Справа № 618/612/16-ц
Провадження № 2/618/246/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року Дворічанський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Рябоконь Є.А., при секретарі Кучеренко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Дворічна справу за позовом ОСОБА_1 до Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, 3-я особа - відділ держгеокадастру у Дворічанському районі Харківської області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, 3-я особа - відділ держгеокадастру у Дворічанському районі Харківської області, обґрунтовуючи свої вимоги наступним: його батько ОСОБА_4 помер 29 жовтня 1997 року; свого часу він отримав на своє ім»я сертифікат серії ХР № 0142271 на право на земельну частку (пай), зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів за № 272 від 27 листопада 1996 року, що розташована на території Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області. Вказаний сертифікат було втрачено, в звязку з чим нотаріус відмовляє позивачу як спадкоємцю у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просив суд визнати за ним право на право на вказану земельну частку (пай) після смерті батька ОСОБА_4.

В судове засідання позивач не з»явився, у поданій до суду письмовій заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу в його відсутність. При цьому пояснив, що крім нього, інші спадкоємці (брат та мати) відмовилися від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, фактично спадщину ніхто не прийняв, заповіту померлий не складав, спадкоємці на обов»язкову частку відсутні.

Представник відповідача Тавільжанський сільський голова ОСОБА_5 до суду не з»явився, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглянути в його відсутність.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду не з»явилися, надавши заяви, в яких позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечували проти їх задоволення, просили справу розглянути в їх відсутність.

Представник третьої особи начальник відділу держгеокадастру у Дворічанському районі Харківської області ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення позовних вимог, в поданій до суду заяві просив слухати справу в його відсутності.

Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії ІV-УР № 441085 від 02 квітня 1961 р., батьками позивача ОСОБА_1 є батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_3 (а. с. 9).

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 559102 від 30 серпня 2016 року, ОСОБА_4 помер 29 жовтня 1997 року (а. с. 8).

Свого часу, за життя він отримав на своє ім»я сертифікат серії ХР № 0142271 на право на земельну частку (пай), зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів за № 272 від 27 листопада 1996 року, що розташована на території Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, який згодом було втрачено.

Відповідно до листа відділу держземагенства у Дворічанському районі Харківської області від 18.08.2016 р. № 29-20.17-0.7-1919/2-16, ОСОБА_4 дійсно був виданий та зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) за № 272 від 27 листопада 1996 року (а. с. 12).

Згідно постанови державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області від 05 жовтня 2016 року, ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку відповідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0142271 після смерті батька ОСОБА_4, який помер 29 жовтня 1997 року, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу (а. с. 17).

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат» спадкоємець повинен пред»явити належний правовстановлюючий документ про право власності на ім»я спадкодавця.

Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обгрунтовано звернувся з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за ним права на право на земельну частку (пай) в судовому порядку.

Згідно ст. 1218 до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах.

За життя ОСОБА_4 заповіту не складав, фактично спадщину ніхто не прийняв, спадкоємці на обов»язкову частку відсутні.

Згідно ст. 1258 ч. 1 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до довідки Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області від 30.08.2016 року № 02-30/1202, після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями за законом є: дружина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 Заповіт на території Тавільжанської сільської ради не складався та не посвідчувався (а. с. 13).

Дружина померлого ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 від своєї частки спадщини за законом відмовилися, що підтверджується їх заявами від 05.10 2016 року (а. с. 14-15).

Як вбачається із постанови державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області від 05.10.2016 р., після смерті ОСОБА_4, який помер 29 жовтня 1997 року, з заявою про прийняття спадщини звернувся його син ОСОБА_1. Згідно довідки Харківського обласного державного нотаріального архіву від 08 вересня 2016 року за № 2467/01-20 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи), спадкова справа після смерті ОСОБА_4 в Дворічанській держнотконторі не заводилася (а. с. 17).

Таким чином, згідно ст. 1216 ЦК України, з дня відкриття спадщини право на право на земельну частку (пай) перейшло до позивача. Тому за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 слід визнати право на право на земельну частку (пай), розташовану на території Тавільжанської сільської ради, згідно сертифікату серії ХР № 0142271, що був зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів за № 272 від 27 листопада 1996 р. на імя ОСОБА_4.

За таких обставин справи, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 55, 64 Конституції України, ст. ст. 25, 1216, 1218, 1225, 1258, ЦК України, ст. ст. 11, 15, 60, 208, 209, 212 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на право на земельну частку (пай), розташовану на території Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, згідно сертифікату серії ХР № 0142271, що був зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів за № 272 від 27 листопада 1996 р. на ім»я його батька ОСОБА_4, який помер 29 жовтня 1997 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дворічанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Суддя Є. А. Рябоконь