Справа № 750/2368/16-ц
Провадження № 2/750/1163/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2016 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Карапута Л.В.

секретаря Руденок В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

третя особа Перша ОСОБА_2 державна нотаріальна контора,

встановив:

11.03.2016 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 міської ради про визнання за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 12.04.2015 року на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, поклався на думку суду.

Представник третьої особи - Першої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

ОСОБА_4 частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_4 частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У судовому засіданні встановлено, що померла бабуся позивача ОСОБА_5, у віці 87 років, про що в книзі реєстрації смерті 19 березня 2007 року був зроблений відповідний актовий запис про смерть за № 843 підтвердженням чого є свідоцтво про смерть, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 міського управління юстиції 19 березня 2007 року (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_5, відкрилася спадщина що складається із квартири, розташованої за адресою: вул. Белова, буд. 30, к. 1, кв. 55, яка відповідно до технічного паспорту належить останній на підставі свідоцтва про право власності на житло.

12 квітня 2015 року в м. Чернігові, помер батько позивача, ОСОБА_3, у віці 69 років, про що в книзі реєстрації смерті 16 квітня 2015 року був зроблений відповідний актовий запис про смерть за № 1047 підтвердженням чого є свідоцтво про смерть, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 міського управління юстиції 16 квітня 2015 року (а.с.9).

ОСОБА_3 являється сином ОСОБА_5, про що свідчить його свідоцтво про народження (а.с.8).

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9).

10 червня 2015 року у Першій чернігівській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 372/2015 після померлого 12 квітня 2015 року ОСОБА_3. У спадковій справі міститься заява № 1036 про прийняття спадщини за законом, подана 12 червня 2015 року ОСОБА_1.

До складу спадщини входить квартира 55, що знаходиться в місті Чернігові, вулиця Бєлова, будинок 30, корпус 1, 1/2 частина якої належала ОСОБА_3 особисто, та 1/2 частина якої належала ОСОБА_5, матері спадкодавця, яка померла 15 березня 2007 року, спадкоємцем якої був її син - ОСОБА_3, який прийняв спадщину відповідно до частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України, але не оформив свої спадкових прав, що вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 4052/02-31 від 09.11.2015 року.

Спадкова справа до майна померлої 15 березня 2007 року ОСОБА_5 за відомостями зі Спадкового реєстру не заводилась.

Відповідно до свідоцтва про права власності на житло від 30.03.1993 року квартира № №55 по вул. Бєлова, 30, корпус 1, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в рівних частинах.

Станом на 31.12.2012 р. в м. Чернігові право власності на квартиру № №55 по вул. Бєлова, 30, корпус 1 не зареєстровано, що підтверджується довідкою БТІ № 2138 від 13.07.2015 року.

При подачі заяви про прийняття спадщини нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій повідомив позивача про те, що не може видати свідоцтво про право власності на квартиру, оскільки спадкодавці ОСОБА_5 та ОСОБА_3 за життя не оформили право власності на квартиру у компетентному органі.

Після смерті ОСОБА_5 - ОСОБА_3 не оформив свої спадкових прав.

ОСОБА_4 відомостей спадкової справи №327/2015 до майна ОСОБА_3 інших спадкоємців, окрім позивача, немає.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

ОСОБА_4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрацію прав є обов'язковою.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації.

ОСОБА_4 10 п. 4.15., 4.18 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача Свідоцтв про право на спадщину на нерухоме майно, проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю.

Як встановлено, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації майна.

В частині 1 ст. 328 ЦК України вказано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Частино 3 статті 384 ЦК України передбачено, що у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Як зазначено у пунктах 1, 3.1 ОСОБА_6 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» суду слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами, зокрема, копіями документів із спадкової справи.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до пункту другого частини першої ст. 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.1, ст. 321 Цивільного кодексу України)

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

ОСОБА_4 статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, судом встановлено, що в розрізі даного спору, позивач має достатні правові підстави для задоволення його позовних вимог щодо визнання за останнім права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Белова, 30, к. 1, квартира 55 в порядку спадкування за законом після смерті його бабусі ОСОБА_5 та батька ОСОБА_3, як спадкоємець першої черги, оскільки квартира, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Белова, 30, к. 1, квартира 55 є складовою спадкової маси спадкодавців його бабусі ОСОБА_5 та батька ОСОБА_3, що на момент смерті належало останнім по 1/2 на праві власності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 208-209, 224-226, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 384, 1218, 1261, ЦК України, суд

вирішив:

позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 12.04.2015 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л.В. Карапута