Справа № 308/310/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

30 травня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої Боднар О.В.,

суддів Ігнатюка Б.Ю., Мацунича М.В.,

за участі секретаря Кухти М.В.,

представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - Дурдинець Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Гринь Костянтина Андрійовича, що діє від імені публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19 лютого 2016 року справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

у с т а н о в и л а :

У січні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому посилаючись на невиконання останнім умов укладеного між ними 23 серпня 2007 року договору про іпотечний кредит № МКМОGI, внаслідок чого станом на 17 грудня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 889 241,60 грн., з яких:

237 081,62 грн. - заборгованість за кредитом,

173 813,18 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом,

397 506,65 грн. - пеня,

80 841,14 грн. - штраф,

просив стягнути з відповідача на свою користь зазначену заборгованість та судові витрати.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 19 лютого 2016 року (а.с. 33-35) позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 609 241,60 грн. та судовий збір у розмірі 9 138,61 грн.

В апеляційній скарзі (а.с. 37-39) представник ПАТ КБ «ПриватБанк» просить змінити рішення суду першої інстанції в частині зменшення розміру пені з 397 506,65 грн. до 117 506,65 грн., та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вимоги.

В решті рішення суду залишити без змін.

Зазначає, що суд першої інстанції застосував норми матеріального права, а саме ст.551 ЦК України, яка не підлягала застосуванню, та не застосував положення ст.ст. 549, 611, 627, 629 ЦК України, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про можливість зменшення розміру пені.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд визнав, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 серпня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (змінило найменування на ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_3 був укладений договір про іпотечний кредит № МКМОGI (далі - договір), за умовами якого останній отримав грошові кошти у розмірі 250 000,00 грн., зі сплатою за користування кредитом 14,04 відсотків річних, з кінцевим терміном погашення кредиту не пізніше 23 серпня 2017 року.

Відповідно до п. 2.4. договору позичальник зобов'язався щомісячно до 23 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладення цього договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки ануїтентними платежами в сумі не менше 3 917,06 грн., шляхом внесення готівки до каси кредитора або шляхом безготівкових перерахувань на відкритий рахунок кредитора № 668.

Згідно з п.п. 6.4, 6.6. договору, при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, передбаченого п.п. 2.4., 6.2 договору, кредитор має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити кредитору пеню в розмірі 0,15 від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки.

При порушенні позичальником строків платежів по зобов'язанням, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі в межах 10 % від суми невиконаного зобов'язання.

Банк виконав свої зобов'язання, надавши позичальнику кошти у розмірі визначеному умовами договору, що підтверджується заявою на видачу готівки № 1 від 23 серпня 2007 року, ордером-розпорядженням про здійснення бухгалтерської проводки та частковим погашенням кредиту відповідачем (а.с. 10).

ОСОБА_3 умови договору належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 17 грудня 2015 року його заборгованість перед банком становить 889 241,60 грн.

Суд першої інстанції, встановивши зазначені обставини, керуючись ч.3 ст.551 ЦК України, врахувавши правовий висновок ВСУ, висловлений у постанові від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14, обґрунтовано дійшов висновку, що розмір пені може бути зменшений за рішенням суду з 397 506,65 грн. до 117 506,65 грн.

При цьому суд врахував, що відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Крім того, розмір пені значно перевищує суму отриманого відповідачем кредиту.

Доводів, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин, ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст.ст. 213-215 ЦПК України і передбачених ст.ст. 309, 310 цього Кодексу підстав для його скасування немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Гринь Костянтина Андрійовича, що діє від імені публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», відхилити.

Заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19 лютого 2016 року в частині визначення розміру пені, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

с у д д і :

Мацунич М.В. Боднар О.В. Ігнатюк Б.Ю.