Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

встановив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Олефіренко Катерина Миколаївна про визнання заповіту недійсним.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 заявив клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме: на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, на домоволодіння з надвірними будівлями та земельною ділянкою по АДРЕСА_3 та на двокімнатну кооперативну квартиру АДРЕСА_2, про що суду подано позивачем відповідну заяву.

Заява мотивована тим, що на переконання позивача оскаржуваний заповіт виданий від імені ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олефіренко К.М., зареєстрований у реєстрі за № 50, оформлено з численними порушеннями норм чинного законодавства, зокрема, з порушенням вимог щодо посвідчення і оформлення заповіту без добровільного волевиявлення заповідача. Відповідач в свою чергу може здійснити спроби заволодіння спадковим майном через приватного нотаріуса Олефіренка К.М. одразу після спливу шестимісячного терміну з дня смерті ОСОБА_6, що настане ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач та представник позивача ОСОБА_7 підтримали клопотання представника позивача ОСОБА_4

Відповідач в судовому засіданні пояснила, що наміру відчужувати спадкове майно вона не має.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Олефіренко К.М. в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши заяву та матеріали справи судом встановлено наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Предметом спору за заявленими позовними вимогами є визнання недійсним заповіту від 26.02.2016 року складеного від імені ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Олефіренко К.М., зареєстрованого у реєстрі за № 50.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості необхідні для забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз'яснено в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зміст заяви про забезпечення позову має відповідати вимогам ч. 2 ст. 151 ЦПК України.

Однак позивачем у поданій заяві не надано відомостей та у матеріалах справи відсутні докази стосовно належності вищевказаного нерухомого майна на яке просить накласти арешт, у тому числі спадкодавцю.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України суд, встановивши, що заява про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику.

За викладених обставин, відсутність інформації власником якого майна являвся спадкодавець не доводить обставин того, що не забезпечення позову у заявлений спосіб призведе до утруднення або унеможливить в подальшому виконання рішення суду у разі задоволення позову, тому клопотання задоволенню не підлягає та заяву про забезпечення доказів слід повернути заявнику без розгляду.

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за № 9, ст. ст. 151-153, 209, 210, 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Повернути заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя