Провадження №: 2/752/1105/16
19 квітня 2016 року Голосіївський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.,
при секретарі Рожок В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», третьої особи ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та пені, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», третьої особи ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та пені.
В обґрунтування позову позивач вказує що 23 лютого 2015 року о 22 год. 10 хв., ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Пежо», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Кудрявській Узвіз, 5-Б в м. Києві, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість, відволікся від керування, здійснив наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_2, власником якого є позивач ОСОБА_1 В результаті даного ДТП зазнали пошкодження обидва транспортні засоби.
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 27 березня 2015 р. визнано винним водія ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до полісу № АІ/4530068 від 10.11.2014р. обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, транспортний засіб водій автомобіля «Пежо» д.н.з. НОМЕР_1 був застрахований у ПАТ«Українська транспортна страхова компанія».
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.
26 лютого 2015 року ОСОБА_1 було подано до відповідача повідомлення потерпілого, про настання 23.02.2015 року страхового випадку за участі ОСОБА_2 яке зареєстроване за вх. № 238 від 26.02.2015р., а заяву прийняв співробітник компанії ОСОБА_3
Транспортний засіб Hyundai Tucson, д.н.з НОМЕР_2, власником якого є гр. ОСОБА_1, було перевезено з місця ДТП за допомогою евакуатора для подальшого ремонту та зберігання до офіційного сервісного центру HYUNDAI Service ТОВ «Автоберег», за адресою м. Київ, вул. Бальзака, 7.
За транспортні послуги евакуатора Позивачем було сплачено 450,00 грн., що підтверджується квитанція № 003626 від 24.02.2015р.
Згідно п. 33.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).
Дану вимогу закону Позивачем було виконано та 06 березня 2015 року було здійснено огляд автомобіля, після чого складено Акт огляду транспортного засобу, експертом-оцінщиком ОСОБА_4 який був направлений від ПАТ«Українська транспортна страхова компанія».
- квитанція № ПН473 від 20.03.2015р. на суму 11 000,00 грн.;
- квитанція № ПН668 від 28.03.2015р. на суму 21 545,54 грн.;
Крім зазначеного Позивач був вимушений придбати додатково пошкоджені деталі автомобіля, які були вже у використанні, так як ремонт позивач здійснював за власні кошти, а нові деталі є досить дорогими.
Підтвердженням цього є товарний чек № 15-03/15 від 15.03.2015р., згідно якого запчастин до автомобіля було куплено за готівку на авторинку у Фізичної особи-підприємця на загальну суму 7400 грн.
Таким чином,станом на квітень 2014 року Позивач витратив на ремонт власного автомобіля особисті кошти на загальну суму 55 727,44 грн.
08 квітня 2015 року ОСОБА_1 було подано заяву з додатками, про отримання страхового відшкодування до ПАТ «Українська транспортна страхова компанія», де також було вказано картковий рахунок позивача в ПАТ «Прокредитбанк», на який необхідно здійснити виплату. Однак жодного страхового відшкодування сплачено не було.
На адвокатський запит щодо надання інформації висновку оцінщика про вартість ремонтних робіт за замовленням страхової компанії та чому не виплачена страхова сума.
Відповідно до пп. 5, п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.
Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду було подано 26 лютого 2015 року, а заява про відшкодування шкоди 08 квітня 2015 року, виплата страхового відшкодування повинна була відбутися в термін 90 діб, тобто останній день виплат є 15 липня 2015 року. З 16 липня 2015 р. почалося прострочення виплати страхового відшкодування.
Відповідно до п. 36.5, Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який
В судовому засіданні представник позивача позов підтримує та просить його задовольнити.
Відповідач повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі.
Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
Судом встановлено що 23 лютого 2015 року о 22 - 10, ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Пежо», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Кудрявській Узвіз, 5-Б в м. Києві, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість, відволікся від керування, здійснив наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_2, власником якого є позивач ОСОБА_1 Внаслідок даного ДТП зазнали пошкодження обидва транспортні засоби.
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 27 березня 2015 р. водія ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.(а.с.15).
Відповідно до полісу № АІ/4530068 від 10.11.2014 р. обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, транспортний засіб водій автомобіля «Пежо» д.н.з. НОМЕР_1 застрахований у ПАТ«Українська транспортна страхова компанія».(а.с.14).
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.
26 лютого 2015 року позивачем ОСОБА_1 було подано до відповідача повідомлення потерпілого, про настання 23.02.2015 року страхового випадку за участі застрахованої особи ОСОБА_2.(а.с.17).
Транспортний засіб Hyundai Tucson, д.н.з НОМЕР_2, власником якого є гр. ОСОБА_1, було перевезено з місця ДТП за допомогою евакуатора для подальшого ремонту та зберігання до офіційного сервісного центру HYUNDAI Service ТОВ «Автоберег», за адресою м. Київ, вул. Бальзака, 7.
За транспортні послуги евакуатора Позивачем було сплачено 450 грн., що підтверджується квитанція № 003626 від 24.02.2015р.(а.с.20).
Згідно п. 33.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).
Дану вимогу закону Позивачем було виконано та 06 березня 2015 року було здійснено огляд автомобіля, після чого складено Акт огляду транспортного засобу, експертом-оцінщиком ОСОБА_4 який був направлений від ПАТ«Українська транспортна страхова компанія».(а.с.16).
- квитанція № ПН473 від 20.03.2015р. на суму 11 000,00 грн.;
- квитанція № ПН668 від 28.03.2015р. на суму 21 545,54 грн.;
Крім зазначеного Позивач був вимушений придбати додатково пошкоджені деталі автомобіля, які були вже у використанні, так як ремонт позивач здійснював за власні кошти.
Підтвердженням цього є товарний чек № 15-03/15 від 15.03.2015р., згідно якого запчастин до автомобіля було куплено за готівку на авторинку у Фізичної особи-підприємця на загальну суму 7400 грн. (а.с.29).
08 квітня 2015 року ОСОБА_1 було подано заяву з додатками, про отримання страхового відшкодування до ПАТ «Українська транспортна страхова компанія», де також було вказано картковий рахунок позивача в ПАТ «Прокредитбанк», на який необхідно здійснити виплату. Однак жодного страхового відшкодування сплачено не було.
На адвокатський запит щодо надання інформації висновку оцінщика про вартість ремонтних робіт за замовленням страхової компанії та чому не виплачена страхова сума.
ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» не виконала свої зобов'язання за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що був укладений з власником транспортного засобу - автомобіля «Пежо» д.н.з. НОМЕР_1, щодо виплати страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу
Відповідно до пп. 5, п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення відшкодування, подані з порушенням строку, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.
Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду позивачем було подано 26.02. 2015 року, а заява про відшкодування шкоди 08.04.2015 року, виплата страхового відшкодування повинна була відбутися в термін 90 діб, тобто останній день виплат є 15.07.2015 року. З 16 липня 2015 р. почалося прострочення виплати страхового відшкодування позивачу.
Суд погоджується з розрахунком пені якій позивачем здійснено з 16 липня 2015 року, що викладено окремим додатком до заяви про збільшення позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику.
Відповідно до вимог ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.
Згідно ст. 36 вищевказаного Закону України, на Страховика покладено обов'язок протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Відповідно до вимог ст. 22 вищевказаного Закону України України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Стаття 979 ЦК України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування).
Відповідно до п.9.1, п. 9.2, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.
п. 22.1, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом були досліджені письмові заперечення відповідача на позов(а.с.64-66), але погодитись з ним суд не може, оскільки встановлено, що позивачем були придбані нові запчастини на вартість яких неможливо нараховувати коефіцієнт зносу.
Сума страхового відшкодування, яку поросить стягнути позивач, відповідає наданому відповідачем рахунку.
Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені витрати. Ці витрати складають 665 грн. 22 коп. загальна сума сплаченого судового збору, та 3000 грн. витрат на правову допомогу адвоката, загалом 3665 грн. 22 коп..
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 979, 999 ЦК України, ст.ст.9,22,34,36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.20 закону України «Про страхування», ст.ст. 10,11,60, 212-215, 224-226, 228 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. Ладиченко