Справа № 643/413/16-ц
Номер провадження 4-с/643/30/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2016 р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова під головуванням судді Горбунової Я.М., при секретарі Арестовій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа: в.о. начальника Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2, старший державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 про визнання неправомірною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність в.о. начальника Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2, яка полягала у неналежному виконанні її обовязків, в тому числі порушенні обовязку по виконанню контролю за законністю виконавчого провадження №30094278, а також на бездіяльність державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3, яка полягала у неналежному виконанні її обовязків щодо виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 28.04.2011 року по справі №2-1060/11 по виконавчому провадженню №30094278.

Представник скаржника в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив задовольнити скаргу у повному обсязі.

Інші особи, які приймають участь у розгляді скарги, в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином, про причини не явки суду не повідомили.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушені їх права чи свободи.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.

Так судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28.04.2011 р. позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 29 312, 84 коп. та судові витрати.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 19 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Постановою державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_5 від 23.11.2011 р. було відкрито виконавче провадження №30094278 за виконавчим листом по справі №2-1060/11, який був виданий 01.11.2011 р.

З відповіді старшого державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3 від 08.07.2015 р. №10-30/5/ДВ-4 вбачається, що в ході примусового виконання виконавчого провадження державним виконавцем було здійснено заходи з розшуку майна боржника, а саме: 12.12.2011 р., 06.03.2012 р., 07.05.2012 р. державним виконавцем було здійснено вихід за адресою мешкання боржника за адресою: АДРЕСА_1, однак перевірити майновий стан не виявилось можливим у звязку із відсутністю мешканців квартири; було направлено запити, згідно відповіді яких боржник володіє на праві спільної сумісної власності квартирою №87 по вул. Др. Народів, 206 у м. Харкові, в якій він зареєстрований, транспортні засоби за боржником не зареєстровані; 25.01.2012 р. державним виконавцем було винесено постанову про накладення арешту на майно боржника.

З огляду на викладене, державний виконавець при виконанні виконавчого документа, виданого Московським районним судом м. Харкова діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Аналізуючи представлені вище факти, дослідивши надані сторонами документи на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку про те, що дії державного виконавця та в.о. начальника Московського ВДВС ХМУЮ по примусовому виконанню судового рішення відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», скарга подана необгрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 213, 386, 387 Цивільного Кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятиденний строк з дня винесення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Я.М. Горбунова