Справа № 463/2728/16-ц
Провадження № 2/463/1445/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

24 червня 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді - Лакомської Ж. І.

з участю секретаря Скочко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Теплоенергопроект» про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ТОВ «Теплоенергопроект» про стягнення заборгованості по заробітній платі, просить ухвалити рішення про стягнення з ТзОВ «Теплоенергопроект» на його користь заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 40 000 грн.

Позов мотивує тим,що з 04 грудня 2012 року він працював у ТзОВ «Теплоенергопроект», та 01 березня 2016 року звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України 08.12.2015р., однак відповідач у березні 2015р., а також з липня по дату звільнення не виплатив йому заробітної плати. За його розрахунками сума заборгованості з виплати заробітної плати становить 40 000 грн. Дану суму просить стягнути з відповідача в примусовому порядку.

Позивач ОСОБА_1 подав суду заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив, суд відповідно до ст.224 ЦПК України приймає заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з таких підстав.

Відповідно до записів в трудовій книжці позивача (а.с.2), останній з 204 грудня 2012 року працював у ТзОВ «Теплоенергопроект», та 01 березня 2016 року звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України 08.12.2015р.

Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Вказана правова норма зобовязує власника або уповноваженого ним органу виконати дві обовязкові умови в день звільнення працівника, по-перше працівника необхідно письмово повідомити про нараховані суми, належні йому при звільненні, і по-друге, такі суми повинні бути виплачені або в день звільнення, або не пізніше наступного дня, після предявлення такої вимоги. Тобто обовязок здійснити розрахунок належних працівникові сум при звільненні, законом покладено на роботодавця.

Як розяснив Пленум ВСУ у п. 20 Постанови № 13 від 24.12.1999р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

В силу вимог ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи не представив суду доказів про проведення розрахунку з позивачем, а згідно довідки № ТП000000010 від 03.06.2016 року (а.с.10) заборгованість відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Теплоенергопроект» перед позивачем ОСОБА_1 становить 23424,62 грн. грн., відтак дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а позов в цій частині підлягає до задоволення.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 115 КЗпП України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Теплоенергопроект» (м. Львів, вул. Ш.Руставелі, 7, ідентифікаційний код 37740832) на користь ОСОБА_1 (ІПН) заборгованість по заробітній платі в сумі 23 424 (двадцять три тисячі чотириста двадцять чотири) гривні, 62 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Теплоенергопроект» (м. Львів, вул. Ш.Руставелі, 7, ідентифікаційний код 37740832) на користь держави 551 (п»ятсот п»ятдесят одну гривню), 20 копійок судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 294,296 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте Личаківським районним судом м. Львова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Лакомська Ж. І.