233 Справа № 233/900/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря Мазепа Н.А., розглянувши подання державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Костянтинівського ВДВС звернувся до суду з поданням, погодженим з в.о. начальника Костянтинівського ВДВС, в якому просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, за межі України до виконання зобовязань за рішенням, посилаючись на те, що на виконанні у ВДВС Костянтинівського МРУЮ перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 233/900 від 31.03.2015 року, виданого Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі ? частини.

15.05.2015 року у відношенні боржника на підставі ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню рішення суду.

Боржник у письмовій формі був попереджений про розмір аліментів, який він повинен сплачувати щомісячно на утримання дитини, попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України за несплату аліментів. Аліменти не сплачує у звязку з тим, що на даний час є безробітним.

Згідно інформації наданої ДПС України боржник доходів не отримує, зареєстровані відкриті рахунки в установах банку відсутні.

Нерухомого майна, земельних ділянок та автотранспортних засобів за боржником не зареєстровано.

Заборгованість по аліментам станом на 01.08.2016 року складає 25654,62 грн.

Станом на теперішній час боржником не вчинено дій направлених на виконання рішення суду, що свідчить про умисне його невиконання.

Державний виконавець Рудаченко І.Г. у судове засідання не зявилась, у поданні просила справу розглянути у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 3771 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцем знаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно із п.18 ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобовязань.

Отже, право державного виконавця на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього зобовязань, наявність лише самого зобовязання не наділяє державного виконавця таким правом. Крім того, факт ухилення боржника від виконання зобовязання має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

Проте, в порушення вищезазначених нормативно - правових актів, подання державного виконавця не містить жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що боржник ухиляється від виконання зобовязань покладених на нього рішенням суду.

Додані ж до подання копія виконавчого листа № 233/900/15-ц та копія постанови про відкриття виконавчого провадження не містять інформації щодо предмету доказування у даній справі.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що факт ухилення боржника від виконання зобовязань покладених на нього рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області суду не доведений, а тому подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст.ст. 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби про тимчасове обмеження виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня його проголошення

Суддя О.В. Каліуш