Справа № 372/3266/16-ц
провадження № 2-1766/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Мори О. М.,

при секретарі судового засідання Василенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування -,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області (далі Відповідач), в якому просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, по вулиці Героїв Небесної сотні, 100 в селі Матяшівка Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області та на земельну ділянку для ведення сільського господарства площею 0,6032 га по вулиці Героїв Небесної сотні, 100 в селі Матяшівка Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21 травня 2016 року померла його мати ОСОБА_2 та він є єдиним спадкоємцем її майна. Після смерті матері відкрилась спадщина на належне їй майно в тому числі і на вищезазначені земельні ділянки, передані їй у приватну власність відповідно до рішення Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області та право власності на які за життя вона не встигла оформити. Після смерті матері він прийняв спадщину, проте, нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначені земельні ділянки,оскільки відсутні правовстановлюючі документи на імя спадкодавця.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач, Григорівська сільська рада Обухівського району Київської області, в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання в якому просить розглядати справу у відсутність їхнього представника та з рішенням суду погоджується .

Вислухавши позивача, його представника,зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими сторонами доказами, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 21 травня 2016 року померла ОСОБА_2. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК №372366 виданого 23.05.2016 року Виконавчим комітетом Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області. (а.с.8, 75)

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку №100, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, село Матяшівка, вулиця Героїв Небесної Сотні ( раніше вулиці Петровського), а також земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, по вулиці Героїв Небесної сотні, 100 в селі Матяшівка Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,6032 га по вулиці Героїв Небесної сотні, 100 в селі Матяшівка Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області.

Все соє майно, де б воно не було і з чого б не складалося ОСОБА_2 заповіла в рівних частинах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_6. Дана обставина підтверджується копією заповіту ОСОБА_2 від 15.10.2004 року.

На момент відкриття спадщини заповіт не змінено і не скасовано.

З копії спадкової справи вбачається, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та ОСОБА_6 у відповідності до ч. 1 ст. 1273 ЦК України відмовились від належної їм частки спадкового майна як за заповітом так і за законом на користь ОСОБА_1.

Як вбачається з копії спадкової справи №9/2016 до майна померлої 21.05.2016 року ОСОБА_2, спадщину позивач прийняв вчасно, звернувшись з відповідною заявою до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального ОСОБА_7 На спадкове майно у вигляді житлового будинку №100, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, село Матяшівка, вулиця Героїв Небесної Сотні ( раніше вулиці Петровського), нотаріусом 22.11.2016 року видано позивачу свідоцтво на право на спадщину. (а.с.7).

Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_7 в своїй інформаційній довідці від 21.11.2016 року №338/02-14 повідомила позивача про те, що свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,25 га по вулиці Героїв Небесної сотні, 100 в селі Матяшівка Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області та на земельну ділянку для ведення сільського господарства площею 0,6032 га по вулиці Героїв Небесної сотні, 100 в селі Матяшівка Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області, не можуть бути видані, так як відсутні правовстановлюючі документи на імя спадкодавця на зазначене майно (а.с.6).

З позовної заяви та пояснень позивача та його представника в судовому засіданні вбачається, що у включенні до свідоцтва про право на спадщину земельних ділянок було відмовлено, оскільки спадкоємцем не надано оригіналу правовстановлюючого документу, так як за життя спадкодавця його не отримала та право власності не оформила.

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.07.2016 року вбачається, що земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, по вулиці Героїв Небесної сотні, 100 в селі Матяшівка Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області та площею 0,6032 га для ведення особистого селянського господарства по вулиці Героїв Небесної сотні, 100 в селі Матяшівка Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області за ОСОБА_2 на праві власності не зареєстровані та рахуються як землі комунальної власності.

Заявляючи вимоги про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, позивач посилається на те, що за життя його матірю право власності не було зареєстровано.

Разом із тим, суд вважає, що такі позовні вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦПК України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до абзацу 6 п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку

Оскільки спадкодавиця за життя не отримала правовстановлюючі документи на земельні ділянки та відповідно не зареєструвала право власності на них, то вона не набула права власності на ці земельні ділянки, а тому це право не входить до складу спадщини і не може бути визнано за позивачем в порядку спадкування.

Згідно зі статтею 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (стаття 126 ЗК України).

Отже, за змістом вказаних норм, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні цієї процедури, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації земельної ділянки, а не визнання права власності на земельну ділянку.

Але позовні вимоги про визнання за позивачем права на завершення процедури приватизації земельної ділянки не заявлялися та представник позивача протягом усього часу розгляду справи наполягав саме на визнанні за ОСОБА_1 права власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті матері.

Відповідно до вимог частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача та його представника, останній з будь-якими заявами щодо оформлення права власності на земельні ділянки, які є предметом розгляду даної справи до органу місцевого самоврядування не звертався, а тому враховуючи положення ст. 3 ЦПК України, підстав вважати, що відповідачем порушені, невизнані або оспорюються право власності позивача на земельну ділянку, яка є предметом розгляду, у суду немає.

Разом з тим, залишення позову без задоволення, не позбавляє можливості позивача звернутися з відповідною заявою до Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області Київської області щодо оформлення права власності на земельні ділянки, які розташовані по вулиці Героїв Небесної сотні, 100 в селі Матяшівка Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області, в порядку передбаченому чинним законодавством України.

Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З наведених підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 15, 60, 79, 174, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд на протязі десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні при проголошенні рішення протягом даного строку з дня отримання копії рішення.

СуддяОСОБА_8