Справа № 223/920/16-ц
Провадження № 2-о/223/244/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участю заявниці ОСОБА_1, розглянувши в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області заяву ОСОБА_1, де заінтересована особа Вугледарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до Вугледарського міського суду Донецької області з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. Свою заяву обґрунтовує тим, що вона, перебуваючи на тимчасово окупованій території, 11 грудня 2016 року народила дівчинку у місті Донецьку. Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації народження. Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області заявниці було відмовлено в реєстрації дитини з причини недійсності документів, виданих органами розташованими на тимчасово окупованій території. Заявниця просить суд встановити факт народження нею 11 грудня 2016 року дівчинки у місті Донецьку.

Заявниця в судовому засіданні уточнила вимоги заяви та просила встановити факт народження нею 11 грудня 2016 року дівчинки ОСОБА_2, на тимчасово окупованій території в місті Донецьку Донецької області.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти встановлення факту народження дитини заперечень не мала, просила винести рішення на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що є знайомою заявниці, показала суду, що бачила ОСОБА_1 вагітною на останніх місяцях вагітності приблизно три місяці тому. Свідку відомо, що ОСОБА_1 11 грудня 2016 року народила дівчинку ОСОБА_2 у місті Донецьку, а за декілька днів до судового засідання бачила новонароджену.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що є тіткою заявниці та бачила останню вагітною під час розмов по засобу відеозвязку «Скайп» та особисто незадовго до пологів. Свідку відомо, що ОСОБА_1, не перебуваючи у шлюбі, 11 грудня 2016 року народила дівчинку у місті Донецьку.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 11 грудня 2016 року народила дівчинку у місті Донецьку, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 1536 від 12 грудня 2016 року, виданого Центральною міською клінічною лікарнею №6 міста Донецька (а.с. 5).

Відповідно до обмінної карти пологового будинку, пологового відділу лікарні ОСОБА_1 15.11.2016 року, перебуваючи на 36-37 тижні вагітності, стала на облік як вагітна, після чого неодноразово проходила медичні обстеження, в тому числі і ультразвукові обстеження плоду, а 11 грудня 2016 року народила дівчинку (а.с. 6-11).

Згідно диспансерної картки вагітної жінки ОСОБА_1 знаходячись на території Російської Федерації стала на облік як вагітна 01.06.2016 року, перебуваючи на 12-13 тижні вагітності, після чого проходила медичні обстеження (а.с. 12-21).

Заявниці було відмовлено в отриманні свідоцтва про державну реєстрацію народження дитини з підстав недійсності наданих заявницею документів для реєстрації (а.с. 22).

Суд, дослідивши пояснення заявниці та свідків, розглянувши матеріали справи, вивчивши всі наявні по справі докази, їх допустимість та належність, і приймаючи вищенаведені обставини в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Частинами першою та третьою ст. 2 Конституції України визначено, що суверенітет України поширюється на всю її територію, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Стаття 3 Конституції України передбачає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

З абз. 1 ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України вбачається, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Частиною третьою ст. 257-1 ЦПК України встановлено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Згідно з ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

За пп. 2 п. 2 Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Донецької області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Згідно цього наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватися там. Всі акти та документи, виданні органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєстровані, з 1 грудня 2014 року вважаються недійсними.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, яка започаткувала виняток із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення, який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи видані на окупованій території, зокрема недійсність не може бути застосована до таких дій як, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Також враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Медичне свідоцтво про народження, надане заявницею для державної реєстрації факту народження дитини, не може визнаватися належним документом з підстав його складання установою, яка знаходиться на тимчасово непідконтрольній території України, але вказана в ньому інформація береться судом до уваги в частині, що підтверджується заявниками та поясненнями свідків, а також дослідженими судом іншими допустимими та належними доказами.

Пунктом першим Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» встановлено, що визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» місто Донецьк, Донецької області, є тимчасово окупованою територією незаконним збройними формуваннями терористичних організацій та військами Російської Федерації.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Суд вважає за можливе встановити факт народження 11 грудня 2016 року ОСОБА_1 дівчинки ОСОБА_2, в місті Донецьку, Донецької області, відомості про батька дитини записати у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України (зі слів матері).

На підставі викладеного, Конституції України, Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області», керуючись ст. ст. 208 209, 212 215, 234 235, 2571, 259 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, де заінтересована особа Вугледарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту народження дитини задовольнити.

Встановити факт народження 11 грудня 2016 року ОСОБА_1 дитини дівчинки ОСОБА_2, на тимчасово окупованій території в місті Донецьку Донецької області. Мати ОСОБА_1, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості про батька записати відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (зі слів матері).

Зобовязати Вугледарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області невідкладно зареєструвати факт народження 11 грудня 2016 року ОСОБА_1 дитини дівчинки ОСОБА_2 та внести відомості про батьків на підставі цього рішення.

Копію рішення, після його проголошення, негайно направити до Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та вручити заявниці.

Дане рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду через Вугледарський міський суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області ОСОБА_5