№ 556/1321/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2016 року Володимирецький районний суд Рівненської області в складі :

головуючої - судді Котик Л.О.

при секретарі Соловей Г.С.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в смт.Володимирець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору Дарування недійсним,-

встановив:

Адвокат Печончик О.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, мотивуючи слідуючим:

09.07.2008 року був укладений Договір дарування житлового будинку по АДРЕСА_1. Згідно даного договору ОСОБА_4 (дідусь позивачки) безоплатно передав у власність обдарованої ОСОБА_2 (мати позивачки) вищезгаданий будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 помер. Даний Договір дарування ОСОБА_1 (дів. ОСОБА_2) вважає незаконним , оскільки як дідусь так і мати позивачки постійно говорили, що спірний будинок залишиться їй. Крім того, ОСОБА_4 в період укладення вище згаданого договору дарування тяжко хворів, був людиною похилого віку, підписував усі документи, довірившись своїй дочці - відповідачці ОСОБА_2 В силу даних обставин, вище згаданий договір дарування вчинено під впливом помилки. ОСОБА_4 подарував будинок відповідачці ОСОБА_2, маючи намір передати його у власність онуці - ОСОБА_1

На підставі наведеного позивачка просить визнати Договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1, посвідчений державним нотаріусом Володимирецької державної нотаріальної контори, реєстраційний номер №2803 між ОСОБА_4 і ОСОБА_2, недійсним.

Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК.

Представник позивача надіслав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідачка позов визнала повністю, про що надала відповідну заяву, просить справу розглядати без її участі.

Дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення з наступних підстав:

09.07.2008 року між ОСОБА_4 (дарувальник) та ОСОБА_2 (обдарована) був укладений договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1, посвідчений державним нотаріусом Володимирецької державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі №2803.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4, у віці 83 роки, помер, що стверджується свідоцтвом про смерть останнього, серія НОМЕР_1, видане Відділом РАЦС Володимирецького РУЮ Рівненської області, 08.04.2010 року.

Згідно виписки з медичної карти хворого ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент укладення договору дарування - 09.07.2008 року останній хворів.

У відповідності до ст.717 Цивільного Кодексу України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Як вбачається зі ст.204 Цивільного Кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину).

У відповідності до ч.1 ст.215 Цивільного Кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, ч.3 ст. 203 ЦК України.

Згідно із ч. З ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. (ст.. 229 ЦК України)

З роз'яснень, які викладені в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними», вбачається, що правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

У відповідності до правової позиції, викладеної Верховним Судом України у справі №6-202цс від 21.10.2015 року, виходячи зі змісту статей 203, 717 ЦК України, договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повне уявлення не лише про предмет договору, а й досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування, правовою метою якого є передача власником свого майна у власність іншої особи без отримання взаємної винагороди.

Отже, наявність чи відсутність помилки - неправильного сприйняття позивачем фактичних обставин правочину, що вплинуло на волевиявлення особи під час укладення договору дарування, суд визначає не тільки за фактом прочитання сторонами тексту оспорюваного договору дарування та роз'яснення нотаріусом суті договору, а й за такими обставинами, як: вік позивача, його стан здоров'я та потреба у зв'язку із цим у догляді й сторонній допомозі; наявність у позивача спірного житла як єдиного; відсутність фактичної передачі спірного нерухомого майна за оспорюваним договором дарування дарувальником обдаровуваному та продовження позивачем проживати в спірній квартирі після укладення договору дарування.

Лише в разі встановлення цих обставин норми частини першої статті 229 та статей 203 і 717 ЦК України у сукупності вважаються правильно застосованими.

З урахуванням встановлених обставин, вік, хвороба ОСОБА_4 на час укладення договору, суд приходить до висновку, що останній допустив помилку щодо обставин, які мають істотне значення при вчиненні правочину, а саме - щодо особи обдарованого.

Відповідачка позов визнала повністю, про що написала відповідну заяву. А у відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позов є підставним і підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 15, 130, 174, 208, 209 ЦПК України, ст..ст. 203-204, 215-216, 259, 717 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати недійсним Договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1, посвідчений державним нотаріусом Володимирецької державної нотаріальної контори, реєстраційний номер №2803, укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551,20 грн. - судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд. Апеляційна скарга може бути подана сторонами протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С У Д Д Я :