САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/5186/16-ц
Провадження № 2/206/1283/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"21" грудня 2016 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Зайченко С.В., при секретареві Колтаковій М.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Футбольний клуб «Дніпро» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку , компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати,-

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2016 року до суду надійшов цивільний позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 14977 грн.36 коп., компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати у розмірі 335 грн. 64 коп., середній заробіток за весь час затримки з 07 липня 2016 року по день фактичного розрахунку, мотивуючи тим, що 07 липня 2016 року вона була звільнена за власним бажанням з посади адміністратора спортивної бази ТОВ Футбольний клуб «Дніпро», на якій працювала з 10 травня 2014 року. В період з грудня 2015 року по липень 2016 року їй припинили виплачувати заробітну плату. На час її звільнення заборгованість по заробітній платі склала 14977,36 грн. На неодноразові звернення до відповідача з проханням виплатити заробітну плату за весь період затримки отримувала відмови. У звязку з чим вона вимушена звернутися до суду з дійсним позовом.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив,про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

10 травня 2014р. ОСОБА_2 була прийнята на роботу до ТОВ Футбольний клуб «Дніпро» адміністратором, на підставі наказу №52-к від 08.05.2014р., що підтверджується записом у трудовій книжці (а.с.7).

Згідно з наказом №174-к від 30 червня 2016р. позивачка була звільнена на підставі ст.38 КЗпП України - за власним бажанням (а.с.7).

Згідно з довідкою ТОВ Футбольний клуб «Дніпро №189 від 19.08.2016р. ОСОБА_2була нарахована заробітна плата за: грудень 2015 року - 1975,67 грн., січень 2016 року 2373,07 грн., лютий 2016 року 1977,16 грн., березень 2016 року 1977,16, квітень 2016 року 1977,16 грн., травень 2016 року 1977,16 грн., червень 2016 року 1977,16 грн., липень 2016 року 742,46 грн., а всього в сумі 14977,36 грн.(а.с.8).

Як стверджує позивачка заробітна плата за вищезазначені місяці до теперішнього часу виплачена не була.

Доказів на спростування доводів позивача про відсутність заборгованості по заробітній платі, відповідачем суду надано не було.

Як передбачено ст.94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст.115 КЗпП України та ст.24 Закону України «Про оплату праці»заробітна плата працівникам виплачується регулярно в строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У судовому засіданні встановлено, що вказані вимоги закону відповідачем були порушені, у результаті чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по виплаті заробітної плати за період з грудня 2015 року по 07 липня 2016 року у розмірі 14977,36 грн.,а тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальність.

Правила обчислення середнього заробітку передбачені ч 2 ст. 235 КЗпП України, ст.. 27 Закону України «Про оплату праці» та Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08 лютого 1995 року №100 (далі Порядок).

Відповідно до п.5 розділу ІV Порядку, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середнього динна) заробітна плата працівника, яка згідно з п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз.2 п.8 розділу ІV Порядку).

Враховуючи середньоденну заробітну плату, яка за розрахунком суду становить (1977,16+1977,16):15=266,28 грн., розмір середнього заробітку за період затримки розрахунку з 08 липня 2016 року (від наступного дня за днем звільнення) по день ухвалення рішення 21 грудня 2016 року, склав 266,28 грн. х 37=9852,36 грн.

Вимоги в частині стягнення середнього заробітку по день фактичного розрахунку, не можуть бути задоволені, оскільки суд не може ухвалювати рішення про стягнення сум, підстави для стягнення яких можуть виникнути лише в майбутньому.

Щодо вимоги позивача про стягнення суми компенсації за невчасно виплачену заробітну плату, необхідно зазначити наступне.

Відповідно ч 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ст.ст.1-4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Виплата компенсації проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції за період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації проводиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

На підставі зазначених вимог закону відповідач повинен виплатити позивачу компенсацію втрати частини його доходів, яка обчислюється відповідно до ст.4 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових коштів у зв'язку з порушенням терміну їх виплати», затвердженого постановою КМ України № 159 від 21.02.2001р.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати за період з грудня 2015 року по березень 2016 року, суд вважає його вірним .

Враховуючи положення ст.11 ЦПК України, що суд розглядає позов в межах заявлених вимог, вважає необхідним наведену в вищезазначеному розрахунку суму 335,64 грн. стягнути з відповідача на користь позивача.

Питання судових витрат вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215,224-226 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Футбольний клуб «Дніпро» на користь ОСОБА_2 суму несплаченої заробітної плати у розмірі 14977,36 грн., суму середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 9852,36 грн., компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 335,64 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Футбольний клуб «Дніпро» на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Рішення в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя С. В. Зайченко