Справа № 2-1137/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2016 року Солом′янський районний суд м. Києва у складі

головуючого - судді Кізюн Л.І.,

при секретарі: Слепусі О.П.

розглянувши заяву державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання мирової угоди у порядку виконання рішення суду у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк» про визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и в :

До суду звернувся державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подпорін Р.О. з заявою, в якій просив визнати мирову угоду у процесі виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва у справі за позовом ПАТ «Комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Комерційний банк «Правекс-Банк» про визнання кредитного договору недійсним, обґрунтовуючи її тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження за виконавчим листом №2-1137/14 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Правекс-Банк» суми заборгованості у розмірі 7 986 777, 72 грн., а 08 квітня 2016 року до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшла мирова угода між сторонами виконавчого провадження.

У судовому засіданні представники стягувача та боржника підтримали заяву та просили її задовольнити.

Заявник до суду не з'явився, хоча його було належним чином повідомлено про день, час і місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Суд, заслухавши представників сторін, вивчивши доводи заяви, вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 372 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання.

Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 09 вересня 2014 року задоволено позов ПАТ «Комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Правекс-Банк» суму заборгованості у розмірі 7 986 777, 72 грн. та 3 441,00 грн. судового збору.

06 травня 2015 року Солом'янським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист, за яким 18 травня 2015 року відкрито виконавче провадження.

Сторони у виконавчому провадженні склали мирову угоду, в якій дійшли згоди щодо порядку повернення боржником визнаної ним суми боргу у розмірі 7 986 777, 72 грн. і судового збору.

Разом з тим, умовами мирової угоди передбачено, що ПАТ «Комерційний банк «Правекс-Банк» повинен вчинити дії щодо зняття накладених заборон, обтяжень та іпотеку з заставного майна - домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, які були накладені при укладанні та посвідченні договору іпотеки від 02 вересня 2008 року після виконання ОСОБА_1 пунктів 3.1, 3.2 та/або пункту 3.3. даної мирової угоди або підписати договір про розірвання договору іпотеки.

Крім того, умовами мирової угоди передбачено, що після повної оплати банку суми в розмірі 4 000 000 грн. ПАТ «Комерційний банк «Правекс-Банк» передає право вимоги на залишок заборгованості до боржника за кредитним договором від 02 вересня 2008 року на користь погодженої боржником та банком незалежної фінансової установи, яка має бездоганну ділову репутацію та має відповідну ліцензію на право надання факторингових послуг.

При цьому сторони узгодили, що усі витрати пов'язані з мировою угодою покладені на боржника, ухвала суду є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема:

1)визнання права;

2)визнання правочину недійсним;

3)припинення дії, яка порушує право;

4)відновлення становища, яке існувало до порушення;

5)примусове виконання обов'язку в натурі;

6)зміна правовідношення;

7)припинення правовідношення;

8)відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Статтею 3 ЦПК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Відповідно до ч.5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення.

Заявлені у заяві про визнання мирової угоди у процесі виконання рішення суду вимоги про необхідність вчинити дії щодо зняття накладених заборон, обтяжень та іпотеку з заставного майна - домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, які були накладені при укладанні та посвідченні договору іпотеки від 02 вересня 2008 року після виконання ОСОБА_1 пунктів 3.1, 3.2 та/або пункту 3.3. даної мирової угоди або підписати договір про розірвання договору іпотеки суперечить вимогам закону.

Крім того, з поданої заяви та доданих до неї документів не вбачається, що внаслідок визнання мирової угоди не будуть порушені права та законні інтереси третіх осіб, зокрема передбаченої умовами мирової угоди фінансової установи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. 372 ЦПК України, ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження»,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання мирової угоди у порядку виконання рішення суду у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк» про визнання кредитного договору недійсним - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали до Апеляційного суду м. Києва через районний суд.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.І. Кізюн