АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого-судді Кулянди М. І.

суддів: Половінкіної Н.Ю., Перепелюк Л.М.

секретар: Чубрей І.І.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новодністровського міськрайонного суду Чернівецької області від 07 липня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду.

В обґрунтування позову посилався на те, що рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 14 березня 2013 року з нього на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання його двох синів від першого шлюбу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 січня 2013 року, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття.

Зазначав, що окрім двох дітей від першого шлюбу, зараз на його утриманні перебувають ще двоє дітей від другого шлюбу та дружина, яка не працює, оскільки доглядає за новонародженою дитиною. Він і сам хворіє на хронічний гепатит, в зв'язку з чим йому потрібні постійні додаткові витрати на придбання ліків. Крім цього, він з родиною орендує квартиру, сплачуючи чималі кошти за комунальні платежі та оренду. Його батьки є непрацюючими пенсіонерами, а мама тяжко хворіє, через що він змушений допомагати їм матеріально. Сплачуючи 1/3 частини всіх його видів заробітку дітям від першогошлюбу, він не забезпечує належним чином дітей в другому шлюбі і вони

22ц-1156/16 головуючий по 1 інстанції Стасів І.С.

Категорія: 50 доповідач Кулянда М.І.

знаходяться в більш тяжкому матеріальному становищі. Він не має у своїй власності будь-якого рухомого чи нерухомого майна, в тому числі автомобіля, квартири, будинку чи земельної ділянки.

У зв'язку з наведеним, просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 14 березня 2013 року по цивільній справі №722/203/13-ц на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3, ОСОБА_3 з 1/3 до 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття.

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 07 липня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду відмовлено.

На вказане рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги про зменшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду не підлягають задоволенню, так як матеріальний стан позивача змінився в сторону покращення, а зміна сімейного стану останнього не впливає на його спроможність сплачувати аліменти на дітей від попереднього шлюбу.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним.

Судом встановлено, що згідно рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 14 березня 2013 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання його двох синів від першого шлюбу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 січня 2013 року, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. Заборгованості по сплаті аліментів немає.

17 лютого 2015 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася донька - ОСОБА_5, таким чином, на його утриманні перебувають донька ОСОБА_5 та син ОСОБА_4, біологічним батьком якого є інша особа, а не позивач. В той же час, дружина позивача не зверталася з позовом до батька дитини про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4.

Дружина позивача перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьохрічного віку, яка отримала грошову допомогу при народженні дитини та щомісячно отримує грошову допомогу від держави.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує наступні обставини: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 23 вказаної Постанови визначено, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Як вбачається із матеріалів справи, будь-яких доказів щодо погіршення свого стану здоров'я (фактично понесених витрат на лікування) чи стану здоров'я членів його сім'ї ОСОБА_1 не надав.

Доводи апеляційної скарги про те, що факт допомоги своїм батькам впливає на його матеріальний стан є безпідставними, оскільки батьки отримують пенсію, проживають окремо та не звертались до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на їх утримання.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що його матеріальний стан погіршився у зв'язку з орендою житла колегія суддів до уваги не бере, так як ОСОБА_1 є співвласником трьохкімнатної квартири, яка знаходиться в м.Новодністровськ, де фактично проживають його батьки, що підтверджується відміткою в його паспорті.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як вбачається із матеріалів справи у відповідача не має інших видів доходів окрім зарплати, в той час, коли обоє дітей перебувають на диспансерному обліку в Новодністровській міській лікарні, потребують систематичного лікування та оздоровлення, що підтверджується заключеннями ЛКК № 569 та № 570 від 30 травня 2016 року, № 545 від 24 травня 2016 року, № 544 від 24 травня 2016 року, № 571 від 30 травня 2016 року.

Крім того, сума прожиткового мінімуму на 2016 рік встановлена Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» на 1 дитину, віком від 6 до 18 років, з 01 травня пo 30 листопада становить 1 531 гривень.

Таким чином, відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що у нього склалось таке матеріальне становище, за наявності якого він не спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у визначеному судом 1-ї інстанції розмірі.

Зокрема, ним не надано доказів про наявність обставин, передбачених ст. 182 СК України, які суд повинен врахувати при визначенні розміру аліментів, тобто наявність у нього утриманців, поганий стан його здоров'я і таке інше.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Усупереч вимогам ст. 60 ЦПК України, апелянт не надав суду належні та допустимі докази на спростування висновків суду першої інстанції.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Новодністровського міськрайонного суду Чернівецької області від 07 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: