Номер провадження 2/754/41/16
Справа №754/1108/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

19 грудня 2016 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Шевчука О.П. при секретарі Бойко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом про стягнення з ОСОБА_2, НАСК «Оранта» матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.01.2012 року в с. Липовий Скиток Васильківського району Київської області сталася ДТП - ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 порушив Правила дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що належить позивачу в справі.

Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічні ушкодження, автомобіль позивача фактично знищений, розмір завданих збитків становить купівельну вартість транспортного засобу - 88 960 грн.

21.01.2015 року позивач звернувся до НАСК «Оранта», якою на час ДТП була застрахована цивільно - правова відповідальність ОСОБА_1, з заявою про виплату страхового відшкодування, однак на час звернення до суду відповіді на своє звернення не отримав.

У зв'язку з викладеним позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування завданої ним шкоди, однак останній завдану шкоду не відшкодував.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить суд позов задовольнити, стягнувши з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 88 960 грн.

В ході розгляду справи за клопотанням позивача до участі в справі як співвідповідача залучено НАСК «Оранта» та позивач збільшив позовні вимоги - просить суд стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП в розмірі 241 349 грн. 60 коп., витрати пов'язані з проведенням експертної оцінки в розмірі 2900 грн. 00 коп., витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 442 грн. 50 коп.; з ПАТ НАСК «Оранта» витрати по лікуванню в розмірі 4701 грн. 87 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 47 грн. 02 коп. (т.1 а.с. 23 - 26, а.с. 191 - 192).

Збільшення позовних вимог ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що в ході розгляду справи судом було призначено судову автотоварознавчу експертизу, згідно висновку якої матеріальна шкода, завдана позивачу становить 241 349 грн. 60 коп.

Щодо вимог, заявлених до НАСК «Оранта» позивач зазначає, що він звернувся до зазначеної страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, однак отримав відмову.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні свої вимоги підтримали з наведених в позові підстав, просять суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов визнав частково, в розмірі 39 939 грн. 36 коп., зазначивши при цьому, що ця сума становить різницю між вартістю автомобіля на час ДТП - 88 960 грн. та сумою, що підлягає відшкодуванню НАСК «Оранта» в межах ліміту відповідальності за Полісом обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників транспортних засобів - 50 000 грн.

Представник відповідача НАСК «Оранта» в судовому засіданні позов визнала частково, в розмірі 4 578 грн. 62 коп., зазначивши при цьому, що ця сума підтверджена призначеннями лікарів під час лікування позивача після ДТП та платіжними документами на придбання ліків.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін у справі суд вважає вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та доведеними з наступних підстав.

Постановою судді Деснянського районного суду міста Києва від 16 березня 2012 року встановлено, що 27.01.2012 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в с. Липовий Скиток по вул. Польова не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість руху, допустив виїзд автомобіля на зустрічну смугу руху, що призвело до зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 (водій ОСОБА_1.), до призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів (т. 1 а.с. 8).

Зазначеною постановою ОСОБА_2 визнаний винним у зазначеній ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Оскільки відповідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, факт ДТП та вина ОСОБА_2 у його вчиненні додаткового доказування не потребує.

Пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль НОМЕР_3 належить на праві власності ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (т.1 а.с. 5).

Окрім пошкодження транспортного засобу, внаслідок ДТП позивач ОСОБА_1 отримав тісні ушкодження та перебував тривалий час на лікуванні (т. 1 а.с.56, 57, 84).

На час ДТП цивільно - правова відповідальність особи, що керувала автомобілем НОМЕР_1 була застрахована ПАТ НАСК «Оранта» відповідно ОСОБА_3 № АВ/2174461, строк дії якого становив з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року (т. 1 а.с. 144).

У зв'язку з викладеним позивач звернувся до НАСК «Оранта» з заявами про страхове відшкодування (т. 1 а.с. 15, 54), однак на свої звернення відповіді не отримав.

ОСОБА_3 висновку експерта Київського науково - дослідного інституту судових експертиз за № 21286/15-54 від 11.07.2016 року за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи, проведеної за ухвалою суду, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_4 станом на час проведення автотоварознавчої експертизи складає 241 349,60 грн. (т. 1 а.с. 173 - 179).

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому відповідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що розмір матеріальної шкоди, спричиненої позивачу внаслідок ДТП становить суму, визначену експертним дослідженням, визначену на час розгляду справи судом - а саме 241 349, 60 коп., яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 як з особи, винної у її спричиненні.

При цьому суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідача ОСОБА_2 на ту обставину, що він повинен відшкодовувати різницю між розміром матеріальної шкоди та суми, що підлягає виплаті страховиком відповідно ОСОБА_3 обов'язкового страхування з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 та 2 ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього кодексу.

З огляду на зазначені положення ст.509 та з урахуванням приписів стст.11, 22, 599, 1166-1168 ЦК факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов'язане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов'язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок.

Так, відповідно до ст.999 ЦК законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають з обов'язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповдільності власників наземних транспортних засобів» визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону).

Згідно з ст.6 цього закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом ст. ст. 9, 22-31, 35, 36 зазначеного Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для виплати страховиком страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на зазначене сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов'язання, в якому з правом потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов'язанні ним є страховик).

Разом з тим зазначені зобов'язання не заперечують одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, у якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, унаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором необов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок щодо страхового відшкодування.

ОСОБА_3 ч. 1 ст. 12 ЦК України, особа реалізує свої права вільно, на власний розсуд, а відповідно ч. 2 ст. 14 ЦК особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

ОСОБА_3 до ст. 511 ЦК зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно із ч.1 та 4 ст.636 ЦК договором на користь третьої особи є договір, у якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на зазначене право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.1194 ЦК підстав.

Потерпілий може відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов'язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Викладена судом правова позиція висловлена Верховним судом України в ході розгляду цивільної справи за № 6 - 725цс16 в постанові від 14.09.2016 року.

При цьому Верховним судом України раніше, у 2015 році, також було висловлено правову позицію у праві 6 - 2808цс15, відповідно якої Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Аналізуючи викладені норми законодавства та приймаючи до уваги правову позицію Верховного суду України, яка відповідно ст. 3607 ЦПК України має враховуватись судами при застосуванні таких норм права, суд визнає вимоги позивач, заявлені до відповідача ОСОБА_2 обґрунтованими та задовольняє їх у повному обсязі.

Щодо вимог позивача до НАСК «Оранта» про відшкодування витрат на лікування суд визнає їх також доведеними та обґрунтованими з наступних підстав.

Так, в ході розгляду справи встановлено, що позивач внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження.

ОСОБА_3 обов'язкового страхування, яким застрахована відповідальність водія автомобіля ТОЙОТА, що перебував під керуванням ОСОБА_2, ліміт страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю, становить 100 000 грн. (т.1 а.с. 144).

Позивач звертався до НАСК «Оранта» з заявою про відшкодування шкоди, завданої здоров'ю, однак на своє звернення отримав відмову (т. 1 а.с. 55).

ОСОБА_3 розрахунку позивача сума витрат, понесених ним на лікування у зв'язку з ДТП становить 4 071 грн. 87 коп.

В судовому засіданні представник НАСК «Оранта» позовні вимоги, заявлені до страховика визнала частково, в розмірі 4 578 грн. 62 коп. (т.2 а.с. 16), зазначивши, що ліки «Берліприл», «Трикардин», «Рисперон» не призначені для лікування травм, отриманих внаслідок ДТП.

Разом з тим, з наданих позивачем доказів вбачається, що зазначені ліки були призначені лікарем під час лікування, яке проходив позивач після ДТП, а представник НАСК «Оранта» не надав суду доказів відповідної освіти та кваліфікації для оцінки необхідності застосування ззаначених лікарських засобів під час лікування позивача.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача в цій чстині, а тому зазначені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Задовольняючи позов суд відповідно вимог ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідачів на користь позивача документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,60,88,213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП в розмірі 241 349 грн. 60 коп., витрати пов'язані з проведенням експертної оцінки в розмірі 2900 грн. 00 коп., витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 442 грн. 50 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 витрати по лікуванню в розмірі 4701 грн. 87 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 47 грн. 02 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя