Справа № 464/9404/15 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/783/2735/16 Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді - Гірник Т.А.

суддів - Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретар - Симець В.І.

з участю представника позивача - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 22 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулась в суд з указаним позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина сторін , що продовжує навчання у розмірі ? частини його доходів. Заявою від 25 січня 2016 року позовні вимоги уточнила та в кінцевому просила стягнути з відповідача на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі ? частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з досягнення дитиною повноліття (ІНФОРМАЦІЯ_8 року) до повного завершення навчання.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 30 листопада 2015 року на час навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною 23 років.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення оскаржила позивач. Посилається на його незаконність та необґрунтованість, винесення з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з»ясуванням обставин, що мають значення для справи та які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, незастосування судом норм матеріального права, які необхідно було застосувати. Просить рішення скасувати та ухвалити нове по суті заявлених вимог, про стягнення з ОСОБА_3 аліменти в розмірі ? від усіх його видів доходів щомісячно на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення ним 23 років.

Мотивує тим, що відповідач має стабільний дохід у виді заробітної плати, оскільки офіційно працевлаштований та окрім того отримує щомісячно пенсію, а тому звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину до досягнення нею 23 років, просила про стягнення аліментів у частці від доходу відповідача, враховуючи те, що його місячний дохід відповідача становить не менше 9 000 грн. і протягом 2014-2015 року останній не сплачував аліменти на утримання сина, жодним чином не допомагав, не брав участі у додаткових витратах на дитину . Суд не врахував, що на даний час позивач є непрацездатна , оскільки має на утриманні малолітню дитину ,ІНФОРМАЦІЯ_4, тому її матеріальне становище не дозволяє належним чином забезпечити утримання повнолітнього сина сторін.

При розгляді справи за апеляційною скаргою представник особи , що її подала мотиви такої підтримала.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився. Належним чином повідомлений про розгляд справи, про що до справи долучена розписка про отримання ним судової повістки 20.04.2016 року. Про причини своєї неявки не повідомив. 05.05.2016 року суду апеляційної інстанції надійшло клопотання від представника відповідача ОСОБА_5 з долученням копії довіреності від 09.03.2016 року на представництво інтересів відповідача , в якому представник просить відкласти розгляд справи по причині перебування її у відпустці з 29.04.2016 року за межами м. Львова. Крім того, просить врахувати подачу апеляційної скарги на судове рішення її довірителем.

Колегія суддів не знаходить підстав для задоволення клопотання з врахуванням наступних обставин. Відповідач ОСОБА_3 належно повідомлений про розгляд справи, про що вказано вище і не з»явився без поважної причини. Із долученої до вказаного клопотання його представника ОСОБА_5 довіреності на представництво інтересів відповідача, убачається , що така довіреність від 09.03.2016 року у тому числі оформлена і на іншу особу - ОСОБА_6 За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для відкладення розгляду справи по причині перебування за межами міста Львова одного із представників учасника процесу немає. Що стосується мотивів клопотання про подачу відповідачем апеляційної скарги на судове рішення, то колегія суддів враховує, що зазначена апеляційна скарга на час розгляду даної справи до суду апеляційної інстанції не надходила.

Враховуючи положення статті 318 ЦПК України, у разі надходження такої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вирішуватиме питання за правилами глави 1 розділу п»ятого ЦПК України .

За таких обставин, колегія суддів вважає можливим продовжувати розгляд справи у відсутності учасників, які не з»явились, що відповідає вимогам ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції повністю таким вимогам не відповідає.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів на утримання сина сторін в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., який продовжує навчання, але не довше ніж до 23 років, суд першої інстанції виходив з положень закону, які регулюють спірні правовідносини. Зокрема, ст. 199 СК України, згідно якої, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років.

В силу положень постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справі щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд врахував: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 року №606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

При визначенні розміру аліментів, суд врахував матеріальне становище матері, яка за матеріалами справи має дитину ІНФОРМАЦІЯ_4, а отже на даний час не може працювати. Суд врахував потреби повнолітньої дитини сторін, яка продовжує навчання, що підтверджено документально та немає доходів, потреби на її утримання, стан здоров'я дитини, матеріальне становище відповідача, який офіційно працевлаштований начальником караулу пожежної охорони Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького, стан його здоров'я, наявність у нього на утриманні неповнолітнього сина від другого шлюбу - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 та дійшов правильного висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який має у цьому потребу по причині навчання та відсутності доходів.

Вирішуючи про стягнення з відповідача в користь позивача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатись, слід щомісячно стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., починаючи з 30.11.2015р. (з врахуванням раніше проведених виплат по сплаті аліментів) до закінчення сином навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років, суд допустив порушення ч. ст. 11 ЦПК України , за якою суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Проте з правильністю висновків суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів, колегія судді погодитись не може з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, батьками повнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 є сторони у справі.

Довідкою № 785 від 23.09.2015р. виданою Львівським державним училищем культури і мистецтв стверджується, що ОСОБА_4 дійсно навчається у Львівському державному училищі культури і мистецтв(ВНЗ I рівня акредитації) на IV курсі спеціальності «Хореографія», державної, денної форми навчання; термін закінчення навчання 30.06.2016р.

Відповідно до положень ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно довідки ОСББ « Стрийська -91 - син сторін проживає з позивачкою /а.с. 29/

За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього кодексу, а саме: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітнім дочкою, сином.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Колегія суддів з урахуванням вищезазначених вимог закону та вказаних встановлених обставин справи визначає розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме: в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, на час навчання сина сторін, але не довше ніж до досягнення сином 23 років.

Такий розмір аліментів відповідає вимогам закону, інтересам як платника аліментів так і повнолітньої дитини, який продовжує навчання, з урахуванням матеріального становища сторін, у разі зміни якого, сторони вправі вирішити питання щодо зміни визначеного судом розміру аліментів.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у ухваленням у справі нового рішення по суті вимог та вирішення про стягнення аліментів в розмірі - 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3, який слід стягувати з 30 листопада 2015 року (дня звернення до суду) на час навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною 23 років.

Керуючись ст. 303, 304 , п.2 ч.1 ст.307, п.3ч.1ст.309, ст.313, , ч.2 ст.314, ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 22 лютого 2016 року скасувати .

Ухвалити у справі нове рішення , яким позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_6 в користь ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_7 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частки усіх видів доходів відповідача щомісячно починаючи з 30 листопада 2015 року на час продовження навчання , але не довше ніж до досягнення ОСОБА_4 23 років .

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 551 гр. 20 коп.

В решті у позові відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді