випуску, № кузову LVVDA11A28D057113, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та порука ОСОБА_3 та ОСОБА_8 ( пункт 2.1).

Згідно умов Додаткової угоди № 2 від 25 березня 2009 року до Договору банківського рахунку № 1852678 від 12 червня 20018 року, укладеного між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 ( а. с. 34), дублікатів квитанцій ( а. с. 78-101), вбачається, що за дорученням ОСОБА_3 банк здійснював списання коштів в національній валюті для купівлі-іноземної валюти на міжбанківському валютному ринку України в сумі 41514 грн. 84 коп., що еквівалент 5193,9 дол. США за період з 12 лютого 2013 року по 13 січня 2014 року погашено за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 12 червня 2008 року.

З наданої довідки про доходи № 53 від 17.12.2015 року ПАТ "АТП 13060" ( а. с. 72) вбачається, що ОСОБА_3 працював охоронником і за період з лютого 2013 року по лютий 2014 року отримав на руки 14145 грн. 48 коп., доказів про наявність іншого доходу ОСОБА_3 не надав. Надана до суду ксерокопія розписки від 04.01.2014 року ( а. с. 52) про отримання ОСОБА_5 займу у ОСОБА_8 в сумі 2000 доларів США і зобов'язання повернути борг протягом двох років частковими платежами, суд відповідно до ст. ст. 57-59, 64 ЦПК України не визнає належним доказом в обґрунтування заперечень проти первісного позову, оскільки відсутні докази, що саме данні кошти були внесені ОСОБА_3 13 січня 2014 року на погашення кредитних зобовязань згідно Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 12 червня 2008 року. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надав покази, що цільового призначення позичених грошей він не знав. Відповідно до вимог ст. ст. 11, 60 ЦПК України ОСОБА_3 не надав належних та допустимих доказів, що ним були отримані у особисту власність грошові кошти на підставі цивільно-правових угоди з третіми особами, які були використані на погашення заборгованості за кредитним зобовязанням, а тому суд приходить до висновку, що грошові кошти, які були внесені ОСОБА_3 на оплату зобовязань за Кредитним договором № 0 від 12 червня 2008 року за період з 12 лютого 2013 року по 13 січня 2014 року в сумі 41514 грн. 84 коп. відповідно до ст. 61 СК України є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно копії звіту про незалежну оцінку легкового автомобіля "Chery Amulet", 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ( а. с. 210-211) ринкова вартість складає 89465 грн. 00 коп..

Відповідно до умов Договору № 6/2014 найму житла у гуртожитку від 01 жовтня 2014 року між ПАТ "Чернігівторгбуд" та ОСОБА_1В.( а. с. 76-77) наймач зобовязаний здійснювати поточний ремонт кімнати. З довідки № 4 від 16.11.2015 р. ПАТ "Чернігівторгбуд" ( а. с. д.73) вбачається що в кімнаті 17 гуртожитку по вул. Толстого, 124 зареєстровані ОСОБА_1 (наймач), дочка ОСОБА_10, чоловік ОСОБА_3.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 59-15С від 02 червня 2016 року ( а. с. 163-174) вартість будівельно-монтажних робіт, використаних будівельних матеріалів, які були заподіяні під час ремонту квартири № 16 (разом з балконом) у гуртожитку по вул. Толстого, 124 в м. Чернігові згідно кошторису складає 19844 грн. 00 коп., в тому числі вартість будівельних матеріалів, виробів та конструкцій складає 13108 грн. 00 коп..

Сторони в судовому засіданні не оспорювали факт проведення ремонтних робіт в кімнаті № 16 гуртожитку по вул. Толстого, 124 в м. Чернігові і здійснення значного обсягу робіт власними зусиллями. Доказів оплати роботи певної кваліфікації сторонами не надано, а тому суд приходить до висновку, що сторонами на ремонт кімнати № 16, яка перебуває у користуванні ОСОБА_1 внесені спільні кошти в сумі 13108 грн. для придбання будівельних матеріалів визначених в квитанціях ( а. с. 140-147).

З товарного чеку від 09.09.2014 року ( а. с. 140) вбачається, що вартість Fort "Классик" 860 R, складає 1980 грн. 00 коп., сторонами не оспорювався факт придбання даних дверей і їх встановлення у кімнату № 16 гуртожитку по вул. Толстого, 124 в м. Чернігові, а тому позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визнання вхідних дверей спільною сумісною власністю подружжя підлягають задоволенню.

Також ОСОБА_1 в судовому засіданні визнала факт придбання паласу за спільні сумісні кошти подружжя, проте визнала вартість в сумі 1100 грн., ОСОБА_3 не надав належні та допустимі докази вартості цього майна в сумі 1800 грн., тому позовні вимоги в частині визнання права спільної сумісної власності подружжя на палас вартістю 1100 грн. підлягають задоволенню.

ОСОБА_1 в судовому засіданні визнала факт придбання мобільного телефону «Самсунг Doys» вартістю 800,00 грн. та мобільного телефону «Нокіа Doys» вартістю 1700,00 грн. в період перебування сторін у шлюбу, проте зазначила, що це були подарунки їй на дні народження. Згідно п.2 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини є майно, набуто нею за час шлюбу, але на підставі договору дарування. ОСОБА_3 не надав належні та допустимі докази, що мобільний телефон «Самсунг Doys» вартістю 800,00 грн. та мобільний телефон «Нокіа Doys» вартістю 1700,00 грн. були набуті подружжям за час шлюбу і ні є дарунками ОСОБА_1, а тому позовні вимоги в частині визнання даного майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя, виділення у володіння ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_1 компенсації 1/2 частки вартості даного майна, задоволенню не підлягає.

Позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визнання спільною сумісною власністю подружжя, виділення спільного майна подружжя ОСОБА_1 і стягнення половини вартості спільного сумісного майна: шафи купе вартістю 8000,00 грн.; столу комп'ютерного вартістю 2500,00 грн., електричного чайнику вартістю 300,00 грн., комоду вартістю 600,00 грн., м'якого кутка вартістю 5000,00 грн., телевізору «LG» вартістю 5000,00 грн., ноутбука вартістю 6000,00 грн., кухонного столу вартістю 1500,00 грн., тюлів на вікна вартістю 700,00 грн. і 300,00 грн., підставки під квіти вартістю 400,00 грн., кухонного комбайну вартістю 2500,00 грн., пральної машини «LG» вартістю 3000,00 грн., карнизу вартістю 400,00 грн. задоволенню не підлягають, оскільки ОСОБА_3 не надав суду належні та допустимі докази придбання даного майна подружжям за час шлюбу, не визначив найменування та моделі придбаного майна, а тому відсутні підстави визначені ст. ст. 60, 61, 69 СК України для поділу вищенаведеного майна, як обєкта спільної сумісної власності подружжя.

Судом відповідно до положень ст. ст. 57, 60, 61 СК України визнано спільною сумісною власністю подружжя палас, вартістю 1100 грн., вхідні двері Fort "Классик" 860 R, вартістю 1980 грн. 00 коп., грошові кошти внесені подружжям на здійснення ремонту кімнати № 16 у гуртожитку по вул. Толстого, 124 в м. Чернігові в сумі 13108 грн. та грошові кошти внесені ОСОБА_3 на погашення зобовязань за Кредитним договором № 0 від 12 червня 2008 року за період з 12 лютого 2013 року по 13 січня 2014 року в сумі 41514 грн. 84 коп. на придбання транспортного засобу "Chery Amulet", 2008 року випуску, № кузову LVVDA11A28D057113, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Згідно ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч.1 ст. 70 СК України суд визначає розмір частки подружжя рівними.

Згідно ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Згідно п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що спільні грошові кошти подружжя в сумі 41514 грн. 84 коп. були внесенні на виконання кредитного зобов'язання ОСОБА_3 на придбання транспортного засобу "Chery Amulet", 2008 року випуску, № кузову LVVDA11A28D057113, державний реєстраційний номер НОМЕР_2. Домовленості про порядок поділу майна між сторонами не досягнуто. Враховуючи, що спільні сумісні грошові кошти подружжя були використані на придбання транспортного засобу який, є неподільною річчю, ОСОБА_1 згодна на отримання грошової компенсації, проте жодна із сторін не внесла відповідну грошову суму на депозитний рахунок суду, тому відповідно до ст. 71 СК України і розяснень п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд визнає ідеальні частки подружжя в спільному сумісному майні без реального поділу і залишає майно -транспортний засіб "Chery Amulet", 2008 року випуску, № кузову LVVDA11A28D057113, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, вартістю 89465 грн. 00 коп. у спільній частковій власності із визначенням частки ОСОБА_1 - 23/100. (41514.84/2=20757.42; 20757.42*100/89465.00=0,23 = 23/100).

Враховуючи, що ОСОБА_1 користується кімнатою № 16 гуртожитку по вул. Толстого, 124 в м. Чернігові де встановлені вхідні двері Fort "Классик" 860 R, вартістю 1980 грн. і використані будівельні матеріали на суму 13108 грн. суд відповідно до ст. ст. 70, 71 СК України виділяє у власність ОСОБА_1 зазначене майно, а у власність ОСОБА_3 виділяє палас, вартістю 1100 грн. і стягує з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсацію відхилення від рівності часток в сумі 6994 грн. 00 коп. ( 1980+1100+13108=16188; 16188/2=8094; 8094-1100=6994), а тому позовні вимоги сторін підлягають задоволенню частково.

Згідно ст. 88 ЦПК України відшкодування судових витрат здійснюється пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. ОСОБА_1 предявляла позовні вимоги на суму 57112 грн., позов задоволений частково на 36.35% ( 20757.42*100/57112=36.35), ОСОБА_3 предявляв позовні вимоги на суму 31650 грн., позов задоволений частково на 25.57% ( 8094*100/31650=25.57).

ОСОБА_1 надала суду докази понесення судових витрат зі сплати судового збору на суму 571 грн. 13 коп., витрат на правову допомогу на суму 3025 грн. 98 коп., враховуючи положення ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає відшкодуванню судові витрати в сумі 1307 грн. 55 коп.. (571.13+3025.98=3597.11; 3597.11*36.35/100=1307.55).

ОСОБА_3 надав до суду докази понесення судових витрат зі сплати судового збору на суму 487 грн. 20 коп., витрат на проведення судової експертизи 3075 грн., витрат на правову допомогу в сумі 3219 грн. 31 коп., враховуючи положення ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягає відшкодуванню судові витрати в сумі 1734 грн. 03 коп. ( 487.20+3075+3219.31=6781.51; 6781,51*25,57/100= 1734.03).

Витрати на правову допомогу судом розраховані згідно ст. 1 ЗУ "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" із розрахунку участі адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_4 за години участі у судових засіданнях ( ОСОБА_2 07.12.2015р., 21.12.2015р., 04.08.2016р., 08.08.2016р., ОСОБА_4 07.12.2015р., 21.12.2015 р., 19.05.2016р., 04.08.2016р., 08.08.2016 р.), під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням за 1 годину роботи адвокатів.

Керуючись ст. ст. 57, 60, 61, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, ст. ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 23/100 частин транспортного засобу "Chery Amulet", 2008 року випуску, № кузову LVVDA11A28D057113, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, загальною вартістю 89465 (вісімдесят дев'ять тисяч чотириста шістдесят пять) грн. 00 коп..

В задоволені решти вимог відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя палас, вартістю 1100 грн., вхідні двері Fort "Классик" 860 R, вартістю 1980 грн., будівельні матеріали на суму 13108 грн. 00 коп., а в сього на загальну суму 16188 ( шістнадцять тисяч сто вісімдесят вісім) грн. 00 коп..

Поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, шляхом виділення ОСОБА_5 паласу, вартістю 1100 грн., а ОСОБА_1 вхідних дверей Fort "Классик" 860 R, вартістю 1980 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 компенсацію відхилення від рівності часток в сумі 6994 (шість тисяч дев'ятсот девяносто чотири) грн. 00 коп.

В задоволені решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 55 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 судові витрати в сумі 1734 ( одна тисяча сімсот тридцять чотири) грн. 03 коп..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К. В. Мороз