Справа № 766/6561/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю секретаря Матієнко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Дніпровський РВ у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області, Управління державної міграційної служби України в Херсонській області ДМС України про встановлення факту постійного проживання в Україні,

встановив:

В липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. У заяві він вказав, що народився 23.06.1960 року в с.Турка Прибайкальського району Бурятської АССР, його батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3. З 1986 році він переїхав проживати в Херсонську область, спочатку проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, а потім в АДРЕСА_1 де проживає з сім'єю без реєстрації до сих пір. З 1987 року по 1997 року він був офіційно працевлаштований на підприємствах України. У нього відсутній паспорт громадянина України, паспорт громадянина СРСР був ним втрачений, поновити він його не змін, тому заявник просить встановити факт, що він постійно проживав на території України з 24 серпня 1991 року і проживає по теперішній час.

Заявник та його представник в судовому засіданні вимоги заяви підтримали, просили їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Управління державної міграційної служби України в Херсонській області ДМС України в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Заінтересована особа Дніпровський РВ у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області в судове засідання не з»явилась, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних мотивів.

Згідно актового запису про народження №127, складеного 22.07.1960 року Адміністрацією муніципальної освіти «Туркинське» сільське поселення Прибайкальського району Республіки Бурятія, ОСОБА_1 народився 23.06.1960 року в с.Турка Прибайкальського району Бурятської АССР.

З трудової книжки серії АТ ІІІ №5177108 вбачається, що ОСОБА_1 працював на посаді водія з 04 лютого 1987 року по 07.01.1988 року в Херсонському суднобудівному заводі, з 17.01.1988 року на Автобазі №9 "Укртрубопровідбуд", з 28.12.1992 року автобаза №9 "Укртрубопровідбуд" перейменована в автобазу №9 арендної фірми "Укгазбуд", а з 29.04.1994 року автобаза №9 "Укргазбуд" перейменована в автобазу №9 Акціонерне товариство фірму "Укргазбуд". З зазначеного підприємства ОСОБА_1 був звільнений 01.09.1997 року.

Як пояснив заявник, підприємство "Укртрубопровідбуд", яке потім було перейменовано в "АТ «Укргазстрой» знаходилося в м.Одесі, а автобаза №9 була розташована в м.Херсоні, тому він з 1987 року по теперішній час безвиїзно проживає у м.Херсоні.

З будинкової книги вбачається, що ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 26.10.1988 року по 23.11.1989 року.

З талону зняття з реєстрації місця проживання в Україні вбачаться, що ОСОБА_1 23.11.1989 року був знятий з місця проживання вул.Нова, с.Бургунка, Бериславського району, Херсонської області та вибув до м.Херсона.

З екзаменаційної картки водія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, вбачається, що він здавав іспити на отримання певної категорії транспортних засобів та отримував відповідні посвідчення водія в Управлінні ДАІ Херсонської області 10.05.1990 року та 10.11.2007 року.

З медичної довідки №107 від 07.04.1990 року, 02.06.2013 року, а також із сертифікатів про проходження профілактичного наркологічного обліку від 11.06.2011 року та 30.05.2011 року та Договору обовязкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті від 16.06.2011 року вбачається, що ОСОБА_1 проходив медичний огляд в Україні, та отримував посвідчення водія в МРЕВ ДАІ м.Н.Каховка.

Факт проживання на території України підтверджується також актом КП «Дніпровський» від 05.07.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 мешкає разом зі своєю громадянською дружиною ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2, але не прописаний.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили суду, що заявник ОСОБА_1 постійно, безвиїзно проживає на території України в АДРЕСА_3 з 1986 року по теперішній час.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 року.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно ОСОБА_1 для отримання паспорта громадянина України.

Наданими суду документами та дослідженими в судовому засіданні обставинами достовірно підтверджується факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року, а тому суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 209 ч.3, 212, 214-215, 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Дніпровський РВ у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області, Управління державної міграційної служби України в Херсонській області ДМС України про встановлення факту постійного проживання в Україні задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5, постійно, безвиїзно з 1986 року проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року і проживає по день винесення судом рішення 22 грудня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення суду.

Суддя С.І.Майдан

Повний текст рішення виготовлений 26.12.2016 року.

Суддя С.І.Майдан