Справа № 742/4346/15-ц Провадження № 22-ц/795/426/2016 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції - Ільченко О. І. Доповідач - Боброва І. О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБобрової І.О.
суддів:Вінгаль В.М., Шитченко Н.В.,
при секретарі:Зіньковець О.О.,
за участю:.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

18.11.2015 позивач звернулась з позовом до ПАТ«Страхова компанія «Універсальна» в якому просила стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 4490 грн.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 грудня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «СК «Універсальна» на користь ОСОБА_5 4490 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди та 243,60 грн судового збору, а всього 4733,60 грн. Стягнуто з ПАТ «СК «Універсальна» на користь держави 243,60 грн. судового збору недоплаченого позивачем при подачі позову.

В апеляційній скарзі ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» просить рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача 246,60 грн моральної шкоди, а в решті вимог відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду прийнято з грубим порушенням норм матеріального права, а саме норм ст.26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.9 ч.2 Закону України «Про страхування», відповідно до положень яких суд повинен був стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5% від страхової виплати 4872 грн (що стягнута за рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30.04.2015), а не від ліміту відповідальності страховика.

В судове засідання сторони не з'явилися. Про час розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення 12.02.2016 та 15.02.2016 поштових відправлень.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_5 просить рішення суду залишити без змін, застосувавши принцип п.3 ст.61 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи встановлено, що вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.07.2014, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 28.10.2014, ОСОБА_6 визнано винною у тому, що 28 грудня 2013 року близько 17 години вона, керуючи транспортним засобом ВАЗ-210930, д.н.з. НОМЕР_1 в напрямку перехрестя вулиць Київська - Ветеранська в м. Прилуки, здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_5, який рухався по пішохідному переходу. За ч.1 ст.286 КК України ОСОБА_6 призначено покарання у виді штрафу в розмірі 4250,00 грн без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 була застрахована у ПАТ«Страхова компанія «Універсальна».

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05.01.2015 в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнуто на користь ОСОБА_5 4490 грн зі страхової компанії ЧОД ПАТ «СК «Універсальна» та 75510 грн з ОСОБА_6

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 24.02.2015 зазначене вище рішення суду першої інстанції змінено в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню з ОСОБА_6 та в частині судового збору. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 30000 грн. у відшкодування моральної шкоди. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Рішення суду від 05.01.2015 в частині стягнення моральної шкоди з страховика позивач не може звернути до виконання, оскільки моральна шкода стягнута не з юридичної особи, а з його (юридичної особи) структурного підрозділу .

Вирішуючи спір та визначаючи суму моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п.22.3 ст.22 Закону України від 01 липня 2004 року N 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка діяла на день завдання моральної шкоди, потерпілому відшкодовується моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 цього ж Кодексу. При таких обставинах страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Суд зазначив, що згідно з умовами Полісу №АС/6198460 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, ліміт відповідальності за завдану шкоду життю і здоров'ю потерпілого передбачений в сумі 100000 грн., а франшиза - 510 грн. Таким чином, відповідальність страхової компанії відповідно до вказаного полісу складає: 100000 х 5% = 5000 - 510 = 4490 грн.

Проте з таким висновком колегія суддів апеляційного суду не може погодитися з огляду на те, що на час ДТП - 28 грудня 2013 року діяла нова редакція статті 22 Закону України від 01 липня 2004 року N 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в якій п.22.3 був виключений. Закон N 1961-IV Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 05.07.2012 (набрав чинності з 04.08.2012) був доповнений новою статтею 26-1, відповідно до якої «Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю».

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Закону України від 05.07.2012, норми цього Закону не застосовуються до договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладених до набрання чинності цим Законом.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30.04.2015 встановлено, що строк дії договору страхування між ОСОБА_6 та ПАТ«Страхова компанія «Універсальна» був визначений з 29.09.2013 до 28.09.2014. Тобто, договір обов'язкового страхування був укладений після внесення змін до Закону України від 01 липня 2004 року N 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з ч.2 ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30.04.2015 стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 1000 грн в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу, а з ПАТ «СК «Універсальна» на користь ОСОБА_5 стягнуто 4872 грн. на лікування.

З огляду на це, суму моральної шкоди слід вираховувати, виходячи з суми, яка була визначена судом - як страхова виплата за ушкодження здоров'я ОСОБА_5 Ця сума становить 243,6 грн (4872 х 5 : 100 = 243,6).

Суд першої інстанцїї дійшов вірного висновку щодо відповідальності страховика, проте невірно визначився з сумою відшкодування, застосувавши норму матеріального закону, яка на час виникнення спірних взаємовідносин втратила чинність.

З огляду на це та положення ст.309 ч.1 п.4 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає зміні, шляхом зазначення в рішенні про часткове задоволення позову та зменшення суми відшкодування з 4490 грн до 243,6 грн.

На підставі ст.88 ЦПК України з позивача на користь відповідача слід стягнути судові витрати, які понесені апелянтом при подачі апеляційної скарги пропорційно до суми задоволених вимог. ПАТ«Страхова компанія «Універсальна» при подачі апеляційної скарги сплатила судовий збір 535,92 грн. Позов ОСОБА_6 задоволений на 5% (243,6 х 100 : 4490 = 5). Відповідно, судові витрати, які підлягають відшкодуванню за рахунок позивача становлять 509,12 грн (535,92 х 5 : 100 = 26,8 грн; 535,92 -26,8 = 509,12 ).

Керуючись ст.88, 303, 307, 309 ч.1 п.4, ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» задовольнити .

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 грудня 2015 року змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 243,6 грн. В задоволенні решти позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» судові витрати за розгляд справи в апеляційній інстанції 509,12 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: