АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6595/16 Головуючий 1 інст. Шелест І.М.
Справа № 646/9576/16-ц Доповідач - Кісь П.В.
У Х В А Л А

іменем України

26 жовтня 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Кіся П.В.,

суддів: - ОСОБА_1,

- ОСОБА_2

за участю секретаря Сементовської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Державного казначейства України, Прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України про відшкодування моральної шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 06 вересня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 повернуто позивачу з підстав її непідсудності цьому суду.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 просить скасувати вказану ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, вказуючи, що ухвала судді не відповідає вимогам закону, що суд в порушення ст.213 ЦПК України не зясував обставини чи підлягає позов розгляду в Червнозаводському районному суді м.Харкова у відповідності до ч.7 ст.110 ЦПК України на яку посилався позивач.

В суді апеляційної інстанції представники позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 і ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали і просили задовольнити, посилаючись на вказані в апеляційній скарзі доводи.

Позивач ОСОБА_3 та інші особи, що беруть участь у справі, не зявилися, причину неявки не повідомили.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Згідно ст.ст. 15,16 ЦК України будь-яка особа на свій розсуд обирає спосіб захисту свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних права, свобод чи інтересів, проте реалізація цього права має здійснюватися у відповідності до встановленого цим Кодексом порядку.

Зокрема, нормами глави 1 розділу 111 ЦПК України регламентовано підсудність справ тому чи іншому суду.

Пунктом 4 частини 3 ст.122 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовна заява подана без дотримання вимог щодо підсудності і не підсудна цьому суду, постановляє ухвалу про повернення позовної заяви.

Згідно частини 5 ст.122 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З матеріалів справи вбачається, що 06 вересня 2016 року до Червонозаводського районного суду м.Харкова звернувся ОСОБА_4, діючи за довіреністю в інтересах ОСОБА_3, з позовною заявою про відшкодування шкоди, завданої громадянину незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури до Держави України в особі Державного казначейства України, Прокуратури України та МВС України і просив «стягнути з Держави Україна завдану моральну шкоду в розмірі 104400 гривень».

У якості обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 27.07.2014 року з провулку Рогатинський в м.Харкові було угнано автомобіль НОМЕР_1, який належить позивачу на праві власності, за заявою ОСОБА_3 Дзержинським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області було відкрито кримінальне провадження, автомобіль разом з документами знайдені і вилучені слідчим СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, документи повернуті ОСОБА_3, однак автомобіль ОСОБА_3 не повернули, особа, яка його вкрала встановлена, але органами досудового слідства вдруге прийнято постанову про закриття кримінального провадження, з якою погодилася і прокуратура району. Вважає, що таким чином йому спричинено моральну шкоду незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури.

До позовної заяви представником позивача долучено фотокопію постанови слідчого СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 30 жовтня 2014 року про закриття відкритого за заявою ОСОБА_3 кримінального провадження №0003741 і копію постанови слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області від 20.04.2016 року про закриття відкритого за заявою ОСОБА_3 того ж кримінального провадження №0003741.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що за загальним правилом ч.2 ст.109 ЦПК України позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням, а за вибором позивача, згідно ч.4 ст.110 ЦПК України, позови, повязані з відшкодуванням шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратуру або суду, можуть предявлятися також за місцем проживання чи перебування позивача. Так як а ні позивач ОСОБА_3, який мешкає на території Фрунзенського району м.Харкова, а ні вказані в його позовній заяві органи, що уособлюють відповідача, а саме - Державне казначейство України (м.Київ, вул.Бастіонна 6), Прокуратура України (м.Київ, вул..Різницька 13/15) та МВС України (м.Київ, вул..Академіка Богомольця,10), не знаходяться на території Червонозаводського району м.Харкова, то є підстави вважати, що справа не підсудна Червонозаводському районному суду м.Харкова.

Колегія суддів погоджується з ухвалою суду першої інстанції, оскільки вона ґрунтується на фактичних обставинах, про які свідчить зміст позовної заяви, і постановлена у відповідності із нормами процесуального закону, якими регулюється вирішення цього питання.

Посилання апелянта на те, що в позовній заяві він посилався на ч.7 ст.110 ЦПК України і вказував, що представництво юридичної особи Прокуратури України здійснює прокуратура Харківської області, яка знаходиться по вул.Б.Хмельницького в м.Харкові, тобто на території Червонозаводського району м.Харкова, не свідчить про підсудність Червонозаводському районному суду м.Харкова справи за поданим 05.09.2016 року позовом ОСОБА_3, оскільки питання про підсудність справи суд вирішує, виходячи із змісту позовної заяви та вимог закону, а не лише бажання позивача чи іншої особи, що бере участь у справі.

Дійсно, ст.ст.110,113 ЦПК України передбачають можливість вибору позивачем суду, до якого може звернутися з позовом у випадку альтернативної підсудності, однак це право позивача не є безмежним і може застосовуватися ним лише у тому випадку, коли є передбачені законом підстави.

Ні по формальним ознакам, тобто в залежності від кола вказаних в позовній заяві відповідачів та їх місцезнаходження, а ні з аналізу змісту позовних вимог ОСОБА_3 не вбачається наявність підстав для подання такої позовної заяви саме до Червонозаводського районного суду м.Харкова.

Держава є особливим субєктом цивільного судочинства. Згідно ст.170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обовязки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Державу представляють відповідні органи державної влади в межах їх компетенції.

В поданій 05.09.2016 року Червнозаводському районному суду м.Харкові позовній заяві ОСОБА_3 адресою місцезнаходження усіх трьох центральних органів державної влади, які, на його думку, мають представляти інтереси відповідача, є місто Київ.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_3 та долучених до неї письмових доказів, тобто копій двох постанов слідчих про закриття кримінального провадження №0003741, відкритих за зверненням ОСОБА_3, вбачається, що він вважає незаконним постанову слідчого СВ Дзержинського (нині Шевченківського району) РВ ХМУ ГУМВС України від 30.10.2014р. та постанову слідчого Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківськвй області віж 20.04.2016 року про закриття кримінального провадження №0003741, з якими погодилася прокуратура району.

Ні в переліку органів, які представляють державу Україна та які з огляду на приписи п.2 ч.1 ст.119 ЦПК України зазначені позивачем, ні в тексті позовної заяви про обставини заподіяння шкоди та переліку відповідних посадових осіб та органів, чиїми діями чи рішеннями, заподіяна шкода, позивачем не зазначена прокуратура Харківської області.

Позовна заява з додатками та апеляційна скарга не містить даних, які б свідчили про зареєстроване в Червонозаводському районі м.Харкова місце проживання чи перебування позивача ОСОБА_3

За таких обставин ухвала судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 06.09.2016 року постановлена у відповідності із законом, а апеляційна скарга не свідчить про наявність підстав для її скасування чи зміни.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч.2 ст.307, п.1 ст.312, ст.ст.313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий П.В. Кісь

Судді: О.А. Кружиліна

ОСОБА_2