Справа № 185/794/16-ц
Провадження № 2/185/1062/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 квітня 2016 рокуПавлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Боженко Л.В. за участю секретаря Полуциган О.П., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся через суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1. Заявлені вимоги мотивував тим, що право власності на вказану квартиру належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування посвідченого 30.04.1999року Першою Павлоградською держнотконторою за реєстровим №2- 962. З 30.06.1983 року, з часу отримання ордеру №794, в вказаної квартирі мешкали ОСОБА_3, який є вітчимом позивача та ОСОБА_4, яка доводиться матірю позивачу. ОСОБА_3 помер в серпні 2002 року, а мати в січні 2013 року. В липні 2005 року зі згоди матері позивач вселився в квартиру АДРЕСА_2. Мати потребувала догляду, оскільки була вже похилого віку. Позивач вказує на те, що ОСОБА_2 ніколи не проживав в спірній квартирі, оскільки народився, навчався та постійно проживав в Російській Федерації. Позивач з липня 2005 року і по сьогоднішній час користується, доглядає і утримає квартиру, а тому просить суд визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_2.

В судове засідання від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги, просив задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та день слухання справи.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню на підставі ст.ст.344,346 ЦК України, п. 8 Перехідних положень ЦК України. За вимогами останніх, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Право власності припиняється у разі смерті власника. Правила ст.. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Як слідує з матеріалів справи, відповідачу - ОСОБА_2 належить право власності на квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору дарування посвідченого 30.04.1999року Першою Павлоградською держнотконторою за реєстровим №2- 962. (а.с.12).

Ордер №794 від 30.06.1983 року на квартиру АДРЕСА_2 виданий ОСОБА_3( а.с.6). Як слідує з свідоцтва про шлюб від 03.04.1982 року 11-КИ № 392851 ОСОБА_3 та ОСОБА_5 уклали шлюб 03.04.1982 року( а.с.7). ОСОБА_3 помер 23.08.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія1-КИ №463043(а.с.9). ОСОБА_4 померла 06.01.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-КИ №497394.(а.с.11).

З довідки про реєстрацію та склад сім` і, наданої «Павлограджитлосервіс» слідує, що ОСОБА_1 зареєстрований в спірній квартирі з 01.07.2005 року (а.с.10). В підтвердження того, що позивач володів та відкрито користувався зазначеною квартирою як власник і відкрито, добросовісно і безперервно продовжує користуватися зазначеним нерухомим майном по цей час, а саме на протязі більш ніж десяті років, надав суду довідки про відсутність боргу за комунальні послуги.(а.с.13-15). Згідно висновку про вартість майна оціночна вартість квартири АДРЕСА_2 складає 34 973 грн. (а.с. 17).

За викладених обставин суд виходить з того, що відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Позивач достовірно довів факт набуття ним права власності на квартиру АДРЕСА_2 за набувальною давністю, оскільки він добросовісно і відкрито користується нерухомим майном на протязі більше 10 років. Інших осіб, які б заявляли вимоги щодо повернення вказаного нерухомого майна не має, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і є підстави для визнання права власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_3 за позивачем.

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.В.Боженко