УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі :

Колодійчука В.М., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за клопотанням публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит» про визнання і виконання іноземного судового рішення в Україні, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит» на ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 08 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року публічне акціонерне товариство «Банк Національний Кредит» (далі - ПАТ «Банк Національний Кредит») звернулося до суду з клопотанням про визнання і виконання іноземного судового рішення в Україні, а саме: рішення регіонального суду Нікосії (Кіпр) від 05 лютого 2015 року. Крім того, товариство просило суд накласти арешт на все майно, яке належить товариству з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг», товариству з обмеженою відповідальністю «Група Компаній «Мрія Arpo» та товариству з обмеженою відповідальністю «Мрія-Лізинг».

Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 08 грудня 2015 року, клопотання ПАТ «Банк Національний Кредит» залишено без розгляду та повернуто заявникові.

У касаційній скарзі ПАТ «Банк Національний Кредит» просить скасувати ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 08 грудня 2015 року і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті клопотання заявника, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

За правилами ст. 390 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно з ч 3 ст. 394 ЦПК України, якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи:

1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання;

2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні);

3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи;

4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше);

5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником);

6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

Відповідно до ст. 21 Угоди між Україною та Республікою Кіпр про правову допомогу у цивільних справах від 06 вересня 2004 року, яка набрала чинності 18 березня 2006 року, рішення у цивільній справі підлягає визнанню та виконанню серед іншого за таких умов:

a) якщо воно є остаточним та підлягає виконанню відповідно до законодавства тієї Договірної Сторони, на території якої воно було винесене;

b) у разі винесення рішення за відсутності відповідача, він був належним чином повідомлений про розпочате провадження у справі, дату, час і місце її слухання згідно із законодавством Договірної Сторони, на території якої було винесене судове рішення;

f) рішення чи його наслідки не суперечитимуть основним принципам та законодавству запитуваної Договірної Сторони.

При розгляді справи суди попередніх інстанцій встановили, що відповідно до рішення регіонального суду Нікосії (Кіпр) від 05 лютого 2015 року в справі № 1032/2014, арешту підлягає все майно «Мрія Arpo Холдинг Паблік Лімітед» в межах суми 1 500 000 доларів США, яке належить їм на праві власності як на території Кіпру, так і за його межами, а також те, яке прямо чи опосередковано знаходиться в інших осіб.

Із змісту вказаного рішення регіонального суду Нікосії (Кіпр) вбачається, що таке рішення носить проміжний характер, оскільки ним забороняється здійснювати будь-який продаж, передачу, обтяження, відчуження чи розпорядження рухомим чи нерухомим майном відповідачів. Тобто даним рішенням фактично встановлюється один із видів забезпечення позову, і воно за своєю правовою природою і характером відповідає ухвалі про забезпечення позову.

З витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб вбачається, що компанія «Мрія Arpo Холдинг Паблік Лімітед» є засновником: TOB «Мрія Агрохолдинг»; TOB «Група Компаній «Мрія Aгpo» та TOB «Мрія-Лізинг».

Згідно ч. 4 ст. 394 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додано до нього, особі, що його подала.

Залишаючи клопотання ПАТ «Банк Національний Кредит» про визнання і виконання іноземного судового рішення в Україні без задоволення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що заявник всупереч вимогам ст. 394 ЦПК України: не надав доказів на підтвердження того, що вказане рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні) - в рішенні наданому заявником (а. с. 8-11) таке не зазначено; не надав документа який засвідчує, що сторона (сторони) стосовно якої ухвалено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи.

Крім того, як убачається з матеріалів справи, і це не заперечено представником заявника, рішення регіонального суду Нікосії (Кіпр) від 05 лютого 2015 року в справі № 1032/2014, яке є підставою заявлених ПАТ «Банк Національний Кредит» вимог щодо виконання іноземного судового рішення в Україні, 21 вересня 2015 року Окружним судом м. Нікосії було скасовано.

Доводи касаційної скарги та наявні в матеріалах справи документи не свідчать про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, а тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит» відхилити.

Ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 08 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська