Справа № 686/9169/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі Слободянюк А.Ю.,

за участі представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_3, в обґрунтування якої вказав, що він є чоловіком ОСОБА_3, яка померла 25.02.2016 року в стаціонарі Міської психоневрологічної лікарні №2 м.Донецьк. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною Законом України від 15.04.2014 року №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян і правовий режим на тимчасово окупованій території України»; Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 №254-VІІІ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Встановлення факту смерті необхідно йому для отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_3 та отримання грошових коштів на її поховання, тому просить заяву задоволити.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, суду пояснив, що ОСОБА_3 була дружиною ОСОБА_2, померла вона 25.02.2016 року та похована в м.Донецьк, він також підтверджує вказаний факт, оскільки особисто був присутній на її похороні. Встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_3 та коштів на поховання, а також оформлення спадкових прав.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоовленню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

З правових позицій Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Статтею 257-1 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Незалежно від місця проживання заявника.

Постановою Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями" від 17 березня 2015 року № 254-VIII визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» зі змінами, затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Зокрема, додатком 1 до вищезазначеного розпорядження таким населеним пунктом визначено м. Донецьк.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

В судовому засіданні судом встановлено факт смерті дружини заявника - ОСОБА_3, яка померла 25 лютого 2016 року в стаціонарі міської психоневрологічної лікарні №2 м.Донецька, що підтверджується лікарським свідоцтвом №18 від 25.02.2016 року, виданим міською психоневрологічною лікарнею №2 м.Донецька.

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції листом № 825/02-04-25 від 26.04.2016 року відмовив заявнику у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_3, оскільки ним для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті".

Місце смерті ОСОБА_3 є м.Донецьк, яке знаходиться на тимчасово окупованій території, межі якої визначені Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 №254-УІІІ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», оскільки знаходиться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України №252-УІІІ від 17.03.2015 року.

Враховуючи вищевикладене, ту обставину, що для проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_3 є об'єктивні перешкоди і заявник не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть його дружини, слід встановити факт смерті ОСОБА_3, яка померла в м.Донецьк 25 лютого 2016 року.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Керуючись ст.ст. 256-259, п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, яка померла в м.Донецьк 25 лютого 2016 року.

Рішення підлягає негайному виконанню.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: