Справа № 579/1490/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 жовтня 2016 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді Моргуна О.В.,

за участі секретаря Сергієнко Ж.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кролевець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вони є батьками двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з матір'ю. На підставі рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 5 лютого 2002 року з нього на користь відповідачки підлягали стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку на дочку ОСОБА_5, а на підставі рішення Кролевецького районного суду від 19 березня 2014 року підлягали стягненню аліменти в розмірі 700 грн. щомісяця на дочку ОСОБА_6.

З серпня 2014 року старша дочка ОСОБА_5 проживає з ним та знаходиться на його утриманні.

У вересні 2014 року він звертався до суду з позовною заявою про звільнення від сплати аліментів на дочку ОСОБА_5 та стягнення на неї аліментів з ОСОБА_2 Ухвалою Кролевецького районного суду від 06 жовтня 2014 року позовна заява була залишена без розгляду. На той час вони вирішили спір добровільно: відповідач забрала з виконавчої служби виконавчі листи про стягнення аліментів на обох дітей. Виконавчий лист про стягнення аліментів на ОСОБА_3 віддала йому, а виконавчий лист про стягнення аліментів на ОСОБА_4 - залишила собі.

За час, що минув, він самостійно ніс витрати по утриманню ОСОБА_3 та добровільно приймав участь в утриманні ОСОБА_4 шляхом придбання їй речей по списку, який складала відповідач.

З 1 вересня 2016 року ОСОБА_3 є студенткою Національного транспортного університету (місто Київ). Його коштами було сплачено навчання дочки за перше півріччя та проживання в гуртожитку, його коштом та працею було зроблено ремонт в кімнаті гуртожитку, де вона зараз проживає.

13 вересня 2016 року йому стало відомо, що відповідачка 13 травня 2016 року знову звернулася до виконавчої служби з питання стягнення аліментів на ОСОБА_4 і він має борг по сплаті аліментів в сумі 2506,45 грн. 14 вересня 2016 року він сплатив відповідачці дані кошти.

З урахуванням викладеного він вважає, що відповідачка повинна сплачувати аліменти на дочку ОСОБА_5 і просить суд стягнути з неї аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. на місяць з індексацією відповідно до закону щомісячно, до повноліття дитини.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю.

Відповідач позов не визнала, посилаючись на те, що вона також утримує дочку ОСОБА_5, приймає участь у її вихованні та догляді.

Допитана в режимі відеоконференції як свідок дочка ОСОБА_3 пояснила, що в даний час навчається в Національному транспортному університеті на денній формі навчання в м.Києві і проживає в гуртожитку навчального закладу. Батько утримує її повністю, мати також надає грошову допомогу, допомагає продуктами харчування, збирає до навчального закладу. Вона вважає , що не має потреби стягувати аліменти з матері.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження, в яких позивач записаний їх батьком, а відповідачка - матір'ю (а.с.7, 8).

Шлюб між сторонами розірваний на підставі рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 5 жовтня 2010 року (а.с.9).

Відповідно до рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 5 лютого 2002 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 присуджено стягнення аліментів на дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини його заробітку/доходу, але не менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно до її повноліття, починаючи з 25 грудня 2001 року.

За рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 19 березня 2014 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 присуджено стягнення аліментів на дочку ОСОБА_6 в розмірі 700 грн. щомісяця до її повноліття (а.с.12).

На виконання зазначеного вище рішення суду від 5 лютого 2002 року про стягнення аліментів на дочку ОСОБА_5 було видано виконавчий лист і передано на виконання у відділ державної виконавчої служби Кролевецького районного управління юстиції. Виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа закінчене за постановою державного виконавця від 6 жовтня 2014 року у зв'язку з наданням стягувачем ОСОБА_2 заяви про відмову від примусового стягнення аліментів (а.с.13).

Таким чином вбачається, що відповідачка, як стягувач за виконавчим листом, не отримує аліменти від позивача на дочку ОСОБА_5. Зазначені обставини не заперечуються самим позивачем.

Дочка ОСОБА_5 навчається на денній формі навчання в Національному транспортному університеті в м.Києві (термін навчання 3 01.09.2016 по 30.06.2020), проживає в гуртожитку за місцем навчання, що підтверджується довідкою №107 від16.09.2016 року, виданою навчальним закладом (а.с.37) і квитанцією про оплату за проживання в гуртожитку (а.с.36).

Як вбачається з пояснень позивача, відповідачки і їх дочки, позивач добровільно утримує дочку, при цьому відповідачка також надає кошти на її утримання, а також надає іншу матеріальну допомогу, що не оспорюється сторонами та підтверджується позивачем.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Крім того, згідно зі ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Позивач не звернувся до суду з вимогою про звільнення його від сплати аліментів на дочку ОСОБА_5, визначених за рішенням Кролевецького районного суду від 5 лютого 2002 року, яке на сьогодні чинне і підлягає обов'язковому виконанню.

Дочка ОСОБА_5 не вважає за необхідне, щоб з відповідачки стягувалися кошти на її утримання за рішенням суду.

За таких обставин відсутні підстави для стягнення аліментів на дочку ОСОБА_3 з відповідачки на користь позивача, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають за їх безпідставністю.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.10, 60, 158, 197, 212-215, 223 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення - апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.223 ЦПК України.

Рішення виконано суддею на комп'ютері в нарадчій кімнаті.

Суддя О. В. Моргун