Справа № 372/3917/15-ц Головуючий у І інстанції Проць Т. В.
Провадження № 22-ц/780/1905/16 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 46 15.08.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

15 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді - Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Журби С.О., Мережко М.В., із участю секретаря Воробей В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційними скаргами заступника прокурора Київської області та ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 січня 2016 року у справі за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави, в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство», до Обухівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25 про визнання недійсними розпоряджень, державних актів на право власності на земельні ділянки, витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И Л А :

15 вересня 2015 року перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави, в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство», звернувся до суду з позовом, по суті, про визнання недійсними

розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 06 червня 2007 року №567 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність 33-ом громадянам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради», в частині передачі земельних ділянок ОСОБА_26, ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_13,

розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 20 жовтня 2008 року №1653 щодо зміни цільового призначення земельних ділянок зазначеним громадянам на території Підгірцівської сільської ради,

визнання недійсними державних актів на право власності на землю, виданих на ім'я ОСОБА_2 серії НОМЕР_1, кадастровий номер НОМЕР_2, НОМЕР_3, кадастровий номер НОМЕР_4, НОМЕР_5, кадастровий номер НОМЕР_6, НОМЕР_7, кадастровий номер НОМЕР_8, НОМЕР_9, кадастровий номер НОМЕР_10 кадастровий номер НОМЕР_11 кадастровий номер НОМЕР_12 кадастровий номер НОМЕР_13, НОМЕР_14 кадастровий номер НОМЕР_15, НОМЕР_16 кадастровий номер НОМЕР_17 кадастровий номер НОМЕР_18, НОМЕР_19

та витребування земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_2-НОМЕР_20, НОМЕР_21 із незаконного володіння ОСОБА_2 на користь Державного підприємства «Київське лісове господарство».

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в ході проведення перевірки встановлено, що розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації від 23 червня 2003 року №333 «Про передачу земель лісового фонду у постійне користування Обухівському, Козинському лісництвам та Ржищівському Держлісгоспу для ведення лісового господарства» передано, зокрема, Козинському лісництву у постійне користування 1 155,1 га земель лісового фонду для ведення лісового господарства, із них - 309 га на території Підгірцівської сільської ради Обухівського району.

Відповідно до акту прийому-передачі, вказане лісництво прийняло 245 га земель лісового фонду на території Підгірцівської сільської ради.

Розпорядженням лісовпорядної організації ВО «Укрдержліспроект» виготовлено планово-картографічні матеріали лісовпорядкування, які погоджено з органом контролю у сфері земельних ресурсів та передані для користування Державному підприємству «Київський лісгосп».

У подальшому, розпорядженням №567 Обухівської районної державної адміністрації від 06 червня 2007 року «Про передачу земельних ділянок у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність 33-ом громадянам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради та передано у приватну власність третім особам у справі землі для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 21,793 га і видано їм державні акти на право власності на землю.

На підставі договорів купівлі - продажу від 12 вересня 2008 року за №№7820, 7839, 7946, 7960, 7910, 7969, 7918, 7978, 7925, від 10 вересня 2008 року - №№ 7806, 7813, 7827, 7771, 7778, 7799, 7843, 7750, 7785, 7743, 7835 від 22вересня 2008 року - №№8442, 8449 та від 22 травня 2008 року - №№4000, 4007, 4014, 4021, 4035, 4042, 4049, 4056, 4063, 4070, 4077, 7084, 4091, 4098, 4105, 4112, 4119 вищевказані громадяни відчужили земельні ділянки на користь ОСОБА_2.

Розпорядженням №1653 Обухівської районної державної адміністрації від 20 жовтня 2008 року змінено цільове призначення земельних ділянок відповідача із земель особистого селянського господарства на землі для ведення садівництва, у зв'язку з чим ОСОБА_2 видано державні акти на право власності на землю.

Зазначене призвело до вибуття із власності та користування держави в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство» вказаних земельних ділянок.

Під час розгляду справи прокурор уточнив позовні вимоги та просив, у зв'язку з допущеною технічною помилкою, викласти п. 3 прохальної частини позовної заяви наступним чином: Визнати недійсними державні акти на право власності на землю, загальною площею 21,793 га, виданих на ім'я ОСОБА_2, серії НОМЕР_1, кадастровий номер НОМЕР_22, НОМЕР_3 кадастровий номер НОМЕР_23, НОМЕР_5 кадастровий номер НОМЕР_24, НОМЕР_7 кадастровий номер НОМЕР_25, НОМЕР_26 кадастровий номер НОМЕР_27, НОМЕР_28 кадастровий номер НОМЕР_29, НОМЕР_30 кадастровий номер НОМЕР_31 кадастровий номер НОМЕР_32».

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 18 січня 2016 року позов першого заступника прокурора Київської області задоволено частково.

Визнано недійсним розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 06 червня 2007 року №567 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність 33-ом громадянам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради», в частині передачі земельних ділянок ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_13.

Визнано недійсним розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 20 жовтня 2008 року №1653 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо зміни цільового використання земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_27 з «ведення особистого селянського господарства» на «ведення індивідуального садівництва» в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради щодо зміни цільового призначення земельних ділянок ОСОБА_2 в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області.

Визнано недійсними державні акти на право власності на землю, видані на ім'я ОСОБА_2, серії НОМЕР_1, кадастровий номер НОМЕР_22, НОМЕР_3 кадастровий номер НОМЕР_23, НОМЕР_5 кадастровий номер НОМЕР_24, НОМЕР_7 кадастровий номер НОМЕР_8, НОМЕР_33 кадастровий номер НОМЕР_34, НОМЕР_26 кадастровий номер НОМЕР_35 кадастровий номер НОМЕР_29, НОМЕР_30 кадастровий номер НОМЕР_38, НОМЕР_16 кадастровий номер НОМЕР_36, НОМЕР_37 кадастровий номер НОМЕР_39.

Витребувано на користь Державного підприємства «Київське лісове господарство» з незаконного володіння ОСОБА_2 земельні ділянки, які розташовані в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області з кадастровими номерами НОМЕР_40, НОМЕР_23, НОМЕР_24, НОМЕР_41, НОМЕР_38, НОМЕР_42, НОМЕР_40, НОМЕР_43.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення суд першої інстанції зазначив, що набуті ОСОБА_2, згідно оспорюваних розпоряджень та державних актів, земельні ділянки розміщені на землях лісового фонду, які перебувають у постійному користуванні Державного підприємства «Київське лісове господарство.

Також суд першої інстанції відмітив, що розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 06 червня 2007 року №567 та від 20 жовтня 2008 року №1653 прийняті всупереч ст. 19 Конституції України, ст. 20, 21, 55 ,56, 84, 116, 149 ЗК України, а тому підлягають визнанню недійсними.

Державні акти на земельні ділянки, видані на ім'я відповідача також підлягають визнанню недійсним, оскільки видані на підставі недійсних розпоряджень і порушують право власності держави на землю та право користування землею.

Для відновлення становища, що існувало до порушення, у відповідача слід витребувати земельні ділянки на користь держави.

Також, прокурором та особами, в інтересах яких подано позовну заяву, в ході розгляду справи не доведено, а судом не встановлено, що набуті відповідачем земельні ділянки згідно державного акту серії НОМЕР_44 кадастровий номер НОМЕР_13 та НОМЕР_45 кадастровий номер НОМЕР_20 розміщені на землях лісового фонду.

Вказані обставини спростовуються листами Державного підприємства «Київське лісове господарство» №02-570 від 27 серпня 2015 року, з якого вбачається, що земельні ділянки з зазначеними кадастровими номерами не відносяться до земель лісогосподарського призначення лісового фонду Державного підприємства «Київське лісове господарство».

Крім цього, суд першої інстанції зазначив, що на час розгляду вказаної справи судом також не встановлено підстав для скасування розпорядження в частині передачі земельної ділянки ОСОБА_26, яка не є стороною у справі.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, ОСОБА_28 та заступник прокурора Київської області подали апеляційні скарги, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

При цьому,ОСОБА_28, просить рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 січня 2016 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у позові, а заступник прокурора Київської області - просить його, в частині відмови у задоволенні позовних вимог про витребування на користь Державного підприємства «Київське лісове господарство» з незаконного володіння ОСОБА_2 земельної ділянки, розташованої в адміністративних межах Підгірцівськоїсілької ради Обухівського району Київської області з кадастровим номером НОМЕР_46, скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Суд, закінчивши з'ясування обставин і перевірку їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши учасників процесу у судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_28 задовольнити частково - рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 січня 2016 року, в частині задоволення позову першого заступника прокурора Київської області про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, виданих на ім'я ОСОБА_2, скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволені позовних вимог, а апеляцію заступника прокурора Київської області - задовольнити повністю і рішення першої інстанції, в частині відмови у задоволенні вимог про витребування земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_46, скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації від 23 червня 2003 року №333 «Про передачу земель лісового фонду у постійне користування Обухівському, Козинському лісництвам та Ржищівському Держлісгоспу для ведення лісового господарства», Козинському лісництву передано у постійне користування 1 155,1 га земель лісового фонду для ведення лісового господарства, і з них - 309 га на території Підгірцівської сільської ради Обухівського району ( а.с. 93-94 т. 1 ).

Розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації від 06 червня 2007 року №567 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність 33-ом громадянам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність 33-ом громадянам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради та передано у приватну власність земельні ділянки, зокрема, ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_13 для ведення особистого селянського господарства, площею 21,793 га ( а.с. 16, 17, 19 т. 1 ).

На підставі вказаного рішення третім особам видано державні акти на право власності на земельні ділянки.

Згідно договорів купівлі - продажу від 12 вересня 2008 року за №№7820, 7839, 7946, 7960, 7910, 7969, 7918, 7978, 7925, від 10 вересня 2008 року - №№7806, 7813, 7827, 7771, 7778, 7799, 7843, 7750, 7785, 7743, 7835, від 22 вересня 2008 року - №№8442, 8449 та від 22 травня 2008 року - №№4000, 4007, 4014, 4021, 4035, 4042, 4049, 4056, 4063, 4070, 4077, 7084, 4091, 4098, 4105, 4112, 4119 вищевказані громадяни відчужили земельні ділянки ОСОБА_2 ( а.с. 29-90 т. 1 ).

Розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації від 20 жовтня 2008 року №1653 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо зміни цільового використання земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_27 з «ведення особистого селянського господарства» на «ведення індивідуального садівництва» в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради» змінено цільове призначення земельних ділянок ОСОБА_2 із земель особистого селянського господарства на землі для ведення садівництва та відповідачу видано державні акти на право власності на землю з кадастровими номерами: серії НОМЕР_1, кадастровий номер НОМЕР_22, НОМЕР_3 кадастровий номер НОМЕР_23, НОМЕР_5 кадастровий номер НОМЕР_24, НОМЕР_7 кадастровий номер НОМЕР_25, НОМЕР_26 кадастровий номер НОМЕР_47 кадастровий номер НОМЕР_48, НОМЕР_44 кадастровий номер НОМЕР_13, НОМЕР_45 кадастровий номер НОМЕР_20, НОМЕР_49 кадастровий номер НОМЕР_29, НОМЕР_30 кадастровий номер НОМЕР_38, НОМЕР_16 кадастровий номер НОМЕР_17 кадастровий номер НОМЕР_40, НОМЕР_37 кадастровий номер НОМЕР_50 кадастровий номер НОМЕР_32 ( там же ).

У відповідності до планово-картографічних матеріалів - фрагменту кадастрової карти, планшету №7 лісовпорядкування 2003 року, набуті ОСОБА_2 за оспорюваними розпорядженнями та державними актами на право власності на земельні ділянки, земельні ділянки розміщені на землях лісового фонду і перебувають у постійному користуванні Державного підприємства «Київське лісове господарство» ( а.с. 20-21, 22, 183, 184, 185-186, 187-188,189, 190, т. 1 )

Таким чином, як правильно встановив місцевий суд, спірні земельні ділянки надані у власність третім особам у порушення чинного законодавства, зокрема, ст.ст. 6, 57 ЛК України, ст.ст. 20, 21, 55, 56, 84, 116, 149 ЗК України, ст. 19 Конституції України і правомірно прийшов до переконання, що для відновлення становища, що існувало до порушення, слід визнати розпорядження недійсними та витребувати майно на користь держави в особі зазначеного підприємства.

Відповідно, заявлені вимоги, на переконання апеляційного суду, на підставі положень ст.ст. 387, 396 ЦК України, згідно яких положення щодо захисту прав власника поширюється і на особу, яка має речове право на чуже майно, в даному випадку - право користування Державного підприємства «Київське лісове господарство» спірним майном, підлягають задоволенню.

Зазначений висновок суду першої інстанції, на переконання апеляційного суду, повністю узгоджується із правовою позицією Верховного суду України, викладеною у справі 6-140цс14, де серед іншого, зазначено наступне.

За положеннями статей 330, 387, 388 ЦК України власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними.

При цьому норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було в наступному набувачем відчужене третій особі, оскільки надає право повернення майна лише стороні правочину, який визнано недійсним.

Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред'явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Розглядаючи спори щодо витребування такого майна, суди повинні мати на увазі, що в позові про витребування майна може бути відмовлено лише з підстав, зазначених у статті 388 ЦК України, а також під час розгляду спорів про витребування майна мають встановити всі юридичні факти, які визначені статтями 387 та 388 ЦК України, зокрема: чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо.

Правомірно суд першої інстанції прийшов і до переконання про відсутність правових підстав для застосування строку позовної давності в силу виявлення незаконності передачі земельних ділянок в серпні 2015 року.

Окрім цього, суд другої інстанції вважає за необхідне зазначити, що неможливо його застосувати і в силу того, що відповідач та його представник не звертались до суду із відповідною заявою про застосування строку позовної давності при розгляді справи місцевим судом.

Посилання апелянта на сплив строку позовної давності та зазначення цієї обставини в запереченнях на позовну заяву прокурора ( а.с. 169-174 т. 1 ) не свідчать про дотримання ним положень ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Такий висновок повністю ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у справі №6-738цс15, згідно якої, виходячи із основних засад цивільного права, які характеризуються загальним підходом до певної групи цивільних правовідносин, принципу рівності правового регулювання окремого виду правовідносин та аналізуючи норми розділу V ЦК України "Строки та терміни. Позовна давність" у їх сукупності, слід дійти висновку про поширення норми частини третьої статті 267 ЦК України як на загальну, так і спеціальну позовну давність.

Отже, без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов'язана лише із наявністю про це заяви сторони.

Таким чином суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність.

Відповідно, суд першої інстанції правильно встановив обставини і визначив відповідно до них правовідносини, провів оцінку належних та допустимих доказів щодо позовних вимог про визнання зазначених розпоряджень недійсними, витребування майна із чужого незаконного володіння та правомірно та обґрунтовано прийшов до переконання про їх задоволення.

Відтак, доводи ОСОБА_28 про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 5, 48 ЛК України, ст.ст. 55 ЗК України, ст.ст. 256, 257, 261, 267, 268, 328, 330, 387, 388 ЦК України, ст.ст. 1, 10, 11, 45, 46 ЦПК України, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження, у силу викладеного, та повністю спростовуються наданими позивачем належними та допустимими доказами, які, на переконання апеляційного суду, відповідають дійсності.

Інші доводи цього апелянта, зокрема, про відсутність у справі належних доказів про віднесення спірних земель до категорії лісогосподарського призначення, наявність у відповідача права власності на майно, добросовісність його набуття, вихід суду за межі заявлених позовних вимог, сплив строку позовної давності до їх пред'явлення, на переконання суду другої інстанції не є правовою підставою, у силу викладеного, для задоволення апеляційних вимог.

Окрім цього, частина зазначених тверджень, а саме - про відсутність у справі належних доказів про віднесення спірних земель до категорії лісогосподарського призначення, вихід суду за межі заявлених позовних вимог, сплив строку позовної давності до їх пред'явлення, не відповідають дійсності та підтверджуються названими доказами, позовними вимогами та рішенням місцевого суду ( а.с. 1-14, 181-182, 196-201 т. 1 ), виготовленим, на переконання суду другої інстанції, з дотриманням положень, зокрема, ст.ст. 212-215 ЦПК України..

При цьому, апеляційна скарга заступника прокурора Київської області підлягає задоволенню, оскільки судом достовірно встановлено, що зазначена ним в апеляції земельна ділянка надана у власність з порушенням чинного законодавства і, відповідно, підлягає витребування із чужого незаконного володіння у відповідності до положень ст.ст. 387, 396 ЦК України.

Таким чином, при ухваленні рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про витребування земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_51 та задоволення позовних вимог про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки на ім'я ОСОБА_2, на переконання апеляційного суду, зазначені вимоги матеріального та процесуального законодавства місцевим судом не дотримані, що свідчить про незаконність та необґрунтованість у цій частині ухваленого рішення.

Окрім цього, заявлений прокурором спосіб захисту порушеного права щодо визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, на переконання суду другої інстанції, не узгоджується із правовою позицією Верховного суду України, викладеною у справі 6-140цс14.

Відтак, названі ОСОБА_2 та заступником прокурора Київської області доводи апеляційних скарг, у силу викладеного, є підставою для скасування рішення у цій частині та ухвалення нового про задоволення вимог прокурора щодо витребування майна із чужого незаконного володіння та відмови у визнанні недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, видані на ім'я ОСОБА_2 на підставі положень ст. 309 ЦПК України та зазначених норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 10, 11, 58-60, 212-215 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області задовольнити, а ОСОБА_2 - задовольнити частково. Рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 січня 2016 року у справі за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави, в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство», до Обухівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25 про визнання недійсними розпоряджень, державних актів на право власності на земельні ділянки, витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння, в частині відмови у задоволенні вимог про витребування земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_51 та в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки на ім'я ОСОБА_2, скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення.

Витребувати на користь Державного підприємства «Київське лісове господарство» з незаконного володіння ОСОБА_2 земельну ділянку, розташовану в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області з кадастровим номером НОМЕР_51.

В задоволенні позову першого заступника прокурора Київської області про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, виданих на ім'я ОСОБА_2 відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

М.В. Мережко