Справа № 692/670/16-ц
Провадження № 2/692/309/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді Чепурного О.П., при секретарі Бубир В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Драбів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спадкового договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання спадкового договору недійсним. В позовній заяві вказувала, що відповідно до рішення Драбівського районного суду від 02.07.2015 року, за нею визнано право власності на земельну ділянку площею 2,6262 га, яка розташована на території Білоусівської сільської ради та належала ОСОБА_3, який помер 04.07.2014 року. 08.12.2015 року вона отримала витяг з Державного земельного кадастру на вказану земельну ділянку, де власником земельної ділянки був зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2, який був внесений як власник на підставі спадкового договору, укладеного між її покійним батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_2 26.10.2013 року та посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4 Через це їй було відмовлено в державній реєстрації права власності. Вважає, що укладений 26.10.2013 року спадковий договір є недійсним і був укладений і реалізований відповідачем під час дії мораторію на відчуження земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просила суд його задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити у його задоволенні, пояснив суду, що ініціатором укладення спадкового договору був ОСОБА_3, умови спадкового договору ним були виконані, він поховав ОСОБА_3 за свої кошти, про що є копії відповідних квитанцій, вважає що підстав для визнання договору недійсним не має.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов до наступного.

Відповідно до копії державного акта на право власності на земельну ділянку від 12.10.2010 року серія ЯЛ № 033012 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.09.2013 року ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 2,6262 га, кадастровий № :03:002:0138, яка знаходиться в за межами Білоусівської сільської ради Драбівського району Черкаської області та має цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 26.10.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено спадковий договір, предметом якого була вказана земельна ділянка. Згідно п.1.1 даного договору набувач зобовязується виконувати передбачені в договорі розпорядження відчужувача і в разі його смерті набуває права власності на належне відчужувану земельну ділянку площею 2,6262 га, що розташована за межами Білоусівської сільської ради Драбівського району Черкаської області. Договір посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 1073 та накладено заборону на відчуження земельної ділянки вказаної в договорі, про що внесені дані в реєстр за № 1073. Копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень від 26.10.2013 року підтверджено що на вказану земельну ділянку накладено заборону відчуження в інтересах ОСОБА_2 Даним документом спростована позиція позивача та його представника про відсутність такої заборони, оскільки вони посилалися на дані іншого реєстру, а саме спадкового. Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер 03.07.2014 року в смт Драбів. Відповідно до умов укладеного договору право власності перейшло до відповідача, про що свідчить копія витягу з Деражавного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-015 від 08.12.2015 року.

Позивач по справі є дочкою ОСОБА_3 і спадкоємцем після його смерті, що підтверджується наданими копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом від 22.04.2014 року, згідно яких вона отримала у спадщину земельні ділянки площею 2,6259 га та 2,6261 відповідно. Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 02.07.2015 року за позивачем ОСОБА_1 визнано право власності на земельну ділянку загальною площею 2,6262 га, яка розташована на території Білоусівської сільської ради Драбівського району Черкаської області та належала, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 033012, ОСОБА_3, який помер 04.07.2014 року, в порядку спадкування за законом. Проте отримати правовстановлюючий документ на земельну ділянку позивач не може через те, що відповідач набув права власності на неї.

Ст.1302 Цивільного кодексу України передбачено, що за спадковим договором одна сторона (набувач) зобовязується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Згідно п.28 постанови пленум Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування»від 30.05.2008 року № 7 перехід майна від відчужувача до набувача на підставі спадкового договору не є окремим видом спадкування, а тому на відносини сторін не поширюються відповідні правила про спадкування. Спадковий договір може бути визнано недійсним із підстав, визначених нормами глави 16 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою ст. 203 ЦК України. Ч.1 ст.203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

На час укладення спадкового договору діяли норми Перехідних положень Земельного кодексу України, зокрема, пп.б) п. 15 якого передбачено, що до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2016 року, не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами. А також, що угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "б" цього пункту, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення).

Відтак, суд вважає, що предметом спадкового договору була земельна ділянки, щодо якої вищевказаним законом була заборона на її відчуження, а відтак укладений договір суперечить законодавству, а тому з підстав вказаних вище він підлягає визнанню недійсним. Позиція відповідача, що перехід прав власності відбувся тільки після смерті власника, і цим не було порушено законодавство, суд вважає помилковою. Так, підставою для набуття права власності відповідачем на земельну ділянку був саме спадковий договір, на виконання умов якого і була отримана земельна ділянка, а виконання чи невиконання його умов може бути підставою лише щодо наслідків його недійсності, а не підстав. (п. 7 постанова пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 № 9).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ст. 1302 Цивільного кодексу України, пп.б) п. 15 Перехідних положень Земельного кодексу України, ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 61, ст.ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 задоволити.

Визнати спадковий договір, укладений 26 жовтня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, предметом якого була земельна ділянка площею 2,6262 га, кадастровий номер :03:002:0138, недійсним.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Черкаської області через Драбівський районний суд Черкаської області.

Головуючий:

Повний текст рішення виготовлено 19.08.2016 року