Справа № 487/8555/15-ц
Провадження № 2/487/387/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2016 року.Заводський районний суд міста Миколаєва в складі: головуючий - суддя Біцюк А.В., за участю секретаря Бавикіної Т.В., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи що не заявляють самостійних вимог: Миколаївська міська рада, виконавчий комітет Миколаївської міської ради, управління державної міграційної служби в Миколаївській області, служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, про зняття з реєстрації місця проживання, -

В С Т А Н О В И В :

12 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з позовом до ОСОБА_5, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_6, третя особа Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області, Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про зняття із реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_7 та ОСОБА_6. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 29 квітня 2010 року між ним та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб у відділі РАЦС м. Черкаси. Також у 2010 році відповідачка була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. В 2013 році шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було розірвано за взаємною згодою в Заводському відділі РАЦС ММУЮ. Після розірвання шлюбу відповідачка обіцяла, що добровільно зніметься з реєстрації у вказаній квартирі. Проте 03 липня 2015 року ОСОБА_5 зареєструвала також і свою дитину в зазначеній квартирі. Однак ні відповідачка, ні її дитина не проживали у вказаній квартирі. Крім того, ОСОБА_5 не сплачувала платежі за користування житлом та комунальні послуги, не слідкувала за технічним станом квартири та не проводила ремонтних робіт з покращення квартири, в звязку із чим просив зняти з реєстрації ОСОБА_5 та ОСОБА_6

В подальшому уточнивши позовні вимоги, позивач просив ухвалити рішення, яким скасувати реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_2 шляхом зняття їх з реєстрації.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини, що викладені у позовній заяві. Крім того, зазначив, що шлюб з відповідачкою було укладено під час його перебування в колонії в звязку із відбуванням покарання та для того, щоб не втратити квартиру він направив до компетентних органів заяву для реєстрації ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_2. Однак в квартирі відповідачка не проживала, так само і не проживала її дитина, яку ОСОБА_5 зареєструвала без його згоди. Оскільки реєстрація відповідачки разом з дитиною в його квартирі є порушенням його прав, позов просив задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі. Вказала, що у звязку із тим, що відповідачка не проживала у спірній квартирі, відповідно і не набула права користування нею, тому питання про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням ставити не доцільно. Позов просила задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві.

Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі. Вказала, що в 2011 році спільно з Третьяковою дбала про квартиру, сплачувала комунальні платежі та іноді там проживала. Внаслідок того, що відносини з Третьяковою у 2013 році різко погіршилися, в квартиру її не пускали з грудня 2013 року, однак речі свої вона залишила там. У задоволенні позову просила відмовити.

Представник відповідачки у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Зазначив, що згідно з вимогами законодавства реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації та питання щодо зняття з реєстрації вирішується спеціально уповноваженим органом і не входить до компетенції суду. У задоволенні позову просив відмовити за безпідставністю.

Представник третьої особи - Управління державної міграційної служби в Миколаївській області до судового засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та направила до суду письмові пояснення по суті позовних вимог, згідно яких зазначила, що вимога позивача не ґрунтується на нормах цивільного законодавства, оскільки питання про зняття з реєстрації вирішується спеціально уповноваженим органом і не входить до компетенції суду, а рішення суду є лише підставою для зняття з реєстрації.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради до судового засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення просив прийняти на розсуд суду.

Представник третьої особи - Миколаївська міська рада, виконавчий комітет Миколаївської міської ради до судового засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Вислухавши пояснення учасників процесу, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, дослідивши повно та всебічно матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою ЖКП «Бриз» ЖЕК №3 №5227 від 13.10.2015 року. Зокрема ОСОБА_5 зареєстрована з 09 грудня 2010 року та ОСОБА_6 зареєстрована з 03.07.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Питання реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання врегульовано Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон №1382-VI) та Порядком реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженим наказом МВС України від 22.11.2012 № 1077 (далі - Порядок №1077).

Згідно зі статтею 11 Закону №1382-VI реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації.

Водночас відповідно до ст.7 Закону України №1382-VI зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта тощо.

Пунктом 1.3 наказу №1077 визначено, що реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України (далі - ДМС України) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (далі територіальний підрозділ ДМС України).

Статтею 7 Закону №1382-VI та пунктом 3.1. Порядку №1077 визначено вичерпний перелік підстав для зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб, серед яких, зокрема, судове рішення: про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, виключно на органи реєстрації покладено функції реєстрації та зняття з реєстрації фізичних осіб. При відмові відповідача знятися з реєстрації добровільно, його зняття з реєстрації можливе за остаточного рішення суду.

Отже, питання зняття з реєстрації вирішується спеціально уповноваженим органом, і не входить до компетенції суду, тобто рішення суду є тільки підставою для зняття з реєстрації .

Таким чином, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) виселення; 4) визнання особи безвісно відсутньою; 5) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України №1382-VI є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про виселення; 4) про визнання особи безвісно відсутньою; 5) про оголошення фізичної особи померлою.

Позивач вимоги про визнання відповідачки такою, що втратила право користування спірною квартирою, не заявляв, що не позбавляє його можливості звернутися до суду в загальному порядку з вказаними вимогами.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» від 11.12.2003 року, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Враховуючи положення вказаного Закону, вимоги щодо зняття з реєстрації місця проживання заявлені передчасно, оскільки позивач фактично просить вирішити питання, що відносяться до компетенції органів державної влади.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 зареєстрована з 09 грудня 2010 року та ОСОБА_6 зареєстрована з 03.07.2015 року у квартирі АДРЕСА_3.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 щодо усунення будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням або виселення ОСОБА_5 та малолітньої ОСОБА_6 не заявлялися, та враховуючи те, що позовні вимоги про зняття із реєстрації ОСОБА_5 та малолітньої ОСОБА_6 є похідними від вищевказаних позовних вимог, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про зняття із реєстрації ОСОБА_5 та її малолітньої дитини - ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 61, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зняття з реєстрації місця проживання, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом 10 днів з дня його оголошення, а особами, яки брали участь у справі, але не були присутні під час його проголошення - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Біцюк А.В.