Справа № 325/481/16-ц
Провадження № 2/325/247/2016 РІШЕННЯ
04 травня 2016 року Приазовський районний суд Запорізької області
у складі: головуючого судді Шеіної Л.Д.
при секретарі: Красновій Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Приазовського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,
19.04.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 19.04.2016 року до досягнення дітьми повноліття.
В обґрунтування позову посилається на те, що вона уклала шлюб з ОСОБА_5, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області 18 січня 2013 року, про що складено відповідний актовий запис № 01.
Від шлюбу народилося двоє дітей - сини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження. відповідач по справі ОСОБА_2 є батьком неповнолітніх дітей:
З березня 2016 року вона проживає окремо від відповідача по справі ОСОБА_2, а діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні.
Відповідач ОСОБА_2, від надання допомоги на утримання неповнолітніх дітей ухиляється, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча не звільнений від цього обов'язку.
На переконання позивачки, за законом батьки мають рівні права та обов*зки щодо дитини, а отже, батько повинен також приймати участь у матеріальному забезпеченні неповнолітніх синів. Хоча на теперішній час відповідач офіційно не працевлаштований, проте на думку позивачки, він має можливість надавати допомогу на утримання дітей. Свої вимоги щодо визначення частки відрахування із заробітку (доходу) відповідача в розмірі 1/3 частини обґрунтовує засадами розумності, виваженості та справедливості.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, будучи сповіщеною про день та час розгляду справи, надала суду заяву щодо розгляду справи в її відсутність, просила суд позов задовольнити і не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення суду ( а.с.15).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, надав суду заяву щодо розгляду справи в його відсутність і зазначив, що проти позову не заперечує, обставин, які б вплинули на зменшення розміру аліментів, він не має ( а.с.14,16-17).
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини:
- із свідоцтва про народження (а.с.5-6) вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком як ОСОБА_3, так і ОСОБА_4 є ОСОБА_2;
- із довідки , яка видана Приазовською селищною радою 12.04.2016 року ( а.с.7 ) вбачається, що до складу сім*ї ОСОБА_1 входить син ОСОБА_3 2010 року народження та син ОСОБА_4 2013 року народження.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до положень ст..114 СК України мати і батько мають рівні права та обов*язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов*язків щодо дитини.
Таким чином, виходячи із зазначено принципу рівності обов*язків обох батьків щодо дітей, кожен із них зобов*язаний забезпечувати утримання дітям не менше відповідного прожиткового мінімуму, що діє на час вирішення спору, при відсутності домовленості між батьками про розмір сплати аліментів.
Відповідно до положень ст..8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до Законів України.
Відповідно до положень статті 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст..10 ЦПК України , цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з*ясуванню обставин справи: роз*яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов*язкі, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов*язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказів, які б вплинули на зменшення розміру аліментів, який визначила позивачка, відповідачем надано не було.
За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 19 квітня 2016 року до досягнення ними повноліття.
Згідно з ч. 3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
На підставі викладено, керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, на підставі ст. 180-183 СК України, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Запоріжжя, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 19 квітня 2016 року до досягнення ними повноліття.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному прядку до апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Д. Шеїна