№621/298/16-ц
27 квітня 2016 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді - Вельможної І.В.,
за участю секретаря судового засідання Акулової А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Змієві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства « ВТБ банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
12 лютого 2016 року ПАТ « ВТБ банк» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 213000 грн. 93 коп.
Представник позивача у судове засідання не зявився, до канцелярії суду надійшла заява, в якій просив справу розглядати за відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, на задоволенні позовних вимог наполягав.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України.
Згідно даних відділу адресно - довідкової роботи ГУ ДМС України в Харківській області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, значиться зареєстрованою за адресою, зазначеною у позовній заяві, а саме, АДРЕСА_1
Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України за неявки відповідача ОСОБА_1, яка належним чином була повідомлена про час та місце судового розгляду справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Пунктом 4.2 кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом за поточний місяць нараховуються двічі на місяць 17 числа та в останній робочий день кожного місяця. Період, за який сплачуються проценти з 18 числа попереднього місяця по 17 число поточного місяця.
Повернення процентів та кредиту здійснюється щомісячно згідно з графіком повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості сукупних послуг. Сума щомісячного ануїтентного платежу розраховується таким чином, що протягом строку кредитування, вказаного в п. 3.2 кредитного договору, сума кредиту, вказаного в п. 3.1 кредитного договору, та нараховані проценти, повертаються у повному обсязі рівними частинами.
Відповідно до п. п. 5.2.1, 5.2.2 кредитного договору, у разі порушення позичальником зобов'язань, що випливають/випливатимуть з умов кредитних договорів/ договорів забезпечення, що укладені/будуть укладені у майбутньому між позичальником та банком та/або невиконання (неналежного виконання) зобовязань щодо сплати платежів, а також комісійні винагороди, неустойки, тощо, передбачених умовами договору, банк має право вимагати від позичальника здійснити дострокове повернення кредиту протягом 30 календарних днів з дати відправлення позичальнику відповідного повідомлення банку з вимогою дострокового повернення кредиту, або у інші строки, передбачені умовами цього договору.
Таким чином, у позивача виникло право вимагати від відповідача достроково повернути отриманий кредит, сплатити проценти за його користування щомісячну комісію, а також штрафні санкції за прострочення виконання грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором та діючим в Україні законодавством.
22 грудня 2014 року банк звернувся до відповідача з вимогою про погашення всієї заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до п. 5.3.6 кредитного договору, позичальник, протягом 30 днів з відправлення банком повідомлення з вимогою дострокового повернення кредиту, зобовязаний здійснити дострокове повернення кредиту у випадках, передбачених п.5.2.1 кредитного договору, здійснити дострокове повернення кредиту у випадках, передбачених п.5.2.1 кредитного договору. Проте, відповідач не здійснила жодних дій, спрямованих на виконання зобовязання по погашенню прострочених платежів за кредитним договором.
Стаття 509 ЦК України передбачає, що зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у т.ч. сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.. 527 ЦК України, зобовязання повинно виконуватися належним чином, у строк відповідно до умов договору та згідно з вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню в цей строк. Порушенням зобовязання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобовязання. Так, у вказаній статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Заборгованість відповідача перед позивачем, відповідно до ст.. 625 ЦК України, складає 1585,51 грн. 3 % річних на прострочені платежі з погашення кредиту та відсотків за користування кредитом.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про грубе порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов'язань.
Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідачем ОСОБА_1 не виконувалися належним чином, відповідно до умов укладеного кредитного договору, зобовязання щодо сплати суми кредиту та процентів за користування ним.
Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений при предявленні позову судовий збір у розмірі 3195 грн. 01 коп.
Керуючись ст. ст. 509, 526, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд-
Позов Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: