Справа № 315/573/16-ц
Номер провадження № 6/315/16/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Романько О.О.,

за участю секретаря судового засідання: Притули Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за поданням старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ ОСОБА_1 про виділення частки майна , -

ВСТАНОВИВ:

15 червня 2016 року до суду звернувся старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ ОСОБА_1 про виділення частки майна.

В поданні старший державний виконавець посилається на те, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавчий лист по справі № 2-564/2010 виданий 28.02.2011р. Жовтневим районним судом Запорізької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним Договором у розмірі 3197328,81 грн., судовий збір 1700,00 грн. та витрати за ІТЗ розгляду справи у розмірі 120,00 грн., який надійшов на виконання 21.10.2015 року.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області № 49072333 від 23.10.2015р. в порядку ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу.

Боржником рішення суду у самостійний строк не виконано. Документального підтвердження виконання рішення суду боржником державному виконавцеві не надано.

В результаті проведених державним виконавцем заходів було встановлено, що згідно відповіді від 03.11.2015 року Пенсійного фонду України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб інформація відносно боржника ОСОБА_4 відсутня.

Згідно відповіді від 03.11.2015 року Державної податкової служби України про номери рахунків,відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними та /або фізичними особами - підприємцями інформація про відкриті рахунки відсутня.

Відповідно бази даних АІС «Автомобіль» транспортні засоби за боржником зареєстровано. Проведеної перевіркою державним виконавцем не встановлено транспортних засобів. Постановою про розшук майна транспортні засоби оголошено в розшук.

Згідно наданого КП «Імпульс» свідоцтва про право власності на нерухоме майно, встановлено, що за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на 13/20 частину нежитлової будівлі, телятника, який знаходиться за адресою Запорізька область, Гуляйпільський район с. Новоукраїнське, вул. Шевченка, буд.1а, на праві спільної сумісної власності, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Новозлатопільської сільської ради 11.02.2011 року.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого виконавчим комітетом Новозлатопільської сільської ради 11.02.2011 року 13/20 частини нежитлової будівлі, телятника який знаходиться за адресою Запорізька область, Гуляйпільський район с. Новоукраїнське, вул. Шевченка, буд.1а дійсно належить на праві спільної сумісної власності громадянам: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9. 13/20 частини нежитлової будівлі, телятника приватизована згідно рішення виконавчого комітету Гуляйпільського району Запорізької області від 11.02.2011 № 2.

Таким чином, стягнення має бути звернутим на майно боржника, яке перебуває у спільній сумісній власності, тобто на 13/120 частину 13/20 частини нежитлової будівлі, телятника, який знаходиться за адресою Запорізька область, Гуляйпільський район с. Новоукраїнське, вул. Шевченка, буд.1а.

Прохає визначити частку майна ОСОБА_4 у 13/20 частини нежитлової будівлі телятника, який знаходиться за адресою: Запорізька область, Гуляйпільський район, с. Новоукраїнське, вул. Шевченка, буд. 1а, яким він володіє спільно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 визнавши за ОСОБА_4 13/120 частину 13/20 частини нежитлової будівлі, телятника, який знаходиться за адресою: Запорізька область Гуляйпільський район, с. Новоукраїнське, вул. Шевченка, буд. 1а.

Старший державний виконавець Р.С. Половніков у судове засідання не з'явився, у поданні прохав розгляд подання здійснити за його відсутності, про прийняте рішення прохав повідомили засобами поштового звязку.

Боржник по виконавчому провадженню ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, своєчасно та належним чином повідомлений про розгляд подання, надав через канцелярію суду письмові заперечення, в яких зазначив, що згідно технічного паспорту від 31.01.2011 року на нежитлову будівлю (телятник) за адресою вул. Шевченко 1а, с. Новоукраїнське, Гуляйпільського району, розмір частки співвласників що складається з 9 - ти чоловік становить 1. Згідно Рішення Виконавчого комітету Новозлатопольської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області від 11 лютого 2011 року за № 9 вирішено оформити право спільної часткової власності на 13/20 частин телятника розташованого в с. Новоукраїнське, вул. Шевченка 1а на шість чоловік, зокрема на ОСОБА_4. Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.03.2011 року власниками нежитлової будівлі (телятника) за адресою вул. Шевченка. буд. 1 а с. Новоукраїнка, Гуляйпільського району, Запорізької області є шість чоловік, з них ОСОБА_4, форма власності - приватна спільна сумісна, частка на шість власників складає 13/20.

Таким чином, майно, що перебуває у спільній сумісній власності, може набути статусу спільної часткової власності після виділення в ньому часток. Частки можуть бути виділені за домовленістю сторін або в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України в разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Тоді таке майно набуває статусу майна спільної часткової власності.

Боржник у запереченні зазначив, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки, із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Згідно ст. 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. З урахуванням вимог ст.ст. 368-370 ЦК України слідує, щоб здійснити операцію з нерухомим майном, що знаходиться у спільній частковій або спільній сумісній власності, потрібно для початку визначити розмір своєї частки. Потім керуючись Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших прав на нерухоме майно, звернутись за державною реєстрацією прав до реєстраторів бюро технічної інвентаризації в межах визначених адміністративно-територіальних одиниць і зареєструвати своє право власності на нерухоме майно, що знаходиться у спільній частковій або спільній сумісній власності з зазначенням часток, що належать кожному співвласнику. Однак, згідно інформації про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяжень, що міститься у Державному реєстрі прав, яка є відкритою, зокрема для судів, вбачається що у Державному реєстрі зареєстровано право власності на нежитлову будівлю (телятник) за ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_10, де частка кожного власника складає 13/20 частини. Вказав, що визначити частку майна ОСОБА_4 у 13/20 частини нежитлової будівлі не має можливості, оскільки його частка нежитлової будівлі не виділена в натурі і не зазначена в правовстановлюючому документі. Розрахунку щодо стягнення на 13/120 частини нежитлової будівлі з боржника виконавець не надав. Прохає в задоволенні поданнястаршого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ ОСОБА_1 про виділення частки майна боржника відмовити.

Фіксування судового процесу за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалось, на підставі ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що поданнястаршого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ ОСОБА_1 про виділення частки майна боржника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 28.02.2011 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя був виданий виконавчий лист № 2-564/2010 про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним Договором у розмірі 3197328,81 гри., судовий збір 1700,00 грн. та витрати за ІТЗ розгляду справи у розмірі 120,00 грн. (а.с.5).

23.10.2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49072333 (а. с. 6).

Згідно запиту № 14631537 від 02.11.2015 р. зробленого старшим державним виконавцем Половніковим Р.С. до Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб надано витяг з державного реєстру згідно якої, інформація стосовно ОСОБА_4Я.(боржників фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО) відсутня.

На запит старшого державного виконавця Половнікова Р.С. № 14651511 від 03.11.2015 р. до Пенсійного фонду України про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи інформація на ОСОБА_4 не знайдена.

На запит старшого державного виконавця Половнікова Р.С. № 14651501 від 03.11.2015 р. до Пенсійного фонду України про осіб боржників, які отримують пенсію інформація на ОСОБА_4 не знайдена.

На запит старшого державного виконавця Половнікова Р.С. № 18453-7/11 від 23.10.2015 р. до користувача бази даних АІС «Автомобіль» надано інформацію, що за ОСОБА_4 зареєстровані транспортні засоби: Hyundai Matrix, 2006 р.в. сірого кольору, АР 4010АО; ГКБ 817, 1983 р. в., зеленого кольору, 15893 НА; ЗИЛ-ММЗ, 1986 р. в., синього кольору, 13627 НА.

Постановою старшого державного виконавця Половнікова Р.С. від 08.12.2015 р. оголошено розшук майна боржника ОСОБА_4, а саме транспортних засобів: Hyundai Matrix, 2006 р. в. сірого кольору, АР 4010АО; ГКБ 817, 1983 р. в., зеленого кольору, 15893 НА; ЗИЛ-ММЗ, 1986 р. в., синього кольору, 13627 НА.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна та відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_4 зареєстровано право приватної спільної сумісної власності 13/20 частку нежитлової будівлі, телятника за адресою: с. Новоукраїнське вул. Шевченка, буд. 1 а, Гуляйпільський район Запорізька область.

Рішенням виконавчого комітету Новозлатопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області № 2 від 11.02.2011 р. вирішено оформити право спільної часткової власності на 13/20 частин телятника розташованого в с. Новоукраїнське вул. Шевченка, 1 А на ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та видати свідоцтва про право власності на 13/20 частин телятника за вищевказаною адресою. Провести державну реєстрацію, видати свідоцтва про право власності.

Відмовляючи в задоволені подання державного виконавця суд виходить з такого.

Майно, що перебуває у спільній сумісній власності, може набути статусу спільної часткової власності після виділення в ньому часток. Частки можуть бути виділені за домовленістю сторін або в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України в разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Тоді таке майно набуває статусу майна спільної часткової власності.

Статтею 370 ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки, із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 371 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому ст. 366 цього Кодексу.

Статтею 366 ЦК України передбачено, що кредитор співвласника майна у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов'язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку

Згідно ст. 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. З урахуванням вимог ст.ст. 368-370 ЦК України слідує, щоб здійснити операцію з нерухомим майном, що знаходиться у спільній частковій або спільній сумісній власності, потрібно для початку визначити розмір своєї частки.

Згідно ч.ч 6, 7 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Стаття 379 ЦПК України встановлено, що питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Документи, які були надані в обґрунтування подання не дають можливості конкретно визначити розмір частки боржника, містять протиріччя, які суду не виявилося за можливе усунути. Також, самим державним виконавцем не наведено розрахунку, з якого він виходив, що ОСОБА_4 має право власності саме на частку в розмірі 13/120.

З рішення виконавчого комітету Новозлатопільської сільської ради Гуляйпільського району № 2 від 11.02.2011 року вбачається, що спірне нерухоме майно підлягало розподілу між фізичними особами в рахунок їх майнових паїв під час реорганізації КСП. Вбачається, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно виконавчого комітету Новозлатопільської сільської ради від 16.03.2011 року було видане на підставі рішення виконавчого комітету цієї ради від 11.02.2011 року за № 1, тоді як подання обґрунтоване на підставі рішення комітету № 2. Самого ж рішення виконавчого комітету сільської ради за № 1 від 11.02.2011 року суду не надано.

Взагалі в наданих на дослідження документах не проводиться розмежування поняття спільної часткової власності з поняттям спільної сумісної власності, що мають різну юридичну природу.

Також, суд звертає увагу на те, що подання державного виконавця носить назву про виділення частки майна, тоді як його резолютивна частина та сам зміст стосується саме визначення частки майна боржника у майні, яке знаходиться у спільній сумісній власності, що за своєю суттю ж різними вимогами.

Тому, за таких обставинах суд вважає, що подання не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 210, 379 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Поданням старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про виділення частки майна боржника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Гуляйпільський районний суд Запорізької області шляхом подання в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_11