АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4764/16 Справа № 202/604/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Кочкова Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючої - судді Кочкової Н.О.,

Суддів Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.,

При секретарі Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_4 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2014 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що відповідно до договору № IFK0AK01140074 від 11.04.2007 року відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 8019,18 доларів США, зі сплатою за користування ним відсотків 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 11.04.2012 року. Вимоги до відповідача ОСОБА_2 що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, договором поруки з ОСОБА_3, у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. Посилаючись на невиконання позичальником своїх зобовязань, позивач просив стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором № IFK0AK01140074 від 11.04.2007 року у розмірі 14455,88 доларів США, що відповідно до повідомлення НБУ складає 115549,57 грн; з ПАТ Акцент банк, ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн., з ОСОБА_2, ОСОБА_3 витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200,00 грн. та судовий збір (а.с.2-3).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № IFK0AK01140074 від 11.04.2007 року у розмірі 5575,66 дол. США, що відповідно до повідомлення НБУ від 01.11.2013 року складає 44549, 52 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 4323,11 дол. США, що в еквіваленті складає 34541,65 грн.; заборгованість по процентам - 0,99 дол. США, що в еквіваленті складає 7,91 грн.; пеня - 10000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ Акцент-Банк про стягнення заборгованості закрито. Вирішено питання судових витрат (а.с.120-124).

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду в частині зменшення розміру пені та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення цих позовних вимог у повному обсязі (а.с.129-132).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № IFK0AK01140074 від 11.04.2007 року, згідно якого Банк надав ОСОБА_2 кредит у сумі 8019,17 дол. США зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 11.04.2012 року. Вимоги до ОСОБА_2 були забезпечені шляхом укладання між банком та ОСОБА_3 договору поруки № IFK0AK01140074/1 від 11.04.2007 року, та шляхом укладання з ПАТ Акцент -Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року (а. с. 8-9).

Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, а ч.3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. З урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст. 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, суд має право зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Із матеріалів справи вбачається, що пеня станом на 01 листопада 2013 року нарахована банком у сумі 11383, 34 Доларів США, що значно більше заборгованості по тілу кредиту - 4323,11 дол. США.

Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», положеннями Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» не передбачено стягнення пені в іноземній валюті, оскільки пеня не є грошовим зобовязанням, а є лише фінансовою санкцією за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, а тому на нарахування і стягнення пені не можуть поширюватися положення ст. ст. 524, 533 ЦК України.

Зменшуючи розмір пені до 10000 гривень, суд прийняв до уваги всі обставини справи в їх сукупності, а саме явну невідповідність наслідків порушення зобов'язання, принципи розумності та справедливості і ухвалив в оскаржуваній частині рішення, яке відповідає вимогам закону і правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України №6-1120 цс15 від 04 листопада 2015 року, яка в силу ст.214, 360-7 ЦПК Україну має обовязковий характер для всіх судів України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не вправі зменшити розмір пені без заяви відповідача протирічать вищезазначеним нормам права і правовій позиції Верховного суду, а посилання на те, що нарахований банком розмір пені є співмірним із розміром збитків спростовується розрахунком та іншими матеріалами справи.

Інши доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, оскільки зводяться, в основному, до цитування норм діючого законодавства, і не спростовують правильність висновків суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі зясовані права та обов'язки сторін, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі наданих доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині зменшення розміру пені, в іншій частині його законність і обґрунтованість апеляційним судом не перевіряється.

Керуючись ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_4 - ВІДХИЛИТИ.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: