ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2192/16-ц
Провадження № 2/210/1036/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді - Чайкіной О.В.,
за участю секретаря - Філіпенко О.І.,
за участю сторін: не зявилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє від свого імені та від імені та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4, треті особи які не заявляють самостійних вимог: Дзержинський районний відділ в м. Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Виконком Дзержинської районної у місті ради, Служба у справах дітей виконкому Дзержинської районної у місті ради м. Кривого Рогу про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -
Позивач, ОСОБА_2 звернулася до суду з вищеназваним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона є квартиронаймачем квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Крім того, в даній квартирі на реєстраційному обліку знаходяться ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Ордер на вищевказану квартиру виписаний на чоловіка Позивача, який помер в 2014 році. Відповідач ОСОБА_3 за місцем своєї реєстрації не мешкає з 2004 року, а онук Позивача ОСОБА_4 у вказаній квартирі не жив ніколи. Позивач неодноразово просила доньку знятися з реєстрації у спірній квартирі, але вона відмовляється, комунальні платежі не сплачує. особистих речей її в квартирі не має. Враховуючи те, що ОСОБА_3, яка діє від свого імені та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 без поважних причин , не мешкають у вищезазначеній квартирі понад встановлені строки, позивач просить визнати ОСОБА_3, та її неповнолітню дитину ОСОБА_4 особами, що втратили право користування жилим приміщенням, та зняти їх реєстраційного обліку.
В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просить суд провадити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного розгляду не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином за останнім відомим місцем реєстрації.
Від представника третьої особи - Служби у справах дітей Виконкому Дзержинської районної у місті ради надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій останній просить суд відмовитиу задоволені позову.
Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України.
Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню, враховуючи наступне.
Судом встановлено, що відповідно до довідки Криворізької обєднаної міської довідково - інформаційної служби № 15, а також копії паспорту, за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані - позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6 зворот, 10).
Встановлено, що ордер на вищевказану квартиру виписаний ще у 1969 році на ОСОБА_5 , який доводиться чоловіком Позивача, та який проживав з нею за вищевказаною адресою. Окрім позивача ОСОБА_2 та її чоловіка, в ордері були зазначені їх діти - ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с. 9).
Відповідач ОСОБА_3 в квартиру зареєстрована після отримання ордеру, і не проживає з 2004 року, а її дитина - ОСОБА_4 ніколи не проживав, що підтверджується актом від 07.04.2016 (а.с.11).
Статтею 15 ЦК України у частині 1 визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право (ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України).
Згідно з ст.ст. 64, 65 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї. Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Стаття 71 ЖК України передбачає, що у разі відсутності наймача або членів його сім'ї у житловому приміщенні понад шість місяців, він втрачає право користування ним. Відповідно до ст. 107 ч.2 ЖК України, член сім'ї який вибув на постійне місце проживання в інше жиле приміщення, втрачає право користування жилим приміщенням з якого вибув. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, згідно ст. 72 ЖК України провадиться в судовому порядку.
З урахуванням подібності правовідносин щодо користування жилою площею як наймачів так і членів сім"ї наймача, що регулюються загальними правилами ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутнім права на жиле приміщення протягом шести місяців слід застосовувати і в разі тимчасової відсутності як наймача так і члена його сім"ї.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року з наступними змінами, у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, у разі їх поважності, суд може продовжити пропущений строк.
Належних та допустимих доказів того, що відповідач звертався з заявами про продовження строку на відсутність на спірній житловій площі, а також поважності такої відсутності понад шість місяців у суду відсутні.
Наявність у Відповідача реєстрації місця реєстрації на спірній житловій площі, якою згідно з положеннями ст. 65, 69 ЖК УРСР користується позивач, суттєво обмежує його конституційні права на користування власністю та вимагає додаткових зусиль для оплати житлово-комунальних послуг, утримання житлової площі в належному стані, тощо.
Враховуючи вищевикладене, оскільки судом не встановлено поважність відсутності відповідача в спірній квартирі понад встановлені ст. 71, 72 ЖК УРСР строки, в частині вимог про усунення перешкод в користуванні житлом ОСОБА_3позов підлягає задоволенню.
Стосовно визнання втратившим право користування приміщенням малолітнім онуком позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, суд вважає вимоги позивача не можуть бути задоволені до вирішення питання отримання дитиною рівноцінного права користування житловою площею.
Статтею18 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що діти-члени сім"ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем, тому суд вважає, що малолітній онук є членом сім"ї власника житлового приміщення та може користуватися житловим приміщенням нарівні з позивачем, та відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо визнання його втратившим право користування житловим приміщенням.
При цьому, суд враховує, що згідно до наданих органом опіки та піклування відомостей сім"я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на даний час не проживають на території Іскрівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, а лише час від часу навідуються до своєї оселі. Постійне місце проживання - місто ОСОБА_1 Ріг.
Таким чином, враховуючи що під час розгляду справи не здобуто доказів поважності причин не проживання ОСОБА_3
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України відповідно до якої, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 551,20 грн.
Керуючись ст. ст. 15, 30, 60, 88, 224 - 227 ЦПК України, ст. 15, 16 ЦК України, ст. 64,65, 71, 72, 107 ЖК України, суд, -

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4, треті особи які не заявляють самостійних вимог: Дзержинський районний відділ в м. Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Виконком Дзержинської районної у місті ради, Служба у справах дітей виконкому Дзержинської районної у місті ради м. Кривого Рогу про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, судові витрати в розмірі 551,20 грн.
В решті позову - відмовити.
Рішення суду є підставою для зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та вразі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. В. Чайкіна