АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4003/16 Справа № 207/5036/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Юрченко І. М. Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на ухвалу судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 грудня 2015 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за борговою розпискою, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 грудня 2015 року позивачу відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, шляхом накладення арешту на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали з направленням питання на новий розгляд до місцевого суду.

Розглянувши матеріал, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. В заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову, а ст.152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову та зазначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову суддя місцевого суду виходив із того, що позивачем не надано доказів належності відповідачу, на час звернення з такою заявою, на праві спільної сумісної власності частини квартири АДРЕСА_2. З таким висновком судді суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки відповідно до Порядку доступу посадових осіб органів державної влади,органів місцевого самоврядування, судів, органів внутрішніх справ, органів прокуратури, органів Служби безпеки, нотаріусів, адвокатів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2014 року № 722 (зі змінами), із 1 жовтня 2015 року, в тому числі суддя суду загальної юрисдикції, має можливість здійснити запит та отримати інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що в оскаржуваній ухвалі не наведене обґрунтування відсутності (наявності) підстав для забезпечення даного позову у відповідності до вимог ст.ст. 151, 152 ЦПК України та роз»яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за № 9, колегія дійшла висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 311, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- задовольнити.

Ухвалу судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 грудня 2015 рокускасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає провадженню у справі.

Головуючий

Судді