Провадження № 2/161/4415/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 грудня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді - Крупінської С.С.

при секретарі - Ярмолюк І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення з квартири, -

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідачів про виселення.

Свої вимоги мотивує тим, що вони є власниками квартири № 57а по пр. Відродження, 51 в м. Луцьку. З початку лютого 2016 року вони не можуть користуватись даною квартирою, так як відповідачі вселились у їх квартиру і не дають їм доступу до квартири. Оскільки відповідачі незаконно вселились у дану квартиру, то просять суд виселити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з квартири № 57а по пр. Відродження, 51 в м. Луцьку.

Представник позивачів в судове засідання не зявився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а тому суд відповідно до ст.. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення по справі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири № 57а по пр. Відродження, 51 в м. Луцьку, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 28 січня 2010 року (а.с. 4).

Позивач зазначає, що у квартирі незаконно проживають ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які не надають їм доступу до неї.

Отже, перебування відповідачів у даній квартирі, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, перешкоджає останнім у здійсненні права користування, володіння і розпорядження своєю власністю.

Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виселити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з квартири № 57а по пр. Відродження, 51 в м. Луцьку.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 319, 383, 391 Цивільного кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з квартири № 57а по пр. Відродження, 51 в м. Луцьку Волинської області.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. по 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Луцький міськрайонний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які були відсутні під час проголошення рішення, з дня отримання його копії .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська