Справа № 202/5732/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 квітня 2016 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Шишляннікова О.В., представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства АКБ Базис до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

30 червня 2015 року Публічне акціонерне товариство АКБ Базис звернулося до суду з позовом, у якому зазначає, що 5 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним банком Базис та ОСОБА_5 був укладений договір № 0405/СПЖ на відкриття кредитної лінії. Відповідно до умов цього договору та додаткових угод до нього ОСОБА_5 отримала кредитну лінію в сумі 150000 доларів США зі строком повернення до 4 квітня 2009 року. З метою забезпечення зобов'язань позичальника за кредитним договором між Акціонерним комерційним банком Базис та ОСОБА_6 5 квітня 2007 року був укладений договір іпотеки, відповідно до якого були передані в іпотеку належні ОСОБА_6 на праві власності нежитлові будівлі, що складаються з ангару № 8 з прибудовою 8-1 загальною площею 471,4 кв.м., адміністративно-побутового корпусу літ. АА-1 загальною площею 41,0 кв.м., ганків аа, аа', огорож 22, 24-26, вартістю 1535000 грн., які знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Тверська, 1. Позичальник не виконала належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 5 червня 2012 року з ОСОБА_5 на користь ПАТ АКБ Базис стягнуто заборгованість у розмірі 519090,25 грн. Станом на 31.12.2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 88 141, 69 доларів США, що еквівалентно 1 389 867, 18 грн., з яких: 61741,93 доларів США заборгованість за кредитом та 26999,76 доларів США проценти за користування кредитом. За цих підстав ПАТ АКБ Базис просить у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 за кредитним договором № 0405/СПЖ від 5 квітня 2007 року в сумі 1 389 867 грн. 18 коп. звернути стягнення на нерухоме майно: нежитлові будівлі, які складаються з ангару № 8 з прибудовою 8-1 загальною площею 471,4 кв.м., адміністративно-побутового корпусу літ. АА-1 загальною площею 41,0 кв.м., ганків аа, аа', огорож 22, 24-26, що знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Тверська, буд. 1 та належать на праві власності ОСОБА_6; надати ПАТ АКБ Базис право на продаж вказаного предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві на умовах та в порядку, визначеному в ст. 38 Закону України Про іпотеку, за ціною встановленою на підставі оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, а також на проведення всіх дій, пов'язаних з реалізацію предмета іпотеки, в тому числі на виготовлення оригіналів, дублікатів, копій правовстановлюючих документів та технічної документації на вказане нерухоме майно.

У судовому засіданні представник позивача ПАТ АКБ Базис ОСОБА_1, а згодом ОСОБА_2 позов підтримали та наполягали на його задоволенні. При цьому представник позивача відзначив, що у період з 28.08.2012 року по 21.10.2014 року здійснювалася процедура ліквідації ПАТ АКБ Базис, а тому строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом якщо й пропущено, то з поважних причин, оскільки заходи щодо стягнення простроченої заборгованості не були вчасно вжиті не з вини позивача.

Представники відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору, а строк дії кредитного договору закінчився 04.04.2009 року, тому позивачем пропущений трирічний строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом. Крім того, вважали, що позивач безпідставно нарахував відповідачу відсотки за користування кредитом після закінчення строку дії кредитного договору. Оскільки наразі ПАТ АКБ Базис не має банківської ліцензії, то не має права нараховувати відсотки за користування кредитом. Також вказували на те, що згідно з інформацією, розміщеною на сайті НБУ, ПАТ АКБ Базис знаходиться в стані ліквідації, тому генеральний директор цього товариства не мав права звертатися з цим позовом. Просили в задоволенні позову ПАТ АКБ Базис відмовити.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами приходить до висновку про часткове задоволення позову за наступних підстав:

Судом встановлено, що 5 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним банком Базис, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство АКБ Базис, та ОСОБА_5 був укладений договір про надання кредитної лінії № 0405/СПЖ, відповідно до якого банк зобов'язався надати позичальнику кредитну лінію на ремонт житла в сумі 150 000 доларів США терміном до 4 квітня 2009 року зі сплатою 15% річних (п. 1.1).

Пунктом 3.3 договору передбачено нарахування відсотків щомісяця в останній робочій день виходячи з фактичної кількості днів у році, починаючи з дня списання суми кредиту з рахунку банку. Відсотки нараховуються на суму непогашеної заборгованості позичальника по наданому кредиту відповідно до умов, зазначених в п. 1.1 даного договору.

Додатковою угодою № 4, укладеною 28 серпня 2008 року між АКБ Базис та ОСОБА_5, було внесено зміни до п. 1.1 договору, згідно з якими збільшено відсоткову ставку за кредитом до 16,5 % річних.

Згідно з п. 4.1 договору, з урахуванням змін, внесених додатковою угодою № 6 від 19 березня 2009 року, позичальник зобов'язався погашати заборгованість по наданому кредиту у відповідності з графіком погашення заборгованості, що наведено у Додатку № 1 Графік припустимої заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 4.4 договору за порушення термінів повернення заборгованості по кредиту і/чи відсотків за її використання позичальник зобов'язаний сплачувати банку додатково до встановленої процентної ставки по кредиту пеню.

В забезпечення виконання зобов'язань за договором № 0405/СПЖ від 5 квітня 2007 року між ОСОБА_6 та Акціонерним комерційним банком Базис був укладений договір іпотеки № 0405/і, відповідно до якого ОСОБА_6 передав, а АКБ Базис прийняв в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно нежитлові будівлі, що складаються з ангару № 8 з прибудовою 8-1 загальною площею 471,4 кв.м., адміністративно-побутового корпусу літ. АА-1 загальною площею 41,0 кв.м., ганків аа, аа', огорож 22, 24-26 вартістю 1535000 грн. та знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Тверська, буд. 1.

Пунктом 2.1 договору іпотеки передбачено, що зобов'язання, забезпечені заставою, вважаються виконаними, якщо сума кредиту в розмірі 150000 доларів США, відсотки по ньому погашені боржником не пізніше 4 квітня 2009 року, а також сплачені можливі штрафні санкції.

Згідно з пунктами 2.2, 3.3.3 договору іпотеки у випадку порушення іпотекодавцем будь-якої з умов цього договору та/або боржником кредитного договору, а також будь-якої іншої вимоги законодавства, що регулює кредитні та іпотечні відносини, іпотекодержатель вправі вимагати від іпотекодавця дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки або звернути предмет іпотеки в свою власність в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України Про іпотеку або від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України Про іпотеку.

Відповідно до п. 6 договору іпотеки цей договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання боржником або іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором.

Згідно зі звітом про оцінку майна від 24.03.2016 року ринкова вартість нежитлового приміщення: з ангару № 8 з прибудовою 8-1 загальною площею 471,4 кв.м., адміністративно-побутового корпусу літ. АА-1 загальною площею 41,0 кв.м., ганків аа, аа', огорожі, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Тверська, буд. 1, без урахування ПДВ станом на 24.03.2016 року складає 1128400 грн.

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 належним чином взяті на себе зобов'язання за договором не виконала. Станом на 31 грудня 2014 року ОСОБА_5 має заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 88141,69 доларів США, з яких: 61741,93 доларів США сума основного боргу та 26399,76 доларів США заборгованість за відсотками.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 5 червня 2012 року з ОСОБА_5 на користь ПАТ АКБ Базис була стягнута заборгованість за кредитним договором у розмірі 519090, 25 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, дане рішення суду до теперішнього часу відповідачем не виконано, виконавчий лист повернуто стягувачеві.

21 лютого 2014 року ПАТ АКБ Базис направило ОСОБА_5, а 6 березня 2014 року ОСОБА_6 вимогу-повідомлення про порушення умов кредитного договору та сплату заборгованості, яку відповідачі залишили без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України, що відноситься до параграфа 1 глави 71 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом частини 1 статті 598 та статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого іпотекою, передбачені Законом України Про іпотеку.

Відповідно до частини 1 статті 33 даного Закону іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання.

Згідно зі статтею 38 цього Закону іпотекодержатель має право на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, якщо таке право передбачено рішенням суду або договором про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі).

При цьому статтею 17 цього ж Закону визначено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди); з інших підстав, передбачених Законом.

Приймаючи до уваги, що основне зобов'язання, встановлене договором, відповідачами не виконано, воно не припинилося та триває у зв'язку з його порушенням, а умовами договору іпотеки передбачено право іпотекодержателя продати від свого імені предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України Про іпотеку, суд вважає, що підстави для припинення іпотеки відсутні та позивач правомірно звернувся до суду з позов про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Водночас, визначаючи суму заборгованості, в рахунок погашення якої слід звернути стягнення на предмет іпотеки, суд враховує, що статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки, тобто строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частиною 1 статті 260 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Враховуючи, що договором про надання кредитної лінії був визначений строк повернення кредиту до 4 квітня 2009 року, а позивачем у лютому 2012 року був пред'явлений до відповідача ОСОБА_5 позов про стягнення заборгованості, тобто в межах строку позовної давності, та рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 5 червня 2012 року з ОСОБА_5 стягнуто на користь ПАТ АКБ Базис в розмірі 519090, 25 грн., яка до теперішнього часу не погашена, суд вважає, що позивачем строк для звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення цієї суми не пропущений.

Щодо інших сум заборгованості за кредитом та відсотками, то суд виходить з того, що згідно з виписками по рахунку останній платіж за кредитним договором було здійснено відповідачем ОСОБА_5 в березні 2012 року, а з дійсним позовом ПАТ АКБ Базис звернулося 30 червня 2015 року (а.с. 44), тобто з пропуском трирічного строку позовної давності. Поважних причин пропуску позивачем цього строку суд не знаходить.

Отже позивач має право на одержання від відповідача відсотків за користування кредитними коштами лише за останні три роки, що передують зверненню до суду (з 01.07.2012 року по 20.10.2014 року в межах заявлених вимог) в розмірі 23 827, 22 доларів США.

Доводи представників відповідачів про те, що позивач не мав права нараховувати відсотки за користування кредитом після закінчення строку дії договору суд вважає необґрунтованими, оскільки умовами укладеного договору від 5 квітня 2007 року не було передбачено граничного строку нарахування відсотків за користування кредитними коштами, а нормами статті 1048 ЦК України прямо передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, суд вважає безпідставними доводи представників відповідачів про те, що ПАТ «АКБ «Базис» в особі його генерального директора не мало права звертатися з цим позовом у звязку з перебуванням товариства в стані ліквідації, оскільки судом встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2014 року визнана протиправною та скасована постанова Правління НБУ від 23 серпня 2012 року № 357 «Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора ПАТ «АКБ «Базис».

Таким чином позовні вимоги ПАТ АКБ Базис необхідно задовольнити частково та в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 перед ПАТ АКБ Базис за кредитним договором № 0405/СПЖ від 5 квітня 2007 року, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 519 090 грн. 25 коп. та заборгованості за відсотками в розмірі 23 827, 22 доларів США, що за курсом НБУ на день винесення рішення еквівалентно 618 505 грн. 24 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 0405/і від 5 квітня 2007 року, а саме: нежитлові будівлі, що складаються з ангару № 8 з прибудовою 8-1 загальною площею 471,4 кв.м., адміністративно-побутового корпусу літ. АА-1 загальною площею 41,0 кв.м., ганків аа, аа', огорож 22, 24-26, що знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Тверська, буд. 1 та належать на праві власності ОСОБА_6, шляхом надання ПАТ АКБ Базис права на продаж вказаного предмета іпотеки від свого імені будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу на умовах та в порядку, визначеному в ст. 38 Закону України Про іпотеку, а також на проведення всіх дій, пов'язаних з реалізацію предмета іпотеки, в тому числі на виготовлення дублікатів правовстановлюючих документів та технічної документації на нежитлові будівлі, які є предметом іпотеки, встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд згідно зі статтею 88 ЦПК України присуджує стягнути з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства АКБ Базис витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1495,40 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства АКБ Базис до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 перед Публічним акціонерним товариством АКБ Базис за кредитним договором № 0405/СПЖ від 5 квітня 2007 року, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 519 090 (пятсот девятнадцять тисяч девяносто) грн. 25 коп. та заборгованості за відсотками в розмірі 23 827 (двадцять три тисячі вісімсот двадцять сім) доларів США 22 центи, що за курсом НБУ на день винесення рішення еквівалентно 618 505 (шістсот вісімнадцять тисяч пятсот пять) грн. 24 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 0405/і від 5 квітня 2007 року, а саме: нежитлові будівлі, що складаються з ангару № 8 з прибудовою 8-1 загальною площею 471,4 кв.м., адміністративно-побутового корпусу літ. АА-1 загальною площею 41,0 кв.м., ганків аа, аа', огорож 22, 24-26, що знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Тверська, буд. 1 та належать на праві власності ОСОБА_6, шляхом надання Публічному акціонерному товариству АКБ Базис права на продаж вказаного предмета іпотеки від свого імені будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу на умовах та в порядку, визначеному в ст. 38 Закону України Про іпотеку, а також на проведення всіх дій, пов'язаних з реалізацію предмета іпотеки, в тому числі на виготовлення дублікатів правовстановлюючих документів та технічної документації на нежитлові будівлі, які є предметом іпотеки, встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майнапід час проведення виконавчих дій.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства АКБ Базис витрати по сплаті судового збору в розмірі 1495 (одна тисяча чотириста девяносто пять) грн. 40 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Ю. Марченко