Справа № 462/6716/16-ц
УХВАЛА

21 грудня 2016 року Суддя Залізничного районного суду м. Львова Кирилюк А.І., розглянувши заяву представника ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, про забезпечення позову,

встановив:

Позивач та його представник, адвокат ОСОБА_2, звернулися до суду з позовом, у якому просять визнати факт спільного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу в період з 2006 року по час подання позовної заяви між ОСОБА_1С та ОСОБА_3; визнати квартиру, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Караджича, 29а/28 обєктом спільної сумісної власності подружжя; визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку квартири, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Караджича, 29а/28 та покласти судові витрати на відповідача.

20.12.2016 р. представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову, мотивуючи її тим, що оскільки спірне майно було придбане за час спільного проживання однією сімєю, у позивача є відомості, що відповідачка має намір продати вище вказану квартиру, з метою уникнення виконання рішення суду, що утруднить чи зможе зробити неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши матеріали заяви, оглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Аналізуючи надану вище інформацію, враховуючи факт того, що оскільки спірне майно було придбане за час спільного проживання однією сімєю, у позивача є відомості, що відповідачка, може вчиняти дії щодо відчуження належного їй майна, що утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, а тому необхідно забезпечити даний позов частково.

Однак відповідно до заявлених позовних вимог, позивач просить визнати квартиру, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Караджича, 29а/28 обєктом спільної сумісної власності подружжя; визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку квартири, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Караджича, 29а/28, а тому суд не вбачає підстав для накладення арешту на цілу квартиру, лише на ? її частку.

Керуючись ст. ст. 151-153, 377-1 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,

ухвалив:

Заяву представника ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на ? частку квартири, що знаходиться АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 та зареєстрована у реєстрі прав власності на нерухоме майно за номером 28794844.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Строк предявлення ухвали до виконання один рік з дня винесення ухвали.

Копію ухвали скерувати у Реєстраційну службу Львівського міського управління юстиції, Залізничний ВДВС у м. Львові ГТУЮ у Львівській області - для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в 5- денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: / підпис /

З оригіналом згідно.

Суддя: А.І. Кирилюк