Провадження № 2/761/612/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарях Бешировій Ж.В., Савенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства інфраструктури України, Державної адміністрації залізничного транспорту України, Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», Голови комісії з реорганізації у зв'язку із злиттям Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» ОСОБА_3, про визнання незаконними розпорядження, наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов'язання не чинити перешкод, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Кабінету Міністрів України (далі - Відповідач № 1), Міністерства інфраструктури України (далі - Відповідач № 2), Державної адміністрації залізничного транспорту України (далі - Відповідач № 3), Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» (далі - Відповідач № 4), про визнання незаконним розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.03.2015р. № 244-р «Про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця»; визнання незаконним наказу Міністерства інфраструктури України від 26.03.2015р. № 44-О «Про припинення дії контракту з ОСОБА_1»; визнання незаконним наказу Міністерства інфраструктури України від 24.03.2015р. № 99 «Про голову комісії з реорганізації Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця»; поновлення на роботі на раніше займаній посаді начальника Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» з 25.03.2015р. на умовах, визначених контрактом, укладеним між ним та Відповідачем № 2 від 13.02.2012р. № 5-IV; стягнення з Відповідача № 3 на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановами Кабінету Міністрів України від 29.10.2002р. № 1633 та від 04.01.2006р. № 1, його було призначено начальником Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» і, що 13 лютого 2012 року між ним та Відповідачем № 2 було укладено Контракт № 5-IV (далі - Контракт) на строк з 14.02.2012р. до 13.02.2017р. Зазначає, що йому із засобів масової інформації стало відомо про видачу Відповідачем № 1 розпорядження № 244-р від 25.03.2015р. про його звільнення з посади начальника Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», у зв'язку із невиконанням Контракту. Вважає вказане розпорядження безпідставним, незаконним та таким, що не відповідає нормам чинного трудового законодавства України, чим порушено його законні права та інтереси. Вказує, що укладеним трудовим Контрактом чітко визначено та деталізовано права та обов'язки його, як керівника державного підприємства і, що відповідно до умов укладеного Контракту, цей Контракт припиняється до закінчення терміну його дії у випадках, передбачених пунктами 25, 26. Зауважує, що пунктом 25 Контракту передбачено підстави, за умови настання яких Відповідач № 2 може порушити перед Відповідачем № 1 клопотання щодо його звільнення. Вказує, що за час роботи він не допускав порушень, передбачених пунктом 26 вказаного Контракту і, що посилання Відповідачів, як на підставу звільнення, на звіт проведеної комісією перевірки не може бути взято до уваги, оскільки сам порядок проведення такої перевірки викликає сумніви щодо об'єктивності та неупередженості такої перевірки, оскільки більшість висновків комісії ґрунтується на усних поясненнях працівників, без жодного письмового доказу в частині щодо його вказівок чи розпоряджень вчиняти певні дії. Крім того, зауважує, що у нього, як вищої посадової особи підприємства, яка здійснювала поточне керівництво підприємством у період, який перевірявся, не відібрано жодних пояснень стосовно питань, які перевірялись. При цьому, він зазначає, що підставою для його звільнення Відповідачем № 1 стало «невиконання умов Контракту» і, що при цьому оскаржуване розпорядження не містить конкретних фактів неналежного виконання обов'язків, передбачених самим Контрактом, відсутнє посилання на пункт вказаного Контракту, умови якого на думку Відповідача № 1, він порушив, а також на правову підставу звільнення, передбачену КЗпП України. Крім того, зазначає, що Законом України «Про місцеві державні адміністрації» встановлено, що керівники підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, призначаються та звільняються з посад, за погодженням з головою відповідної місцевої державної адміністрації. Крім цього, зауважує, що він є членом виборного профспілкового органу підприємства, що також потребує певного дотримання порядку звільнення, як це передбачено ст. 252 КЗпП України. Зауважує, що при його звільненні не було отримано обов'язкової згоди від голови місцевої державної адміністрації, як і не отримано згоди профспілки на його звільнення, а також його не було повідомлено про звільнення та не ознайомлено з документами про звільнення у спосіб та порядок, який встановлено трудовим законодавством України.

В ході судового розгляду справи, в якості відповідача, Позивач притягнув до участі у справі Голову комісії з реорганізації у зв'язку із злиттям Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» ОСОБА_3 (далі - Відповідач № 5) та доповнив позовні вимоги в частині щодо зобов'язання Відповідача № 5 не чинити йому перешкод при виконанні обов'язків голови комісії з реорганізації Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця». Крім того, уточнив позов в частині щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, розмір якого станом на 30 червня 2016 року, за підрахунками Позивача, склав 444 396 грн. 63 коп.

У судовому засіданні представник Позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні представники Відповідача № 1 та Відповідача № 3 заперечували проти задоволення позовних вимог. Заперечення обґрунтовані тим, що підставою для звільнення Позивача з посади начальника Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» стали п. 1, п. 8, п. 15 та п.п. «й» п. 26 укладеного з Позивачем Контракту, зауважуючи на тому, що саме неефективне використання майна стало підставою для звільнення Позивача, яке виразилося у наданні фінансової допомоги Свято-Успенській Печерській Лаврі у розмірі 1 048 536,75 грн., що підтверджується звітом про результати проведення вивчення окремих питань діяльності Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» від 24.03.2015р. № 14-2-03/04, актом позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ДТГО «Південно-Західна залізниця» за період з 01.01.2014р. по 07.04.2015р., складеним 20.05.2015р. Державною фінансовою інспекцією у місті Києві. При цьому представник Відповідача № 3 зауважив та наголосив, що висновки, викладені у звіті Міністерства інфраструктури від 24.03.2015р. № 14-02-03/04, повністю дублюються та підтверджуються актом позапланової ревізії Державної фінансової інспекції у місті Києві № 09-30/849 від 20.05.2015р.

У судовому засіданні представник Відповідача № 4 також заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що Позивач порушив п. «й» п. 26 Контракту, оскільки неефективно використав майно підприємства, без узгодження з органом управління майном, чим порушив як фінансову політику підприємства, п. 6.3. Статуту підприємства та норми Господарського кодексу України. Аналогічної думки також дотримався представник Відповідача № 2.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, постановою Кабінету Міністрів України № 1633 від 29.10.2002р. та № 1 від 04.01.2006р., Позивача призначено начальником Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця».

13 лютого 2012 року між Позивачем та Відповідачем № 2, як органом управління майном, укладено Контракт № 5-IV на строк з 14.02.2012р. до 13.02.2017р.

На виконання наказів Міністерства інфраструктури України від 09.07.2014р. № 301 «Про заходи щодо реорганізації Укрзалізниці, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування та інші заходи щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014р. № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та Укрзалізниці від 14.07.2014р. № 389 - Ц/од «Про заходи щодо реорганізації Укрзалізниці, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування», наказом № 476-Н від 05.08.2014р., створено комісії з реорганізації, головою комісії призначено ОСОБА_1

Судом встановлено, що згідно Витягу з протоколу засідання Кабінету Міністрів України № 29 від 04 березня 2015 року, Прем'єр-Міністром України А. Яценюком було надано доручення Мініфраструктури разом з МВС та іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади у двотижневий строк здійснити перевірку фінансово-господарської діяльності Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», зокрема, щодо причетності керівника об'єднання ОСОБА_1 до будівництва за державні кошти спортивно-розважального комплексу «Olimpic Village» та надати Кабінету Міністрів України відповідні висновки і пропозиції.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно листа Першого заступника Міністра інфраструктури України від 24 березня 2015 року за № 1233/14/14-15, Державній адміністрації залізничного транспорту України була надіслана копія Звіту від 24 березня 2015 року № 14-2-03/04, для вжиття відповідних заходів реагування, який було отримано Укрзалізницею в цей же день, 24 березня 2015 року за № 14/2073.

Та в цей же день, згідно листа від 24 березня 2015 року за № 213-1-8/418 Державної адміністрації залізничного транспорту України, адресованого на ім'я Міністра інфраструктури України Пивоварському А.М., остання зауважувала, що на виконання вказаного доручення, вивчено окремі питання діяльності Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», про що складено відповідний Звіт від 24 березня 2015 року № 14-2-03/04 і, що факти, викладені у Звіті свідчать про незабезпечення ОСОБА_1 ефективного використання і збереження державного майна, як керівником об'єднання та невиконання умов укладеного з ним контракту, зокрема, порушення пунктів 1, абзацу п'ятнадцятого пункту 8, підпункту г) пункту 25, підпункту й) пункту 26 Контракту, у зв'язку з чим Укрзалізниця порушила клопотання про звільнення Позивача, у зв'язку з невиконанням ним умов Контракту.

В цей же день, Міністром інфраструктури України Пивоварським А.М., листом від 24 березня 2015 року за № 1228/10/14-15, адресованим на ім'я Прем'єр-Міністра України А. Яценюка, було порушене клопотання про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади, оскільки, як зазначено у листі, як свідчить Звіт, ОСОБА_1 не забезпечено ефективне використання і збереження державного майна, як керівником об'єднання та невиконання умов укладеного з ним контракту, зокрема, порушення пунктів 1, абзацу п'ятнадцятого пункту 8, підпункту г) пункту 25, підпункту й) пункту 26 Контракту.

25 березня 2015 року за підписом Прем'єр-Міністра України А. Яценюка видано розпорядження № 244-р «Про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», у зв'язку з невиконанням умов Контракту.

Крім того, наказом Міністерства інфраструктури України № 44-о від 26.03.2015р., припинено дію Контракту з ОСОБА_1 на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 244, п. 8 ст. 36 КЗпП України та 25 березня 2015 року наказом Укрзалізниці № 285/ос, були припинені повноваження Позивача, як голови комісії з реорганізації ДТГО «Південно -Західна залізниця».

Відповідно до пункту 3 ст. 21 КЗпП України, особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організація праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

У відповідності до п. 8 ст. 36 КЗпП України, визначено, що підставами припинення трудового договору є: підстави, передбачені контрактом.

Підпунктом й) п. 25 Контракту № 5-IV (із змінами та доповненнями, внесеними Додатковими угодами від 12.04.2013р., 15.07.2013р., 02.09.2013р., 27.01.2014р., 02.02.2015р.) передбачено, що «уповноважений орган управління може порушити перед Кабінетом Міністрів України клопотання щодо звільнення Керівника із займаної посади, у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії у разі неефективного використання та збереження державного майна.

Крім того, звільнення за п. 8 ст. 36 КЗпП України є дисциплінарним стягненням і допускається з додержанням правил, встановлених для їх застосування.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України, звільнення є одним із заходів стягнення за порушення трудової дисципліни.

Відповідно до ст.ст. 139, 140, 142 КЗпП України, та п. 24 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників та службовців підприємств, установ, організацій, затверджених постановою Держкомпраці СРСР від 20.071984р. № 213 (далі Типові правила), порушення трудової дисципліни визначається як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків.

Отже, порушення трудової дисципліни - є невиконання або неналежне виконання працівником визначених його трудовою функцією обов'язків та не ставиться законодавцем у залежність від форми трудового договору.

Статтею 149 КЗпП України встановлений порядок застосування дисциплінарних стягнень, відповідно до якого, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмових пояснень. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Таким чином, аналізуючи норми КЗпП України, у справах, в яких оспорюється незаконне звільнення, суд вважає, що саме роботодавець повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.

В ході розгляду справи, стороною Відповідачів не доведено, що при звільненні Позивача, у нього відбиралися письмові пояснення, чим порушено вимоги ст. 47 КЗпП України. Більше того, як вбачається із вищевказаних листів Міністерства інфраструктури України, а саме, згідно вихідних номерів, лист на ім'я Прем'єр-Міністра України А. Яценюка про звільнення Позивача із займаної посади, згідно вихідного номера (№ 1228/10/14-15), передував листу, який направлявся Міністерством інфраструктури України до Укрзалізниці, (№ 1233/14/14-15), для вжиття відповідних заходів реагування. При цьому із матеріалів справи також вбачається, що супровідний лист Міністерства інфраструктури України від 24.03.2015р. № 50-Г-15, про направлення звіту та запрошення Позивача для дачі пояснень з питань, викладених у звіті, був отриманий ДТГО «Південно-Західна залізниця» 24.03.2015р. за № НДЕ 14/161 (отримано звіт), а за № НДЕ 14/162 отримано супровідний лист. Вказані обставини свідчать про неможливість Позивача ознайомитись із викладеними висновками у звіті та у разі незгоди, надати відповідні пояснення. У зв'язку з чим, лист Голови Комісії Міністерства інфраструктури України від 24 березня 2015 за № 50-г-15 щодо прибуття Позивача 24 березня 2015 у кімнату 1013 приміщення Міністерства інфраструктури України, для надання пояснень з питань, викладених у звіті про результати вивчення окремих питань діяльності ДТГО «Південно-західна залізниця» та Акт про неявку Позивача у визначений час для надання пояснень, судом до уваги не приймаються.

Крім того, відповідно до п. 16 Положення про порядок укладання контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, при найманні на роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 203 від 19.03.1993 року (з наступними змінами), контракт з керівником підприємства може бути розірваний на підставах, установлених чинним законодавством, а також передбачених у контракті. При цьому розірвання контракту з ініціативи органу управління майном або керівника підприємства повинно проводитись з урахуванням гарантій, встановлених чинним законодавством.

Як вбачається з пояснень представників Відповідача № 1, Відповідача № 3, під формулюванням «невиконання умов контракту» мається на увазі невиконання та недотримання Позивачем п. 1, п. 8. п. 15 та п.п. «й» п. 26 Контракту, що підтверджується звітом про результати проведення вивчення окремих питань діяльності Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» від 24.03.2015р. № 14-2-03/04, складеним на виконання підпункту третього пункту 5 протоколу засідання Кабінету Міністрів України від 04.03.2015р. № 29 та на підставі наказу Міністерства інфраструктури України від 12.03.2015р. 50-Г «Про проведення вивчення окремих питань діяльності Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» (далі звіт) та актом позапланової ревізії окремих питань фінансово - господарської діяльності Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» за період з 01.01.2014р. по 07.04.2015р. складеним 20.05.2015р. (далі акт) Державною фінансовою Інспекцією в місті Києві. При цьому, виходячи з пояснень представників Відповідача № 1, Відповідача № 3 та Відповідача № 4, наданих у судовому засіданні 29.03.2016р., саме неефективне використання майна, що виразилося у безпідставному наданні фінансової допомоги Свято-Успенській Печерській Лаврі у розмірі 1048536, 75 грн., стало підставою для прийняття рішення про звільнення Позивача.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, згідно Акта позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» за період із 01 січня 2014 року і по 07 квітня 2015 року від 20 травня 2015 року, проведеної відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва, «… фінансова допомога Свято-Успенській Києво-Печерській Лаврі надавалася ДТГО «ПЗЗ» у межах сум, затверджених фінансовим планом підприємства на 2014 рік, на підставі постанови, винесеної керівництвом і дорожнім комітетом профспілки Південно-Західної залізниці відповідно до колективного договору, облікової політики ДТГО «ПЗЗ» та у відповідності до вимог ч. 9 статті 75 Господарського кодексу України. Враховуючи, що Орган управління (Міністерство інфраструктури України) та орган, якому підпорядковується ДТГО «ПЗЗ» (Укрзалізниця), погодили фінансовий план на 2014 рік, а також затвердження його Кабінетом Міністрів України, то всі показники, затверджені у фінансовому плані на 2014 рік вважаються погодженими зазначеними органами. Ревізією встановлено, що відповідно до фінансового плану підприємства на 2014 рік витрати на благодійну допомогу не планувалися про що свідчать данні рядка 016/1 «Витрати на благодійну допомогу» інформація до фінансового плану на 2014 рік ДТГО «ПЗЗ». Водночас, надання фінансової допомоги ДТГО «ПЗЗ» заплановано у відповідності до вимог нормативних та законодавчих документів, у тому числі, з урахуванням вимог частини 9 статті 75 Господарського кодексу України щодо використання чистого прибутку на інші цілі «Розподіл прибутку (доходу) державних комерційних підприємств здійснюється відповідно до затвердженого фінансового плану з урахуванням вимог цього Кодексу та інших законів. Слід зазначити, що ДТГО «ПЗЗ» є прибутковим підприємством, що засвідчує фінансова звітність. Проведеним аналізом та перевіркою даних до ревізії документів у частині планування та надання допомоги Свято-Успенській Печерській Лаврі порушень не встановлено.

… фінансовий план підприємства на 2014 рік погоджений в.о. генерального директора Укрзалізниці Жураковським В.О., розглянутий заступниками Міністра Корнієнком В.В., Піпкасом П.А., Бондаренком А.Є. та затверджений Міністром інфраструктури Бурбою К.М.

Відповідно 2 розділу фінансового плану «Розподіл чистого прибутку ДТГО «ПЗЗ» заплановано у 2014 році на «Інші цілі (рядок 035) в сумі 625466,00 тис. гривень. Фінансовий план підприємства на 2014 рік підписаний заступником начальника залізниці Горілеєм С.В.

До фінансового плану надано розшифровку щодо запланованого використання чистого прибутку звітного періоду та нерозподіленого прибутку минулого року на «Інші цілі» згідно фінансового плану на 2014 рік та проекту фінансового плану на 2015 рік (рядок 035 фінансового плану), згідно якої в 2014 році на інші цілі заплановано надання допомоги згідно спільних постанов керівництва та президії Дорпрофсожу в сумі 57790,00 тис. гривен, в тому числі, за рахунок нерозподіленого прибутку минулого року в сумі 34498,00 тис. гривень. Довідка підписана першим заступником начальника фінансово-економічної служби Городничевою О.І.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 № 581-р «Про затвердження введеного фінансового плану залізниць України на 2014 рік» підписаного Прем'єр-Міністром України А.Яценюком затверджено зведений фінансовий план залізниць України на 2014 рік.

Ревізією встановлено, що відповідно до звіту про виконання фінансового плану підприємства на 2014 рік, чистий прибуток ДТГО «ПЗЗ» фактично склав (рядок 027) 144138,00 тис. гривень.

Відповідно до пункту 2 розділу звіту про виконання фінансового плану підприємства на 2014 рік «Розподіл чистого прибутку» на інші цілі (рядок 035) плановий показник склав 625466,00 тис. гривень, факт складає 112349,00 тис. гривень. Звіт про виконання фінансового плану підприємства за 2014 рік підписаний директором з фінансових та економічних питань Горілеєм С.В.

Відповідно до інформації до звіту про виконання фінансового плану підприємства за 2014 рік по ДТГО «ПЗЗ» фактичний показник «Інші цілі» склав 112,3 млн. гривень.

До звіту про виконання фінансового плану за 2014 рік надано розшифровку «Інші цілі», згідно якої в 2014 році фактичні витрати на надання допомоги згідно спільних постанов керівництва та президії Допрофсожу залізниці склали в сумі 40459,00 тис. гривень.

Ревізією встановлено, що фактичні витрати у 2014 році на «Інші цілі» не перевищують заплановані»

Разом з тим, висновки, які були викладені у звіті, та на підставі яких було звільнено Позивача, на думку суду, є попередніми, оскільки як вбачається із самого звіту, перевіряючими зазначено, що питання участі ДТГО «Південно-Західна залізниця» у будівництві спортивно-оздоровчого комплексу «Olimpic Village» та передачі в оренду земельної ділянки, на якій знаходиться «Olimpic Village», потребують додаткового дослідження під час інших перевірок. Приймаючи до уваги зазначене, враховуючи неможливість дослідження значної кількості матеріалів, документів у зв'язку з їх ненаданням комісії, а також неможливості вивчення окремих фактів діяльності, створення перешкод у роботі комісії, висновок про вивчення є негативним (а.с. 145).

Таким чином, прийняття рішення про звільнення Позивача фактично відбулось на підставі попередніх висновків, викладених у звіті, без надання можливості Позивачеві ознайомитись із звітом, надати відповідні пояснення та можливі заперечення. Вказані дії, на думку суду, є порушенням трудових прав Позивача. Крім цього, з викладених попередніх висновків у звіті не можна достовірно встановити наявність відповідальності Позивача та порушення ним умов трудового Контракту, яке виразилось у неефективному використанні майна, а отже, Відповідачами не доведена правильність формулювання причин звільнення Позивача. При цьому, суд також не приймає до уваги, твердження сторони Відповідачів про наявність кримінальних проваджень, пов'язаних із неефективним використанням майна державного підприємства, ввіреного Позивачеві, оскільки за змістом частини 4 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В ході судового розгляду справи, жодного вироку відносно Позивача, який би набрав законної сили, стороною Відповідачів суду надано не було.

Крім того, Державне територіально-галузеве об'єднання «Південно-західна залізниця» - це створене згідно зі статтями 1, 4 Закону України «Про залізничний транспорт», статутне територіально-галузеве об'єднання, засноване на державній власності, яке належить до сфери управління Міністерства транспорту України та підпорядковане Державній адміністрації залізничного транспорту України, діє на підставі статуту із наступними змінами та доповненнями до статуту, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 423 від 20.05.2004р.

Чинним законодавством передбачена особлива процедура призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, які полягають у необхідності погодження даного питання з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2013 № 818 «Про затвердження Порядку погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, і внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 р. № 203», затверджено Порядок погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі Порядок).

Даний Порядок визначає процедуру погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих держадміністрацій призначення на посаду та звільнення з посади (крім звільнення за власним бажанням) керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - підприємство), крім керівників підприємств, установ, організацій Збройних Сил та інших військових формувань, МВС, а також керівників навчальних закладів, що призначаються на посаду за умовами конкурсу ( п.1 Порядку).

Згідно п. 4 Порядку, пропозиція щодо погодження призначення на посаду та звільнення з посади погоджується:

керівника підприємства, яке зареєстроване на території міста обласного і республіканського Автономної Республіки Крим значення, - відповідно з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головою облдержадміністрації;

керівника підприємства, яке зареєстроване на території м. Києва та Севастополя, - відповідно з головою Київської та Севастопольської міської держадміністрації;

керівника підприємства, яке зареєстроване на території району, - з головою райдержадміністрації .

Згідно п. 5 Порядку, Голова Ради міністрів Автономної Республіки Крим, голова місцевої держадміністрації під час розгляду пропозиції щодо погодження звільнення з посади керівника підприємства враховує усні чи письмові пояснення особи, що звільняються.

За дорученням Голови Ради міністрів Автономної Республіки Крим, голови місцевої держадміністрації пропозиція керівника центрального органу виконавчої влади щодо призначення на посаду або звільнення з посади керівника підприємства розглядається в апараті Ради міністрів Автономної Республіки Крим, галузевому структурному підрозділі місцевої держадміністрації, який готує відповідні пропозиції.

Пропозиції апарату Ради міністрів Автономної Республіки Крим, галузевого структурного підрозділу місцевої держадміністрації та висновок Голови Ради міністрів Автономної Республіки Крим, голови місцевої держадміністрації про результати проведеної співбесіди зазначаються у картці погодження (вмотивованої відмови) призначення на посаду або звільнення з посади керівника підприємства, яка складається за формою згідно з додатком.

Відповідно до п. 1.2. Статуту, Державне територіально-галузеве об'єднання «Південно-Західна залізниця» зареєстровано за адресою: 01034, м. Київ, вул. Лисенка, 6, тобто на території Київської міської державної адміністрації.

Разом з тим, відповідного погодження від Голови Київської міської державної адміністрації на звільнення Позивача із займаної посади Відповідачем № 1 не отримувалося, про що вказали безпосередньо в судовому засіданні самі представники сторони Відповідачів та які також зауважили, що звільнення Позивача погодження із місцевим органом влади не передбачено діючим законодавством, проте, вказану позицію сторони Відповідачів, суд оцінює критично, оскільки вона спростовується вищевказаним Порядком.

Таким чином, звільнення Позивача відбулось без погодження з Головою Київської міської державної адміністрації, чим порушено встановлену процедуру звільнення.

Разом з цим, суд не приймає до уваги посилання представника Позивача на порушення порядку звільнення останнього, у зв'язку із неотриманням Відповідачами № 1 та № 2 згоди профспілкового органу, оскільки відповідно до п. 7 ч.1 ст. 43-1 КЗпП України, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках: звільнення керівних працівників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами, органами місцевого самоврядування, а також громадськими організаціями та іншими об'єднаннями громадян.

За таких обставин, проаналізувавши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що оскаржуване розпорядження Кабінету Міністрів України № 244-р «Про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» та виданий на підставі цього розпорядження наказ Міністерства інфраструктури України від 26.03.2015 року № 44-о «Про припинення дії контракту з ОСОБА_1.» є такими, що прийняті з порушенням вимог діючого законодавства, а звільнення Позивача за п. 8 ст. 36 КЗпП України є незаконним, у зв'язку з чим, Позивача слід поновити на посаді, а відтак позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимог Позивача про незаконність наказу Міністерства інфраструктури України від 24.03.2015р. № 99 «Про голову комісії з реорганізації Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» суд також дійшов висновку про їх задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» від 23.02.2012р. № 4442-VI, наказів Міністерства інфраструктури України від 09.07.2014р. № 301 «Про заходи щодо реорганізації Укрзалізниці, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування та інші заходи щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014р. № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та Укрзалізниці від 14.07.2014р. № 389- Ц/од «Про заходи щодо реорганізації Укрзалізниці, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування» на Південно-Західній залізниці утворено комісію з реорганізації у зв'язку із злиттям Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця».

Наказом № 476-Н від 05.08.2014р. створено комісії з реорганізації, головою комісії призначено ОСОБА_1

Відповідно до ч. 4 ст. 105 ЦК України, до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Наказом № 389 визначено порядок призначення комісії, де чітко зазначено, що склад учасників формується з числа працівників, а комісію очолює керівник підприємства.

Наказом Міністерства інфраструктури України № 99 від 24.03.2015р. «Про голову комісії з реорганізації Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», повноваження Позивача, як голови комісії було припинено та головою комісії було призначено ОСОБА_3. Тобто призначення Відповідача № 5 головою комісії з реорганізації відбулось раніше (24.03.2015р.), ніж виникли трудові відносини із залізницею (25.03.3015р.).

Як вбачається із матеріалів справи, розпорядженням Відповідача № 1 від 11.03.2015р. «Про тимчасове покладання виконання обов'язків начальника Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» на ОСОБА_3Г.» на ОСОБА_3 на період перевірки було покладено виконання обов'язків начальника залізниці. Згідно листа Міністерства праці та соціальної політики України № 126/06/186-11 від 19.04.2011 року, виконання обов'язків є тимчасовим заступництвом. При цьому тимчасове заступництво допускається за умови, коли немає штатного заступника за посадою тимчасово відсутнього працівника. У випадку, коли у керівника є декілька заступників, штатним заступником вважається перший заступник. У Позивача, як вбачається з наказу № 476-Н від 05.08.2014р., на момент прийняття оскаржуваного наказу був перший заступник та заступник з економічних питань.

Таким чином, Відповідач № 2 не мав права брати за підставу призначення ОСОБА_3 головою комісії з реорганізації той факт, що на останнього було покладено виконання обов'язків начальника залізниці, оскільки таке призначення було зроблено з порушенням вказаних вище норм чинного законодавства, а отже трудові відносини у ОСОБА_3 із залізницею не виникли і він залишався на посаді директора (з інфраструктури) Державної адміністрації залізничного транспорту України.

При цьому слід зазначити що повноваження Позивача, як голови комісії з реорганізації було припинено раніше, ніж припинились трудові відносини, що не відповідає вимогам ст.105 ЦК України та наказу № 389.

Враховуюче викладене, суд прийшов до висновку що позовні вимоги Позивача про незаконність наказу Міністерства інфраструктури України від 24.03.2015р. № 99 «Про голову комісії з реорганізації Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» є обґрунтованими та такими, що також підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше як за один рік.

Вирішуючи позовні вимоги Позивача про стягнення компенсації за час вимушеного прогулу по час поновлення на посаді, суд вважає за необхідне їх задовольнити та зобов'язати Відповідача № 4 провести розрахунок та виплату Позивачеві компенсації за час вимушеного прогулу, зокрема, з 08 липня 2015 року по 05 липня 2016 року, в сумі 444 396,63 грн., яка розрахована відповідно до довідки від 25.05.2015 року № НА-5/250 (а.с.131), виходячи з наступного: всього кількість годин - 2390 х середньогодинну заробітну плату - 185,94 грн. = 444 396,63грн.

При цьому, при розрахунку середнього заробітку, суд використовував лист Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм трудового законодавства". Так, відповідно до статті 27 Закону України "Про оплату праці", пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. При цьому згідно з пунктом 5 наведеного вище Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців роботи (календарні) дні на число відпрацьованих - робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Крім того, Позивач просить суд ухвалити судове рішення, яким заборонити Відповідачу № 5 чинити йому перешкоди при виконанні ним обов'язків голови комісії з реорганізації у зв'язку із злиттям Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», крім того, в частині суб'єктного кола Відповідачів, Позивач вказав Відповідача № 3, проте, жодної позовної вимоги до нього не пред'явив.

Позов частині цих вимог задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ч. 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.ст.57-60 ЦПК України, засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем, в особі свого представника, належним чином не обґрунтовані позовні вимоги в частині щодо заборони Відповідачу № 5 чинити перешкоди Позивачеві при виконанні ним обов'язків голови комісії з реорганізації у зв'язку із злиттям Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», оскільки фактично, позов в цій частині пред'явлений на майбутнє, а також в частині щодо Відповідача № 3, до якого не пред'явлено жодної позовної вимоги, тому вказані вимоги є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

Крім того, в силу положень п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» з 25.03.2015р. та в частині щодо присудження виплати заробітної плати у межах платежу за один місяць.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, судові витрати підлягають стягненню із Відповідача № 4 на користь держави у відповідності до ст. 88 ЦПК України, у розмірі 6 665 грн. 96 коп.

З урахуванням викладеного, на підставі ст. ст. 21, 36, 47, 147, 149, 235 Кодексу Законів про працю України , керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 61, 88, 169, 209, 212-215, 367 ЦПК України

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства інфраструктури України, Державної адміністрації залізничного транспорту України, Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», Голови комісії з реорганізації у зв'язку із злиттям Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» ОСОБА_3, про визнання незаконними розпорядження, наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов'язання не чинити перешкод - з а д о в о л ь н и т и частково.

Визнати незаконним розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 244-р «Про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця».

Визнати незаконним наказ Міністерства інфраструктури України від 26 березня 2015 року № 44-о «Про припинення дії контракту з ОСОБА_1.».

Поновити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на посаді начальника Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» (Код ) з 25 березня 2015 року на умовах, визначених Контрактом № 5-IV від 13 лютого 2012 року, укладеного між Міністерством інфраструктури України та ОСОБА_1 та Додатковими Угодами до Контракту № 5-IV від 13 лютого 2012 року.

Стягнути із Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» (Код ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) кошти у розмірі 444 396 (чотириста сорок чотири тисячі триста дев'яносто шість) гривень 63 коп. (сума зазначена без утримання податку з доходів та інших обов'язкових платежів), з індексацією.

Визнати незаконним наказ Міністерства інфраструктури України від 24 березня 2015 року № 99 «Про голову комісії з реорганізації Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» (код згідно з )

У задоволенні позовних вимог в частині щодо заборони Голові комісії з реорганізації у зв'язку із злиттям Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» ОСОБА_3 чинити перешкоди ОСОБА_1 при виконанні ним обов'язків голови комісії з реорганізації у зв'язку із злиттям Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» та в частині щодо Державної адміністрації залізничного транспорту України - в і д м о в и т и.

Стягнути із Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» (Код ) на користь держави судовий збір у розмірі 6 665 (шість тисяч шістсот шістдесят п'ять) гривень 96 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» з 25 березня 2015 року та в частині щодо присудження виплати заробітної плати у межах платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :