АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:22-ц/790/3426/16 Головуючий 1 інстанції -
Категорія: договірні Доповідач -Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді: Гальянової І.Г.,

суддів: Колтунової А.І.,

Костенко Т.М.,

за участю секретаря : Кравченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 13 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус ХМНО Левковець О.В., ОСОБА_6 про визнання іпотечного договору припиненим,-

ВСТАНОВИЛА:

09 листопада 2015 року позивач звернувсь до суду з позовом, в якому, просив визнати іпотечний договір № 839/4/27/38/8-292 від 04 квітня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левковець О.В. за реєстр. №593, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 припиненим; вилучити запис про іпотеку квартири АДРЕСА_1 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; вилучити запис про заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вказані вимоги обрунтовував тим, що 04 квітня 2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 був укладений договір кредиту № 839/3/27/38/8-256, згідно якого ОСОБА_6 був наданий кредит на умовах, визначених кредитним договором, а саме 50000 доларів США для придбання нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1.

Позивач зазначає, що в забезпечення виконання умов кредитного договору між відповідачем, як іпотекодержателем та ним, як іпотекодавцем, був укладений іпотечний договір № 839/4/27/38/8-292 від 04 квітня 2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левковець О.В. за реєстр. № 593. Кредитним договором від 04.04.2008 р. встановлені такі істотні умови: ціна договору - сума кредиту (п. 1.1. Кредитного договору), строк - до 03.04.2015 р. (п.п. 1.1.1. п. 1 Кредитного договору) та предмет - надання коштів для придбання нерухомого майна - квартири (п. 1.2. Кредитного договору). Банк і ОСОБА_6 досягли згоди щодо умов Договору кредиту, виразили її в письмовій формі і пунктом 1.2 закріпили мету договору - надання коштів для придбання квартири. Те, що ОСОБА_6 уклав Договір кредиту саме для придбання квартири підтверджується судовими рішеннями, які набрали законної сили. ОСОБА_6 на виконання умов Договору кредиту був зобов'язаний придбати квартиру за кредитні кошти. Однак, внаслідок дій Банку, а саме прийняття квартири в іпотеку та накладення заборони на її відчуження в день укладання Кредитного договору, цього зробити не зміг. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 08.09.2015року по справі №643/612/15-ц встановлено, що банком надавався кредит ОСОБА_6 на придбання квартири, яка була передана ОСОБА_3 в іпотеку. Тобто Банком були створені умови, які фактично унеможливлювали придбання квартири ОСОБА_6, а відтак і реальне виконання умов договору, а тому такий договір є недійсним. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 25.12.2014року по справі №643/9474/14-ц було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, тобто квартира дотепер ОСОБА_6 так і не придбана і цей факт встановлений судом. Положенням п.4.5. Договору кредиту у взаємозв'язку з п.3.3.7 Договору кредиту передбачено, що позичальник зобов'язаний використовувати кредит лише на цілі, визначені п.1.2. цього договору, а саме на придбання квартири. Оскільки ОСОБА_6 квартиру не було придбано то має місце порушення Договору кредиту, яке передбачене п.3.3.7 та п.4.5 Договору кредиту. Враховуючи п.4.5 Договору кредиту строк користування кредитом вважається таким, що сплив щонайпізніше 23 червня 2008року через невиконання ОСОБА_6 умов кредитного договору. Так, п.4.5 Договору кредиту передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п.3.3.8 цього Договору, протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти та штрафні санкції. Пунктом 3.3.8 Договору кредиту передбачено, що позичальник зобов'язаний сплачувати проценти за використання Кредиту, в порядку, передбаченому п.2.4, 2.5 цього Договору.

Позивач також зазначає, що враховуючи вище вказані пункти Договору, строк користування Кредитом сплив, та Договір кредиту припинив свою дію 23 червня 2008 року. Оскільки іпотека не може забезпечувати недійсне (припинене) зобов'язання, а Договір кредиту припинив свою дію 23 червня 2008року, то іпотечний договір є припиненим також з 23 червня 2008року. Крім того, термін кінцевого погашення кредиту встановлений у договорі кредиту і визначений датою 03.04.2015року. Таким чином, оскільки договором кредиту, передбачений строк виконання зобов'язань (03.04.2015р.), строк виконання зобов'язання є строк дії кредитного договору, такий строк настав, як згідно самого договору кредиту так і згідно рішень судів про стягнення заборгованості по договору, а договори забезпечення діють поки діє основний договір, то на сьогоднішній день договір кредиту і іпотечний договір є припиненими.

Позивач також зазначив, що оскільки він не був стороною договору кредиту і не був обізнаний про його умови, то строк позовної давності почав свій відлік не з моменту укладення договору кредиту у 2008року, а з наступного дня після винесення рішення Московського районного суду м.Харкова по справі №643/2695/14 - 02.12.2014року.

Представник відповідача в судовому засіданні суду першої інстанції просила у задоволенні позову відмовити та надала письмові заперечення, в яких, зазначила, відповідно до умов кредитного договору, грошові кошти було надано на поточні потреби, а не на придбання предмету іпотеки, що підтверджується п. 1.2 Кредитного договору ( а.с.75-78) та відповідно до пунктів 1.3, 1.3.1 Кредитного договору зазначено, що в якості забезпечення Позичальником своїх зобов'язань кредитор укладає з ОСОБА_3 іпотечний договір, згідно умов якого ОСОБА_3 в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» було передано рухоме майно: трикімнатна квартира АДРЕСА_1. Отже, оспорюванний кредитний договір є чинним і обов'язковим для виконання сторонами.

Представник відповідача також зазначила, що відповідно до ст. 17 ЗУ «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Пунктом 6.3. Договру іпотеки встановлено, що договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до припинення Основного зобов'язання, а п. 7.3 Кредитного договору встановлено, що договір набирає чинності з дати його укладання та діє до остаточного виконання сторонами прийняти на себе зобов'язань.

Крім того, зазначає на те, що сплинув строк позовної давності, оскільки позивач просить визнати припиненим договір іпотеки з дати його укладання, тобто з 04.04.2008.

Справа розглянута судом першої інстанції за відсутності третіх осіб.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 13 січня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання іпотечного договору припиненим відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що суд при ухваленні рішення порушив норми матеріального та процесуального права.

Представник позивача зазначає, що при ухваленні рішення суд в порушення вимог ст. 61 ЦПК України не звернув уваги на наявність судових рішень, які набрали законної сили та якими встановлено ту обставину, що вказані кредитні кошти надавались на придбання спірної квартири. Представник позивача зазначає, що оскільки ОСОБА_6 в порушення пунктів 3.3.7. та 4.5. кредитного договору квартиру придбано не було , вважає вказаний кредитний договір припинив свою дію 23.06.2008 року у зв'язку з порушенням ОСОБА_6 зобов'язань щодо повергнення кредитних коштів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку,що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи позивачу в задоволенні вказаних позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності позивачем.

При цьому, судом першої інстанції встановлено, підтверджено наявними у справі доказами та сторонами цей факт не заперечується, що 04 квітня 2008 року між ОСОБА_3 - Іпотекодавець та АКБ СР «Укрсоцбанк» (на теперішній час ПАТ «Укрсоцбанк») в забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту №838/3/27/38/8-256 від 04.04.2008року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6, було укладено іпотечний договір № 839/4/27/38/8-292, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левковець О.Л., зареєстрований в реєстрі за № 593, згідно умов якого ОСОБА_3, в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» було передано нерухоме майно: трикімнатна квартира № 303, загальною площею 64,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, буд. № 73, яка належить іпотекодавцю на праві власності.

Відповідно до п.6.3 Іпотечного договору, цей договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до припинення основного зобов'язання. Дія цього договору також припиняється з інших підстав, передбачених чинним законодавством України, зокрема Законом України «Про іпотеку».

Матеріали справи також свідчать про те, що 04 квітня 2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» (на теперішній час ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір в розмірі 50000,00 доларів США зі сплатою 14 процентів річних та кінцевим терміном погашення до 03 квітня 2015 року.

Відповідно до п.7.3 умов цього договору , він набирає чинності з дати його укладання на діє до остаточного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов'язань, з урахуванням пункту 7.5. цього договору.

В пункті 7.5. умов кредитного договору його сторони встановили, що у разі , якщо Позичальник до настання терміну погашення першого платежу за кредитом згідно до пункту 1.1.1. цього Договору не звертався до Кредитора за одержанням Кредиту в порядку, передбаченому п.2.1. цього Договору, зобов'язання Кредитора щодо надання Кредиту, а також дія цього Договору припиняється.

Матеріали справи також свідчать про те, та ця обставина сторонами не заперечується, що ОСОБА_6 отримав у відповідача вказані кредитні кошти та на теперішній час свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів не виконав.

Підстави припинення зобов'язань встановлені главою 50 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки ж ні чинним законодавством, ні умовами кредитного договору не передбачено таких підстав для припинення кредитним договором, як використання ОСОБА_8 кредитних коштів не за цільовим призначенням та невиконання ним умов кредитного договору щодо своєчасного погашення кредитних коштів, то підстави вважати, що зазначений кредитний договір припинив свою дію, відсутні.

Частиною 5 ст. З Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання та є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Як встановлено судом, зобов'язання по погашенню заборгованості за кредитним договором до цього часу ОСОБА_6 не виконано.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека припиняється у разі:

1) припинення зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору;

2) реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону;

3) набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки;

4) визнання іпотечного договору недійсним;

5) знищення ( втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

Згідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки ні нормами цивільного законодавства , ні умовами зазначених кредитних та іпотечного договору не встановлено такої підстави для припинення дії іпотечного договору як використання ОСОБА_6 отриманих у відповідача кредитних коштів не за цільовим призначенням та порушення ним своїх зобов'язань щодо своєчасного повернення отриманих у відповідача кредитних коштів , то судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову позивачу в задоволенні вказаних позовних вимог.

Вказані вище обставини справи та вимоги зазначених норм матеріального та процесуального права свідчать про безпідставність викладених позивачем в апеляційній скарзі доводів щодо припинення дії зазначених вище кредитного та іпотечного договору , які висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315, 317, 319, 218, 209 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, в особі представника ОСОБА_4. відхилити.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 13 січня 2016 року, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий, суддя: І.Г. Гальянова

Судді : А.І. Колтунова

Т.М. Костенко