Провадження № 2/761/7090/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», третя особа: ОСОБА_2, про стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій,

в с т а н о в и в :

В серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, згідно якого просила стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на її користь страхове відшкодування в розмірі 23 103,52 грн., штрафні санкції в розмірі 4 759,08 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.10.2015 року близько 12 год. 45 хв. по вул. Київській, 2, в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля марки «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 на праві власності.

Згідно постанови Солом'янського районного суду м.Києва від 02.12.2015 року, винним у вчиненні вищезазначеної ДТП було визнано водія автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1, - ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована в ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» згідно Полісу №АІ/4209607.

У зв'язку з зазначеним та керуючись положеннями ст.ст. 3, 6, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон), позивачка, як потерпіла особа, 13.10.2015 року повідомила ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» про настання страхового випадку, а в подальшому надала страховику всі необхідні документи, передбачені ст. 35 Закону, для виплати страхового відшкодування.

При цьому, позивачка вказує, що, враховуючи положення ч.2 ст. 36 Закону щодо максимального строку прийняття страховиком рішення про виплату страхового відшкодування та його виплату, 25.01.2016 року було тією граничною датою, до якої відповідач повинен був прийняти таке рішення та здійснити відповідну виплату.

Однак, як зазначає позивачка, відповідач, незважаючи на вищевикладене, прострочив виконання свого зобов'язання щодо прийняття рішення про виплату страхового відшкодування і здійснення такої виплати, та лише у відповідь на адвокатський запит листом від 26.02.2016 року повідомив про те, що здійснив виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 26 896,48 грн. та пені за прострочення виплати такого відшкодування в розмірі 810,58 грн.

Між тим, посилаючись на Звіт про оцінку матеріального збитку №568/10-15, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_2, складає 66 568,08 грн., позивачка вважає, що з відповідача, враховуючи ліміт його відповідальності та суму виплаченого страхового відшкодування, підлягає до стягнення невиплачена частина страхового відшкодування в розмірі 23 103,52 грн.

Представник позивачки ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Крім того, зазначив, що неправильність розрахунку відповідачем розміру матеріального збитку, завданого позивачці, як власнику пошкодженого автомобіля, підтверджується рецензією Фонду державного майна України на Звіт про оцінку майна №15810, що був складений оцінювачем ОСОБА_5 на замовлення страховика, а також рішенням екзаменаційної комісії Фонду державного майна України від 28.07.2016 року про позбавлення (анулювання) ОСОБА_5 кваліфікаційного свідоцтва оцінювача.

Відповідач ТзДВ «Домінанта» свого представника в судове засідання не направив. Разом з тим, в матеріалах справи містяться заперечення ТзДВ «Домінанта» проти позову, згідно змісту яких відповідач просить розгляд справи проводити у відсутність свого представника, та зауважує, що позовні вимоги, на його думку, є необґрунтованими, адже сума страхового відшкодування саме у розмірі 26 896,48 грн. була виплачена позивачу на підставі Звіту №15810 від 01.11.2015 року, отриманого за результатами замовленого ним проведення огляду пошкодженого автомобіля та здійснення відповідної експертизи у ТОВ «Експертум-АВЕ».

Третя особа в судове засідання не з'явилась, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідимила.

Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 10.10.2015 року о 12 год. 24 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Київській, 2, в м.Києві, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_2.

При цьому, відповідно до постанови Солом'янського районного суду м.Києва від 02.12.2015 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП (а.с. 6).

Згідно положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже, вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, а також обставини цієї ДТП не потребують доказування під час розгляду вказаної цивільної справи.

Як встановлено в судовому засіданні, в результаті вказаної ДТП автомобілю марки «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_2, що належить позивачці на праві власності відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_3 (а.с. 36), були завдані механічні пошкодження.

В свою чергу, положеннями ч. 1 ст.1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортних засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 в період з 25.11.2014 року до 24.11.2015 року включно була застрахована у ТзДВ «СТ «Домінанта», про що свідчить копія Полісу №АІ/4209607 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів (а.с. 56).

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Крім того, пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно вимог п.п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

При цьому, згідно п. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачкою було вчасно повідомлено та надано ТзДВ «СТ «Домінанта» всі необхідні документи для виплати їй страхового відшкодування по ДТП, однак, не зважаючи на вищенаведені вимоги закону, відповідач, посилаючись на Звіт від 01.11.2015 року за №15810 про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_2, несвоєчасно здійснив виплату страхового відшкодування, яка, з врахуванням суми пені, склала 27 706,06 грн. (а.с.12).

Разом з тим, звертаючись з позовом до суду, позивачка, як на підставу для його задоволення посилалась на те, що оскільки згідно Звіту про оцінку матеріального збитку №568/10-15, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_2, складає 66 568,08 грн., з відповідача, враховуючи ліміт його відповідальності та суму виплаченого страхового відшкодування, підлягає до стягнення на її користь невиплачена частина страхового відшкодування в розмірі 23 103,52 грн.

Так, відповідно до п.9 ч.2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим, серед іншого, у випадках визначення збитків або розміру відшкодування.

Положеннями ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Разом з тим, як вбачається зі змісту рецензії вищевказаного звіту від 17.03.2016 року, проведеної Фондом державного майна України на замовлення Нацкомфінпослуг, зібрана та проаналізована виконавцем звіту інформація, необхідна для оцінки майна, є неповною, а використані методичні підходи, методи та оціночні процедури застосовано з порушенням вимог Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ від 10.09.2003 року за №1440, Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та ФДМУ від 24.11.2003 року за №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за №1074/8395 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, ФДМУ від 24.07.2009 року №1335/5/1159).

Крім того, згідно рішення екзаменаційної комісії Фонду державного майна України, оформленого протоколом від 28.07.2016 року, оцінювача ОСОБА_5, яка була виконавцем Звіту від 01.11.2015 року за №15810, було позбавлено спеціалізації 1.3 «Оцінка колісних транспортних засобів» з кваліфікаційного свідоцтва оцінювача МФ НОМЕР_4 від 07.07.2012 року.

За вказаних обставин, а також враховуючи положення вищенаведених вимог законодавства, Звіт №15810 від 01.11.2015 року, на підставі якого відповідач виплатив позивачці суму страхового відшкодування у розмірі 26 896,48 грн., не може бути оцінений судом як належний доказ, який би спростовував правильність висновків експерта, викладених у Звіті про оцінку матеріального збитку №568/10-15, на який, в свою чергу, посилалась позивачка при зверненні до суду з вказаним позовом.

Так, як вже зазначалось вище, згідно Звіту про оцінку матеріального збитку №568/10-15, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_2, складає 66 568,08 грн.

Водночас, п. 9.2 ст. 9 Закону передбачено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, що становить 50 000 грн. 00 коп. на одного потерпілого.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що позивачкою було вчасно повідомлено та надано відповідачу всі необхідні документи для виплати їй страхового відшкодування по ДТП, а вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, суд, враховуючи ліміт відповідальності страховика, а також розмір виплаченої суми страхового відшкодування, приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з ТзДВ «СТ «Домінанта» на користь позивачки суми страхового відшкодування у розмірі 23 103,52 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог п. 36.5 ст. 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач повинен був здійснити виплату страхового відшкодування позивачці у строк до 25.01.2016 року, проте здійснив частину такої виплати лише 18.02.2016 року, сплативши при цьому пеню у розмірі 810, 58 грн. лише за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 23 103,52 грн. за період з 26.01.2016 року по 17.02.2016 року.

Відтак, враховуючи вищезазначені норми закону, а також встановлені в судовому засіданні обставини, суд прийшов до висновку, що стягненню з ТзДВ «СТ «Домінанта» на користь позивачки підлягають також й сума пені у розмірі 4 759,08 грн. за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 23 103,52 грн. за період з 26.01.2016 року по 06.08.2016 року, згідно розрахунку позивачки, перевіреному у судовому засіданні.

Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з ТзДВ «СТ «Домінанта» на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору у сумі 551,20 грн.

Отже всього з ТзДВ «СТ «Домінанта» на користь позивачки підлягає до стягнення 28 413,80 грн. (23103,52+4759,08+551,20).

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 22, 34 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 3, 7, 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», ст.ст. 525, 526, 979, 1166, 1187 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 74, 79, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», третя особа: ОСОБА_2, про стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_1 28 413 (двадцять вісім тисяч чотириста тринадцять) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: