справа № 208/45/16-ц
№ провадження 2/208/5/16
РІШЕННЯ

Іменем України

05 квітня 2016 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., при секретареві Шешуревої Я.І.,

За участю:

- представника позивача ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ОСОБА_2 акціонерному товаристві «Всеукраїнський банк розвитку» ОСОБА_3,

- представника відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Екофілд» ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ОСОБА_2 акціонерному товаристві «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Екофілд», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ОСОБА_2 акціонерному товаристві «Всеукраїнський банк розвитку» звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Екофілд», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У своєму позові позивач зазначив, що 16 квітня 2014 року між ПАТ «ВБТ» та ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Екофілд» укладено кредитний договір № МКPUVCLNU.235767.002. Відповідно до умов кредитного договору банк зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 434 073,00 грн. строком до 15.04.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,7 % річних, сплатою банку одноразово комісії надання фінансового інструменту в розмірі 0,99%. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ «ВБТ» та ТОВ «Екофілд» 16.04.2014 року укладено договір застави рухомого майна, а також 16.04.2014 року між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_6 укладено договір поруки № РХ029031.235760.001, та між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_7 укладено договір поруки № РХ029031.235759.001, між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_5 укладено договір поруки № РХ029031.235758.001, згідно яких відповідачі поручились перед ПАТ «ВБР» за виконання ТОВ «Екофілд» зобовязань за кредитним договором. Відповідач припинив сплату процентів, у звязку з чим, прострочена заборгованість по сплаті процентів станом на 23.11.2015 року становить 11 822,55 грн. Також відповідач припинив погашати основний боргу, у звязку з чим, станом на 23.11.2015 року прострочена заборгованість по сплаті тіла кредиту становить 61 750,78 грн. Відповідач свої зобовязання по своєчасному та повному погашенню кредиту не виконує. Відповідачам направлялися повідомлення з вимогою достроково повернути суму заборгованості за кредитним договором, але вимоги зазначені у повідомленнях не виконані. Відповідно до п.6.4 кредитного договору, за порушення строків сплати процентів за користування кредитом банк має право нарахувати позичальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Так, станом на 23.11.2015 року сума пені становить 7 317,77 грн.

Тому, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 16 квітня 2014 року № МКPUVCLNU.235767.002, укладеним між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Екофілд», просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Екофілд», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 заборгованість, яка станом на 23 листопада 2015 року становить 80 891,10 грн., а саме поточна заборгованість по тілу кредиту 0,00 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту 61 750,78 грн., поточна заборгованість за процентами 0,00 грн., прострочена заборгованість за процентами 11 822,55 грн., сума пені 7 317,77 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ОСОБА_2 акціонерному товаристві «Всеукраїнський банк розвитку» ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги та посилалась на обставини викладені в позовній заяві. Просить суд, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 16 квітня 2014 року № МКPUVCLNU.235767.002, укладеним між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Екофілд», стягнути солідарно з ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Екофілд», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 заборгованість, яка станом на 23 листопада 2015 року становить 80 891,10 грн., а саме поточна заборгованість по тілу кредиту 0,00 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту 61 750,78 грн., поточна заборгованість за процентами 0,00 грн., прострочена заборгованість за процентами 11 822,55 грн., сума пені 7 317,77 грн.

Відповідач ОСОБА_5, який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Екофілд» у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що 16 квітня 2014 року між ПАТ «ВБТ» та ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Екофілд» укладено кредитний договір № МКPUVCLNU.235767.002. Відповідно до умов кредитного договору банк зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 434 073,00 грн. строком до 15.04.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,7 % річних, сплатою банку одноразово комісії надання фінансового інструменту в розмірі 0,99%. Зазначив, що в рахунок повернення кредитних коштів позивачу ТОВ «Екофілд» 15 квітня 2015 року з рахунку відкритого в ПАТ «ВБР» були здійснені платежі по платіжному дорученню на суму 1 506,22 грн. на погашення відсотків по кредитному договору та платіжному дорученню № 10 на суму 61 750,78 грн. на погашення кредиту по кредитному договору. Через деякий час ці платежі були заблоковані банком без виконання. На сьогоднішній час на рахунку відповідача знаходяться кошти в сумі 63 848,80 грн., які вони просили зарахувати в рахунок погашення кредиту та відсотків по ньому.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не зявились, надали суду заяви, у яких просять суд розглядати справу у їх відсутність.

В якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_8 суду пояснила, що вона працює на ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Екофілд» на посаді головного бухгалтера та підтвердила той факт, що дійсно 15 квітня 2015 року з рахунку відкритого в ПАТ «ВБР» нею були здійснені платежі по платіжному дорученню на суму 1 506,22 грн. на погашення відсотків по кредитному договору, укладеного між сторонами, та по платіжному дорученню № 10 на суму 61 750,78 грн. на погашення кредиту по кредитному договору. Через деякий час ці платежі були заблоковані банком без виконання. На сьогоднішній час на рахунку відповідача знаходяться кошти в сумі 63 848,80 грн., які вони просили зарахувати в рахунок погашення кредиту та відсотків по ньому.

Вислухавши представників сторін, свідка, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 16 квітня 2014 року між ОСОБА_2 акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Екофілд» укладено кредитний договір № МКPUVCLNU.235767.002, що не заперечується сторонами.

Відповідно до умов кредитного договору Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 434 073,00 грн. строком до 15.04.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,7 % річних, зі сплатою банку одноразово комісії надання фінансового інструменту в розмірі 0,99%.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ОСОБА_2 акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_6 укладено договір поруки № РХ029031.235760.001, та між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_7 укладено договір поруки № РХ029031.235759.001, між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_5 укладено договір поруки № РХ029031.235758.001, згідно яких відповідачі поручились перед ПАТ «ВБР» за виконання ТОВ «Екофілд» зобовязань за кредитним договором.

Згідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Як визначено в ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з наданих суду представником відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Екофілд» листів від 16 квітня 2015 року, 15 квітня 2015 року ТОВ «Екофілд» з рахунку № 2887 відкритого у АТ «ПроКредитБанк» було відправлено платіжне доручення № 105 в ПАТ «ВБР» на суму 63 300,00 грн., в якому було помилково вказано номер рахунку та призначення платежу, у звязку чим просять вірним вважати призначення платежу, як погашення заборгованості за кредитом згідно договору № МКPUVCLNU.235767.002 від 16.04.2014 року.

Відповідно до листа директора ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Екофілд» ОСОБА_5 від 04.11.2015 року, адресованого ОСОБА_1 особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_9, вбачається, що ТОВ «Екофілд» звертався до позивача із запитом про спрямування коштів, направлених 15.04.2015 року на поточний рахунок підприємства на погашення заборгованості за кредитним договором № МКPUVCLNU.235767.002 від 16.04.2014 року.

З листа також вбачається, що 15 квітня 2015 року ТОВ «Екофілд», відповідно до п.2.5 кредитного договору, було спрямовано на поточний рахунок, відкритий у ПАТ «ВБТ» № 2600.8.188718554 кошти в розмірі 63 300 грн., суму яку повинно було сплатити підприємство склала 63 257 грн. На прохання провести погашення з поточного рахунку на рахунок 3739.3.180633999 ТОВ «Екофілд» було відмовлено.

Зазначені обставини також вбачаються й з наданих суду платіжних доручень № 9, № 10 від 15 квітня 2015 року на суму 61 750,78 грн. та на суму 1 506,22 грн., платіжного доручення № 105 від 15 квітня 2015 року на суму 63 300 грн., виписки по рахунками ТОВ «Екофілд» за період з 01.04.2015 року по 16.03.2016 року.

В судовому засіданні також встановлено, що директором ТОВ «Екофілд» ОСОБА_5 на адресу позивача 12 січня 2016 року було направлено повідомлення про те, що ТОВ «Екофілд» не заперечує проти спрямування коштів, що знаходяться на поточному рахунку підприємства в ПАТ «ВБР» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № МКPUVCLNU.235767.002 від 16.04.2014 року та просять списати нараховані з 15.04.2015 року відсотки та штрафні санкції, оскільки заблоковані на поточному рахунку кошти надійшли на рахунок ще 15.04.2015 року та були спрямовані на повне погашення заборгованості за кредитом.

Про те, що на 15 квітня 2015 року поточні рахунки ПАТ «ВБР» були заблоковані представником позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувався.

Враховуючи викладене, в судовому засіданні встановлено, що дійсно 15 квітня 2015 року відповідачем ТОВ «Екофілд», відповідно до умов кредитного договору, було спрямовано на поточний рахунок, відкритий у ПАТ «ВБР», кошти у розмірі 63 300 грн. та їм було відмовлено провести погашення з поточного рахунку оскільки їх кошти були заблоковані, у звязку з чим, суд приходить до висновку, що не з вини відповідача ТОВ «Екофілд» позивачем не були отримані кошти.

Отже, посилання представника позивача про те, що відповідач ТОВ Екофілд» порушував умови договору, укладеного 16 квітня 2014 року між ОСОБА_2 акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Екофілд», у звязку з чим утворилась заборгованість, є безпідставними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Екофілд» виконав умови кредитного договору від 16 квітня 2014 року, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Враховуючи вимоги ст.88 ЦПК України, а також те, що в задоволені позову відмовлено, вимоги позивача про стягнення судового збору не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 16, 207, 256, 257, 258, 259, 525, 526, 527, 530, 536, 553, 554, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ОСОБА_2 акціонерному товаристві «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Екофілд», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін апеляційної скарги з дня його проголошення.

Суддя Похваліта С. М.