Справа № 640/4532/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року

Київський районний суд м. Харкова у складі судді Дмитрієва О.Ф. при секретарі Рисованій Н.О., за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до житлового кооперативу «Приозерний» - буд.54 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до житлового кооперативу «Приозерний» - буд.54 з позовом про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування , посилаючись на те, що15 липня 2014 року померла її мати - ОСОБА_3В.У звязку із її смертю відкрилася спадщина. Спадкове майно складається з трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка знаходиться на балансі Житлового кооперативу «Приозерний» - буд.54. 10 вересня 2014 року вона звернулася до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на яку нотаріусом було надано письмову відповідь, якою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказану квартиру.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Суд, заслухавши учасників процесу, розглянувши матеріали справи, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦК україни кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнанних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що померла ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у родинних відносинах, як мати та донька.

15 липня 2014 року ОСОБА_3 померла, про що 17

липня 2014 року складено відповідний актовий запис №10193 у відділі державної

реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

Згідно довідки житлового кооперативу «Приозерний» - буд.54, померла ОСОБА_3 була членом житлового кооперативу «Приозерний» - буд.54 та мала право власності на трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2, яка знаходиться на балансі Житлового кооперативу «Приозерний» - буд.54., пайовий внесок виплачений в 1989 році в сумі вісім тисяч дванадцять рублів.

11 грудня 2015 року державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори було надано письмову відповідь, якою було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно квартиру за адресою: АДРЕСА_2 у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказану квартиру.

Згідно інформації, викладеної у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про

спадкування» визначено, що за змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем у справах даної категорії є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку.

За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За змістом статті 33 ЦПК України належними є сторони, які є суб'єктами спірних правовідносин; неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред'явленим позовом.

Згідно інформації, викладеної у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Позивачем не надано будь-яких доказів або обґрунтувань, а судом не встановлено порушення або невизнання відповідачем у цій справі прав позивача на спадкування.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог позивача про визнання права власності в порядку спадкування за законом слід відмовити, оскільки, як вказує позивач спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, а отже належним відповідачем є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини .

Крім того, відмовляючи у задоволенні позову, суд виходить з того, що згідно з ст.1297 ЦК України та ст.66 Закону України Про нотаріат оформлення прав на спадкове майно входить до виключної компетенції органів нотаріату. Відповідно до ст.8-1 Закону України Про нотаріат, будь-яке втручання в їх діяльність та вирішення питань, що належать до їх виключної компетенції забороняється. Ст.1297 ЦК України зобов'язує спадкоємця, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до вимог ст. 49 Закону України Про нотаріат у разі не подання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у її вчиненні, про що, на вимогу заінтересованої особи, виносить мотивовану постанову. Відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії із вказаних підстав надає особі право звернутися до суду із заявою про встановлення фактів, від яких залежить виникнення права на спадкування. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Вказаний висновок суду відповідає також роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, викладених в постанові Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008 року, згідно п.23 якого, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Проте, суду не надано доказів щодо неможливості ОСОБА_1 одержати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька, так як в матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину . Зазначене вказує на те, що відсутні підстави вважати, що право позивача на спадкування порушено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: