Справа № 366/103/16-ц
Провадження № 2/366/70/16
УХВАЛА

19 квітня 2016 р. смт. Іванків

Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли із зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки в натурі із спільного майна, що знаходиться у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИЛА:

13.01.2016 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визначення порядку користування нежитловими приміщеннями в смт. Іванків, по вул. Івана Проскури, 86. При цьому позивачкою запропоновано варіант порядку користування приміщеннями.

ОСОБА_2 звернувся із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 про виділ частки в натурі із спільного майна, що знаходиться у спільній частковій власності, в якій просив припинити право спільної часткової власності шляхом розділу нерухомого майна, виділивши йому ? частину цього майна за запропонованим ним варіантом.

В силу ст. 123 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Пред*явлені первісний та зустрічний позови виникають з правовідносин здійснення права спільної часткової власності, і регулюються нормами ЦК України: задоволення зустрічного позову про припинення такого права та виділ частки в натурі, виключить можливість задоволення первісного позову щодо встановлення порядку користування спільною частковою власністю..

Форма і зміст поданої зустрічної позовної заяви відповідає вимогам ст. 119,120 ЦПК України.

Позивачем сплачено судовий збір у сумі 1580 грн., виходячи з вартості майна, зазначеного у договорі купівлі-продажу частини цілісного майнового комплексу. П.16 постанови Пленуму ВССзПРЦіКС № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що «розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування, визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача. Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору».

Позивачем за зустрічним позовом ціна позову визначена відповідно до ціни, зазначеній у договорі купівлі-продажу спірного майна. Для визначення дійсної ринкової вартості цього майна на час подачі позову позивач просить у позовній заяві призначити будівельно-технічну експертизу, що дасть можливість визначитися остаточно із сумою судового збору.

На підставі викладеного, ст. 123-124 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відкрити провадження за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки в натурі із спільного майна, що знаходиться у спільній частковій власності.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки в натурі із спільного майна, що знаходиться у спільній частковій власності об*єднати в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування нежитловими приміщеннями.

Суддя: