Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» на дії державного виконавця Другого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Рибчук О.І., скасування постанови від 12 травня 2015 року, зобов'язання повернення коштів за касаційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 6 серпня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ СК «Альфа-Гарант») звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Рибчука О.І., посилаючись на те, що на виконанні у останнього находився виконавчий лист Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 липня 2012 року № 2-2311 про стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_2 страхового відшкодування у розмірі 3 964 грн 66 коп.

Вказувало, що 5 лютого 2015 року товариство одержало копію постанови від 14 січня 2013 року про відкриття виконавчого провадження, згідно якої йому надавався семиденний строк для самостійного виконання вказаного судового рішення. У той же день товариство перерахувало на рахунок відділу ДВС обумовлену суму, внаслідок чого ними добровільно виконано рішення суду в повному обсязі. Незважаючи на це, 12 лютого 2015 року державний виконавець виніс дві постанови про стягнення з заявника 50 грн витрат на проведення виконавчих дій і 396 грн 46 коп. виконавчого збору, які на його думку є незаконними.

У зв'язку з цим ТДВ СК «Альфа-Гарант» й просило визнати дії державного виконавця стосовно винесення ним постанов від 12 лютого 2015 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій і виконавчого збору неправомірними та скасувати ці постанови.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 травня 2015 року у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 6 серпня 2015 року ухвалу суду першої інстанції скасовано, провадження у справі закрито.

У касаційній скарзі ТДВ СК «Альфа-Гарант», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом матеріального чи порушення норм процесуального права. Оскаржувана ухвала зазначеним вимогам закону не відповідає.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що предметом оскарження у даній справі є постанови державного виконавця як посадової особи органу державної влади про застосування до боржника, який самостійно не виконав судове рішення, виконавчого збору та витрат на примусове виконання цього рішення, які є окремими виконавчими документами, а перевірка законності постанов органів державної влади та їх посадових осіб про застосування до громадян відповідальності, встановленої чинним законодавством, здійснюється за правилами КАС України, тому справа повинна розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За приписами ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (ч. 2 ст. 384 ЦПК України).

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими ст. 386 ЦПК України, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (ч. 1 ст. 387 ЦПК України).

Отже, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року № 6-2187цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вищенаведені норми законодавства не врахував, не визначив характер спору, що виник між сторонами, а саме, в якому порядку він повинен розглядатися судом, та передчасно погодився з висновком суду першої інстанції про закриття провадження у справі.

За таких обставин, постановлена у справі ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, з підстав, передбачених ст. 342 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 6 серпня 2015 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик