Семенівський районний суд Полтавської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №547/346/16-ц

Провадження №2/547/230/16

22 липня 2016 року смт. Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Халявки В.І.,

при секретарі Козулі Н.П.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Семенівка Полтавської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Семаль» до ОСОБА_3 та фермерського господарства «Журавель» про визнання договору оренди землі поновленим, визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі укладеною, визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Семаль» звернулося до районного суду з цим позовом та зазначало, що 21 липня 2010 року було зареєстровано договір оренди землі між ДП «Семаль», правонаступником якого воно є , та відповідачкою ОСОБА_3.

Відповідно до чинного на час укладання договору та його державної реєстрації законодавства пятирічний строк дії договору закінчився 21 липня 2015 року.

Відповідно до пункту 8 вказаного договору та приписів ст. 33 Закону України «Про оренду землі» товариство вирішило скористатися своїм переважним правом на поновлення договору оренди на новий строк і 19 червня 2015 року, за 32 дні до закінчення строку дії договору, направило власнику земельної ділянки ОСОБА_3 лист-повідомлення про намір скористатися переважним правом на оренду та додало до нього проект додаткової угоди.

На вказаний лист-повідомлення відповідачка ОСОБА_3 у строки, зазначені в ст. 33 Закону України «Про оренду землі», відповіді не надала, як не надала її і поза межами цих строків.

Пізніше позивачеві стало відомо, що ОСОБА_3 22 липня 2015 року уклала новий договір оренди землі з Фермерським господарством «Журавель» та зареєструвала його того ж дня.

Вважаючи порушеним своє переважне право на продовження дії договору оренди землі, позивач просив постановити рішення про визнання договору оренди землі між ним та ОСОБА_3 поновленим на той самий строк та на тих самих умовах, про визнання додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення укладеною. Позивач також просив визнати недійсним укладений 22 липня 2015 року договір оренди між ФГ «Журавель» і відповідачкою ОСОБА_3 та скасувати його державну реєстрацію.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та пояснив, що товариство добросовісно виконувало умови договору оренди, тому скористалося своїм правом на продовження договору оренди на новий строк. При цьому запропонувало відповідачці ОСОБА_3 ще кращі умови, ніж у попередньому договорі. Вони завчасно направили відповідачці лист-повідомлення та проект додаткової угоди до договору, але ОСОБА_3 не відповіла на їх пропозицію та уклала новий договір оренди з фермерським господарством «Журавель».

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, уповноважила на представництво своїх інтересів іншу особу.

Представник за довіреностями відповідачки ОСОБА_3 та Фермерського господарства «Журавель» ОСОБА_2 від імені довірених осіб позов не визнала та пояснила, що ОСОБА_3 лист-повідомлення та додаткову угоду отримала не за 30 днів, як передбачено договором оренди та Законом «Про оренду землі», а за 26 днів, тому мала законне право не відповідати на пропозиції позивача. Вона скористалася своїм правом власника земельної ділянки та після закінчення строку дії договору уклала новий договір з фермерським господарством.

Представник відповідачки також заявила, що ОСОБА_3 не визнає позов ще й тому, що товариство неналежним чином виконувало умови договору щодо термінів та повноти сплати орендної плати, однак доказів цього суду вона не може надати.

Як представник відповідача фермерського господарства ОСОБА_2 пояснила, що господарство позов не визнає, бо укладанням договору оренди земельної ділянки не порушило прав позивача.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, дослідивши докази, суд вважає, що в позові слід відмовити з таких підстав.

Встановлено, що 1 березня 2008 року ОСОБА_3 та ДП «Семаль», правонаступником якого є ТОВ «Семаль», уклали договір оренди землі терміном на 5 років.

Вказаний договір зареєстровано в Семенівському Полтавської області райвідділі ПР ДДП «Центр ДЗК» 21 липня 2010 року (а.с. 8-10).

Відповідно до пункту 8 вказаного договору після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніш ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до пункту 43 договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Встановлено, що 19 червня 2015 року ТОВ «Семаль» за №341 на адресу відповідачки ОСОБА_3 направило лист повідомлення, датований 17 червня 2015 року, про намір товариства продовжити договір оренди землі на новий строк та додало до листа проект додаткової угоди до договору оренди землі від 1 березня 2008 року ( а.с. 11-13). В угоді відповідачеві запропоновано подовжити дію договору оренди на 10 років зі сплатою орендної плати у розмірі 7% нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно з карткою про вручення поштового відправлення, наданою представником позивача в судовому засіданні, відповідачка ОСОБА_3 отримала особисто лист-повідомлення та проект угоди 26 червня 2015 року, тобто за 26 днів до закінчення строку договору.

Встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 не надала позивачеві відповіді на пропозицію подовжити договір оренди та 22 липня 2015 року уклала новий договір оренди земельної ділянки №21 з Фермерським господарством «Журавель», державну реєстрацію якого здійснено того ж дня реєстраційною службою Семенівського районного управління юстиції Полтавської області, що підтверджується відповідним витягом із державного реєстру (а.с.14).

Вирішуючи спір та відмовляючи позивачеві в позові, суд виходив з такого.

Правила поновлення договору оренди землі виписано в ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до частин першої-пятої вказаної статті по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору І, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі ( щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Аналіз вказаних положень закону дає підстави вважати, що орендар має переважне перед іншими право на поновлення договору оренди землі за умови встановлення таких юридичних фактів: орендар належним чином виконував обовязки по договору; орендар до закінчення строку дії договору, але не пізніше як за місяць до настання цього строку, повідомив орендодавця про свій намір скористатись переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Встановлено, що договір оренди землі між сторонами укладено 1 березня 2008 року, а його державну реєстрацію здійснено лише 21 липня 2010 року, тобто саме від цієї дати він набрав сили та закінчувався 21 липня 2015 року.

Про набрання чинності договору оренди землі з часу його державної реєстрації йдеться, зокрема, в п.43 самого договору оренди.

Повертаючись до процедури поновлення договору оренди землі, виписаної в ст. 33 Закону України « Про оренду землі», суд звертає увагу на обовязок орендаря повідомити про свої наміри орендодавця до спливу строку договору оренди землі, але не пізніше ніж за місяць, тобто про пропозицію поновлення договору оренди та умови поновленого договору орендодавець повинен дізнатися не пізніше ніж за місяць до закінчення строку договору.

На користь такого висновку в ч.5 ст. 33 Закону зазначено, що орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, тобто законодавець гарантує орендодавцеві не менше місяця для прийняття рішення.

Суд зауважує, що для правильного вирішення спору має значення не час направлення орендарем листа-повідомлення та додаткової угоди, а час отримання цих документів орендодавцем.

Встановлено, що товариство направило відповідачці ОСОБА_3 лист-повідомлення та проект додаткової угоди поштою 19 червня 2015 року , які відповідачкою отримані 26 червня 2015 року, тобто за 26 днів до закінчення строку договору, а не за 30 днів, як передбачено законом.

Суд вважає, опираючись на аналіз положень ст.33 Закону «Про оренду землі», що сторони договору всі юридично значимі дії, передбачені цією статтею, повинні вчинити до закінчення дії договору, а тому неправильно було б вимагати від орендодавця надавати відповідь орендарю поза межами дії строку договору.

Суд не сприймає пояснення представника позивача про те, що товариство виконало вимогу закону та вчасно направило відповідачеві свої пропозиції, а саме 19 червня 2015 року. При цьому суд зауважує, що вирішальне значення має не час направлення документів відповідачеві ОСОБА_4, а час їх отримання, який до закінчення строку дії договору становив менше одного місяця.

Таким чином товариство не виконало приписів закону про завчасне повідомлення орендодавця про свої наміри скористатися переважним правом на поновлення договору оренди, тому визнавати поновленим договір оренди немає підстав. Як немає підстав визнавати додаткову угоду укладеною.

Позивачем також ставилося питання про визнання недійсним договору оренди землі від 22 липня 2015 року між ОСОБА_3 і фермерським господарством «Журавель» та скасування рішення про його державну реєстрацію з підстав недотримання процедури поновлення договору оренди землі відповідачкою ОСОБА_3

Оскільки суд не знайшов підстав для визнання договору оренди землі між позивачем та відповідачем поновленим, підстав для визнання недійсним нового договору між ОСОБА_3 та ФГ «Журавель» не вбачається, як і підстав для скасування рішення про його державну реєстрацію.

Отже суд приходить до висновку, що в задоволенні всіх чотирьох позовних вимог товариству слід відмовити.

В позові також йшлося про те, що товариство продовжує користуватися земельною ділянкою відповідачки ОСОБА_3 після закінчення строку дії договору оренди та укладання нового договору з ФГ «Журавель», що є підставою вважати договір поновленим на такий же строк і на тих же умовах.

Суд зауважує, що частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» дійсно передбачено ще одну умову поновлення договору оренди землі, а саме, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення поновлення договору оренди землі.

Суд вважає, що така процедура поновлення договору оренди землі може мати місце лише тоді, коли сторони до закінчення строку дії договору не вчиняли будь-яких значимих юридичних дій, передбачених частинами 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Отже той факт, що ТОВ «Семаль» і тепер використовує земельну ділянку відповідачки для своїх потреб не є підставою для поновлення договору оренди землі, оскільки між сторонами вирішується спір про виконання приписів частин 1-5 статті 33 Закону і цей спір вирішено не на користь позивача.

Таким чином підставою для відмови позивачеві в позові є невиконання ним приписів закону та умов договору оренди про завчасне, не менше як за тридцять днів, повідомлення про свої наміри щодо поновлення договору оренди.

Керуючись ст. ст. 3,10,11, 16, 212-214 ЦПК України, ст. 33 Закону України «Про оренду землі»,

Р І Ш И В :

Відмовити в позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Семаль» до ОСОБА_3 та фермерського господарства «Журавель» про визнання договору оренди землі, укладеного між ДП «Семаль», правонаступником якого є ТОВ «Семаль», 01 березня 2008 року, та зареєстрованого 21 липня 2010 року, поновленим; визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі укладеною; визнання недійсним договору оренди землі від 22 липня 2015 року, укладеним між фермерським господарством «Журавель» та ОСОБА_3; скасування державної реєстрації договору оренди землі від 22 липня 2015 року між фермерським господарством «Журавель» і ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Головуючий В.І. Халявка

Повний текст рішення виготовлено 27 липня 2016 року.