АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4983/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Белоконна І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Болотова Є.В., Вербової І.М.

при секретарі: Горбачовій В.С.

за участю представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 січня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до приватного підприємства «Мебльофф» про визнання права власності на автомобіль, третьої особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_6 до ОСОБА_5, приватного підприємства «Мебльофф», третя особа: Міський відділ Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції про скасування державної реєстрації транспортного засобу, визнання права власності на автомобіль.

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на автомобіль та з урахуванням уточнених позовних вимог ставив питання про визнання за ним права власності на автомобіль марки NISSAN, модель NOTE, 2007 року випуску, тип AMT - легковий, тип кузова - універсал, колір - синій, об'єм двигуна - 1598, номер двигуна - НОМЕР_2, номер кузова (причепа) - НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1, та його витребування. Обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 09 вересня 2012 року між ПП «Мебльофф» та ним було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу. Відповідно до умов якого продаж майна за домовленістю сторін вчиняється за 17 515 доларів США, що еквівалентно 140 000 гривень. Зазначена сума була ним була сплачена, однак відповідач указаний в договорі автомобіль не передав. В наслідок того, що відповідач не передав позивачу вищезазначений автомобіль, він не може вільно володіти, користуватись та розпоряджатись майном, що належить йому на праві власності.

Також до суду як третя особа по справі із самостійними вимогами щодо предмета спору звернувся ОСОБА_6. Просив скасувати свідоцтво НОМЕР_4 від 08.07.2008 про реєстрацію транспортного засобу Nissan Note, д.н.з. НОМЕР_6; скасувати державну реєстрацію транспортного засобу Nissan Note, д.н.з. НОМЕР_5 за ПП «Мебльофф»; визнати за ОСОБА_6 право власності на транспортний засіб; витребувати у ПП «Мебльофф», даний автомобіль та передати його ОСОБА_6 Обгрунтовуючи свої вимоги тим, що він є добросовісним набувачем автомобіля Nissan Note, який є предметом спору, оскільки придбав його у результаті прилюдних торгів, проведених у порядку, встановленому для виконання судових рішень, а саме 23.02.2015 за результатами проведених Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України електронних торгів з реалізації автомобіля Nissan Note, д.н.з. НОМЕР_6, 2007 р.в., VIN НОМЕР_3 його було визнано переможцем. 26 лютого 2015 року здійснено розрахунок за придбаний на електронних торгах за реквізитами, вказаними в протоколі електронних торгів. Однак до теперішнього часу спірний автомобіль відповідач йому не передав.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25 січня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_5 до Приватного підприємства «Мебльофф» про визнання права власності на автомобіль, та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_6 було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу. Де ставив питання про його скасування в частині відмови у задоволенні заявлених ОСОБА_5 позовних вимог та ухвалення у цій частині нового про задоволення позову у повному обсязі. Вказуючи при цьому, що судом першої інстанції були порушені норми матеріал У судовому засіданні представник позивача підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача не визнав апеляційну скаргу, заперечував проти її задоволення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, що з'явилися у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Так судом при розгляді справи було встановлено, що 09 вересня 2012 року між ПП «Мебльофф» в особі директора ОСОБА_7 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 09/12, відповідно до умов якого продаж майна автомобіля марки NISSAN, модель NOTE, 2007 року випуску, тип AMT - легковий, тип кузова - універсал, колір - синій, об'єм двигуна - 1598, номер двигуна - НОМЕР_2, номер кузова (причепа) НОМЕР_7, державний номерний знак НОМЕР_1 за домовленістю сторін вчиняється за 17 515 доларів що еквівалентно 140 000 гривень, а відповідач зобов'язувався передати автомобіль позивачу через 1 місяць після оплати товару, тобто 09.10.2012 року.

Позивач сплатив на користь відповідача грошові кошти у розмірі 17 515 доларів США, що еквівалентно 140 000 гривень в рахунок сплати вартості автомобіля.

Відповідно до акту про проведення електронних торгів від 10.03.2105 складеного Головним державним виконавцем МВДВС Білоцерківського МУЮ встановлено, що 23.02.2015 за результатами проведених Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України електронних торгів (лот. № 40143) з реалізації автомобіля Nissan Note, д.н.з. НОМЕР_6, 2007 р.в., VIN НОМЕР_3 ОСОБА_8 визнано переможцем, а суму продажу 119 391,25 гривень сплачено ОСОБА_6 на користь МВДВС Білоцерківського МУЮ у повному обсязі.

Відповідно до постанови Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2015 року прилюдні торги було визнано недійсними з причин недійсності звіту з оцінки від 14.07.2014 року, та також скасовано вищевказаний акт про проведення електронних торгів від 10.03.2015 року.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні заявлених вимог ОСОБА_5 виходив з їх недоведеності.

Стосовно заявлених самостійних вимог третьої особи ОСОБА_6, то суд відмовляючи в задоволенні вимог виходив з відсутності підстав набуття ОСОБА_6 права власності на предмет спору. Так як постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2015 року прилюдні торги були визнані недійсними з причин недійсності звіту з оцінки від 14.07.2014 року, а також скасовано акт про проведення прилюдних електронних торгів від 10.03.2015 року.

Виходячи з того, що подана апеляційна скарга не містить у собі доводів, щодо невідповідності висновків суду в частині відмови у задоволенні вимог третьої особи з самостійними вимогами по справі ОСОБА_6 то згідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України судом апеляційної інстанції рішення суду в цій частині не перевірялось.

Розглядаючи спір в частині вимог ОСОБА_5, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Звертаючись до суду з апеляційної скаргою, позивач вказував на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що всі правовідносини між сторонами закріплені письмово у вигляді договору. А положеннями договору передбачено, що право власності на спірний автомобіль переходить до позивача після підписання договору. Відтак висновок суду про не укладення спірного договору купівлі-продажу автомобіля між його сторонами не відповідає обставинам справи. А також нормам ст. 334 ЦК, та п. 3.5 договору купівлі-продажу транспортного засобу № 09/02, за яким право власності на автомобіль переходить до покупця після підписання даного договору.

Зазначаючи також при цьому, що державна реєстрація транспортних засобів не є державною реєстрацією прав власності на транспортний засіб у законодавчому розумінні цього поняття і не впливає на момент переходу права власності на транспортний засіб.

Колегія суддів вважає, що зазначені доводи апеляційної скарги позивача не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та матеріалах справи.

Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, якою затверджені Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі - Правила), згідно з п. 2 яких вони є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб.

Відповідно до п. 8 зазначених Правил (у редакції чинній під час виникнення правовідносин між позивачем та відповідачем) для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову правомірно виходив з того, що автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ згідно законодавства чинного під час виникнення правовідносин між позивачем та відповідачем, залишався зареєстрованим за відповідачем ПП «Мебльофф». Заява від відповідача та позивача про зняття з обліку автомобіля не подавалась і його огляд органами ДАІ не здійснювався.

Пунктом 42 Правил передбачено, що у разі коли транспортний засіб знімається з обліку у зв'язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) або на копії реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію на пластиковій основі, робиться запис: "Транспортний засіб знято з обліку для реалізації".

Відповідно до ч.4 ст. 334 ЦК України якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Також позивачем вказувалось на порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині не розгляду клопотання про забезпечення позову під час розгляду справи, що є грубим порушенням ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зазначені позивачем доводи щодо порушення норм процесуального права не свідчать про неправильність вирішення справи судом першої інстанції.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 308, 311, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: