Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/448/16-ц
Провадження № 2/670/247/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Волкової О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

за відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Віньківці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Охрімовецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 15.10.2000 року, право власності на нерухоме майно жилий будинок, що розташований по вул. Заславська, буд. 44, в с. Охрімівці Віньковецького району Хмельницької області та земельну ділянку загальним розміром 0,25 га, що розташована по вул. Заславська, буд. 44, в с. Охрімівці Віньковецького району Хмельницької області.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що 15.10.2000 року в м. Кривий Ріг померла її мати ОСОБА_2, яка була власником житлового будинку та земельної ділянки площею 0,25 га, що знаходяться в с. Охрімівці по вул. Заславська, 44. При житті мати заповіла їй все належне майно, на яке після її смерті відкрилася спадщина. Позивач спадщину прийняла шляхом вступу в оперативне управління майном. Інший спадкоємець син померлої ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовився.

28.05.2015 року представник позивача звернулась із заявою до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки заповіт не внесений у спадковий реєстр та відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

А тому в позасудовому порядку реалізувати своє право на переоформлення спадщини ОСОБА_1 не може.

У судове засідання 14.09.2016 року сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не зявились.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути без її участі та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача, Охрімовецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, сільський голова ОСОБА_6 також надав суду письмову заяву, у якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнав повністю та просив справу розглянути за відсутності представника сільської ради.

14.09.2016 року справа розглянута згідно з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що 15.10.2000 року в м. Кривий Ріг померла мати позивачки ОСОБА_2, після чого на належне їй майно відкрилась спадщина, та зокрема на житловий будинок з надвірними спорудами в с. Охрімівці по вул. Заславська, 44.

Відповідно до змісту заповіту від 30.06.2000 року, посвідченого секретарем Охрімовецької сільської ради, спадкоємцями всього належного ОСОБА_2 майна, є її дочка ОСОБА_1 позивач по справі, яка прийняла спадщину, та син ОСОБА_3, який від прийняття спадщини відмовився.

Наведені обставини підтверджуються письмовими матеріалами справи, та зокрема: свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 серії І-КИ № 360907; паспортом позивача, ксерокопією заповіту від 30.06.2000 року, згідно якого ОСОБА_2 все своє майно заповіла дочці ОСОБА_1 та сину ОСОБА_3; копією свідоцтва про народження ЯР № 104875, із якого вбачається, що матір`ю ОСОБА_7 є ОСОБА_2; копією свідоцтва про одруження ІІ-АГ № 167438, відповідно до якого ОСОБА_8 24.10.1970 року уклала шлюб із ОСОБА_7, і прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Кравченко»; матеріалами спадкової справи № 20-2015, наданої приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 на запит суду.

Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК України (1963 року), який діяв на момент виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

Відповідно до ст. 549 цього Кодексу , спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно довідки квартального комітету № 17, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, та разом із нею була зареєстрована та проживала з 17.08.1998 року по 15.10.2000 року її мати ОСОБА_2.

Отже, з огляду на викладене, після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла позивач, а інший спадкоємець за заповітом -- син померлої ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовився.

Згідно виписки з протоколу № 20 засідання правління колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» с. Охрімівці, ОСОБА_2 17.11.1994 року передано у власність житловий будинок.

Згідно виписки з погосподарської книги № 4 за 1991-1995 роки, 1996-2000 роки головою двору в с. Охрімівці по вул. Заславська, 44, була ОСОБА_2.

28.05.2015 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 відмовлено представнику позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 15.10.2000 року, у зв`язку з тим, що заповіт складений ОСОБА_2 не внесено у спадковий реєстр, та відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Як встановлено судом, померла ОСОБА_2, будучи власником домоволодіння, заповіла це майно позивачу, але через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та відсутністю відмітки про внесення заповіту в спадковий реєстр, ОСОБА_1 позбавлена права на отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в цілому, чим порушуються її особисті та майнові права, і його вирішення можливе лише в судовому порядку.

Визнання права власності за ОСОБА_1 на житловий будинок з надвірними спорудами не оспорюється відповідачем, не порушує прав чи інтересів інших осіб, у звязку з чим позов у цій частині належить задовольнити.

Що стосується позовних вимог про визнання за позивачем права приватної власності на земельну ділянку площею 0,25 га, розташовану по вул. Заславська, 44, в с. Охрімівці Віньковецького району, то вказані вимоги задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 5. Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Із рішення Охрімовецької сільської ради № 30 від 19.11.1993 року слідує, що ОСОБА_2 передано у власність для обслуговування житлового будинку земельну ділянку площею 0,25 га.

Відповідно до ст. 22 ЗК України (Закон від 18.12.1990 № 561-ХІІ) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Згідно зі ст. 23 ЗК України (Закон від 18.12.1990 № 561-ХІІ) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_2 не провела державної реєстрації земельної ділянки, яка їй була надана на підставі рішення Охрімовецької сільської ради № 30 від 19.11.1993 року, доказів на підтвердження отримання нею державного акта на право власності на земельну ділянку суду не надано, відтак суд доходить висновку, що спадкодавець права власності на земельну ділянку не набула, та вказане майно не може входити до складу спадщину, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити.

Керуючись ст. 15, ст. 16 ЦК України, ст. ст. 524 - 527, ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. 8, ст. 10, ст. 11, ст. 60, ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 15 жовтня 2000 року, право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Охрімівці по вул. Заславська, 44, Віньковецького району Хмельницької області.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення через Віньковецький районний суд до Апеляційного суду Хмельницької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М.Волкова