У Х В А Л А

18 січня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого - судді : Оніпко О.В., суддів : Собіни І.М., Хилевича С.В.

секретар Вох В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 4 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_7, про визнання заповітів недійсними.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_3 та її представника, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів , -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Володимирецького районного суду від 04.12.2015р. провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа : ОСОБА_7, про визнання заповітів недійсними - закрито.

У поданій на рішення апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2, вказує на її незаконність, оскільки відсутні умови, визначені у п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, тобто, нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав для закриття провадження у справі. ОСОБА_1, звертаючись до суду із позовною заявою, яка датована 16.01.2014р., як на підставу позовних вимог про визнання оспорюваних заповітів недійсними покликалась на те, що заповідачка ОСОБА_8 була неписьменною, однак посадова особа Красносільської сільської ради не дотрималась вимог закону та порядку посвідчення заповітів, що встановлений для посвідчення заповітів неписьменних осіб.

Раніше судом була розглянута справа з підстави неписьменності заповідача, а в даний час позов подано з підстав відсутності у секретаря сільської ради повноважень на вчинення нотаріальних дій та відсутності самого заповідача на території сільської ради в період вчинення заповітів, а тому підстава позовів є різною.

В оскаржуваній ухвалі суд покликається на те, що відсутність повноважень у секретаря сільської ради досліджувалось апеляційним судом, проте це не змінює обставин того, що з цих підстав позов не заявлявся. Згідно з ч.1 ст. 303 та ч.2 ст. 335 ЦПК України апеляційний і касаційний суд розглядає справу лише у межах позовних вимог, заявлених у суді 1-ї інстанції. Отже, будь-які висновки апеляційного та касаційного суду з інших підстав, ніж заявлені у суду 1-ї інстанції, не свідчить про розгляд справи в цілому. Просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду 1-ї інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду 1-ї інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді 1-ї інстанції, колегія суддів приходить до висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.11.2015р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа : ОСОБА_7, про визнання недійсними заповітів, складених ОСОБА_8 29.10.2001р. та 02.11.2001 р., посвідчених виконавчим комітетом Красносільської сільської ради на користь

_____________________________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інст. Іванків О.В.

Провадження №22ц/787/201/2016 Доповідач - Оніпко О.В.

ОСОБА_5 та ОСОБА_4, вказуючи на те, що ОСОБА_8 (мати позивачки) не могла підписати заповіти, оскільки під час складання заповітів вона знаходилась в м.Харкові. Також вважає, що волевиявлення матері на складання таких заповітів не було і вони є недійсними через недодержання форми заповітів. Крім того, особа, яка посвідчила вказані заповіти ОСОБА_6, яка на час їх посвідчення працювала секретарем Красносільської сільської ради, а тому і залучена нею, як відповідач у справі, не мала на це повноважень.

Закриваючи провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд 1-ї інстанції виходив з того, що судовим рішенням Володимирецького районного суду від 20.06.2014р., постановленим у справі за позовом ОСОБА_4 до Красносільської сільської ради, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадщину та за зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_7 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання заповітів недійсними та визнання права власності на спадкове майно, вже вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав .

Колегією суддів встановлено, що вказаним судовим рішенням, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 27.08.2014 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково та визнано за нею право власності за заповітом на ? частини житлового будинку з господарськими будівлями № 10 по вул.Лесі Українки в с. Липне Володимирецького району Рівненської області після смерті матері ОСОБА_8, померлої 18.05.2013 року. Зустрічний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_7 задоволено частково: визнано за ОСОБА_1 та за ОСОБА_7 за кожною право власності за заповітом на 1/8 частину вказаного житлового будинку, в решті в позові відмовлено.

Ухвалами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.09.2014 р. та від 06.04.2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у даній справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 та ОСОБА_7 та відмовлено у допуску вказаної справи про перегляд ухвали від 23.09.2014 року до провадження Верховного Суду України.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 уточнила, що суть позовних вимог останньої зводиться лише до визнання заповітів недійсними на підставі вимог ст. 47 ЦК УРСР у зв»язку з відсутністю у ОСОБА_6, як посадової особи Красносільської сільської ради повноважень на посвідчення заповітів на час їх складання спадкодавцем у 2001 році.

Відповідно до вимог закону, закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв'язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Підставами для закриття провадження у справі є обставини, які підтверджують: неправомірність виникнення процесу (п. 1, 2, 5 ст. 205 ЦПК України); неможливість його подальшого продовження (п. 6, 7 ст. 205 ЦПК України); недоцільність його продовження (п. 3, 4 ст. 205 ЦПК України).

Зокрема, згідно з п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду 1-ї інстанції про тотожність даного спору зі спором, з приводу якого ухвалене рішення Володимирецьким районним судом від 20.06.2014 року, оскільки заявлені ОСОБА_1 у даному позові вимоги щодо визнання недійсними вказаних заповітів ґрунтуються на підставах, визначених ст. ст. 47 та 542 ЦК УРСР 1963 р. і з такими вимогами позивачка до суду раніше не зверталася. Що стосується зазначених місцевим судом в ухвалі висновків щодо встановленого судом у попередніх судових рішеннях факту наявності у ОСОБА_6, як посадової особи сільської ради повноважень на посвідчення оспрюваних позивачкою заповітів, то вказані обставини врегульовані нормами ст. 61 ЦПК України і можуть бути враховані судом при розгляді справи по суті, отже не є підставою для закриття провадження у даній справі згідно з п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

У зв»язку з наведеним, ухвала місцевого суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду 1-ї інстанції на новий розгляд в іншому складі .

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 312 -315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 04 грудня 2015 р. скасувати, справу направити до суду 1-ї інстанції на новий розгляд в іншому складі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді :