Головуючий у суді першої інстанції: Катющенко В.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 грудня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі:П»ятничук В.Г.

за участю: представника позивача - Хитрової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» на заочне рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 29 березня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 5 лютого 2014 року між банком та ОСОБА_4 укладено договір приєднання, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв»язку з неналежним виконанням своїх зобов»язань за кредитним договором відповідач станом на 6 вересня 2015 року має заборгованість - 25620 грн.41 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 13958 грн.70 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 9965 грн.50 коп., а також штрафів в сумі 500 грн. ( фіксована частина) та 1196 грн.21 коп (процентна складова).

Заочним рішенням Дніпровський районного суду міста Києва від 29 березня 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Приват Банк» відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В апеляційній скарзі послався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судові засідання, призначені на 28 вересня 2016 року, 2 листопада 2016 року, 16 листопада 2016 року, 7 грудня 2016 року, ОСОБА_4 не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомив, у зв»язку з чим колегія вважала за можливе розглянути справу у його відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Хитрова Л.В. апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 5 лютого 2014 року ОСОБА_4 складена та підписана Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку про надання кредитної картки «Універсальна», карта «Голд», зарплатний пакет з кредитним лімітом 25000 грн.

Згідно інформації викладеної у вказаній заяві ОСОБА_4 підтвердив, що він погоджується із тим, що ця заява разом з Пам»яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений з договором про надання банківських послуг до його заключення та погоджується з його умовами.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем до матеріалів позовної заяви не долучено, та відповідно суду не надано доказів того, що відповідна картка була оформлена та видана ОСОБА_4, як і не надано суду відомостей, що підтверджують строк дії картки, що є істотними умовами договору, доказів зарахування кредитних коштів на картку, не надано суду доказів відкриття на ім»я відповідача рахунку, виписки по даному рахунку, який і мав би підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості, та з якого суд мав би встановити який саме розмір грошових коштів було отримано позичальником. Крім того, суд першої інстанції вважав, що додана до матеріалів справи довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду», приклади використання кредитних коштів на кредитці «Універсальна», 55 днів пільгового періоду» з розрахунку загальної суми витрат клієнта не містить відомостей про отримання вказаних документів з боку позичальника, ознайомлення останнього з вказаною довідкою та прикладами використання кредитки.

Проте, повністю погодитись з такими висновками суду не можна, виходячи з наступного.

Установлено, що 5 лютого 2014 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено договір про надання банківських послуг, який складається із анкети-заяви позичальника, Пам»ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів.

На підставі цього договору ОСОБА_4 отримано кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно з ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Частиною 1 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Подавши заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 5 лютого 2014 року, відповідач підтвердив, що ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна,55 днів пільгового періоду».

Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Оскільки відповідач не заперечував укладення з позивачем договору, отримання грошових коштів та не стверджував, що не був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, які були додані позивачем до позовної заяви, періодично здійснював погашення кредитної заборгованості, суд першої інстанції необґрунтовано вважав позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом недоведеними.

Відповідно до ст..ст.525,526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону.

Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобов»язався погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування кредитом, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» відповідач зобов»язаний щомісячно до 25 числа сплачувати 7 % від заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом та комісії за зняття готівки.

З наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що банком змінювалася процентна ставка за користування кредитними коштами.

Відповідно до ч.3 ст.1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, які затверджені наказом від 6 березня 2010 року, банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредитного ліміту, зобов»язаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема, у виписці по картковому рахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення клієнта про не згоду із змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови.

Пунктом 1.1.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що банк повідомляє клієнтів про внесення змін шляхом розміщення інформації на офіційному сайті банка та у відділеннях банку.

Згідно пункту 1.1.6.2.4 Умов та правил надання банківських послуг зміни, внесеня в Умови та правила діють з моменту їх публікації на сайті, але не пізніше підтвердження змін діями клієнта по користуванню послугами банку.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що процентна ставка змінювалась банком з 1 вересня 2014 року з 27,60 % до 32,40 %, з 1 квітня 2015 року з 32,40 % до 42 %.

Випискою з карткового рахунку підтверджено, що відповідач ОСОБА_4 користувався грошовими коштами, останній раз вніс грошові кошти на картковий рахунок 14 липня 2014 року, після 1 вересня 2014 року кошти на рахунок позивачем не зараховувалися.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що відповідачем не заперечувалися дії банку з приводу підвищення процентної ставки з з 1 вересня 2014 року з 27,60 % до 32,40 %, з 1 квітня 2015 року з 32,40 % до 42 %.

Виходячи з того, що матеріали справи не містять даних про причини зміни розміру процентної ставки, повідомлення відповідача про зміну процентної ставки та погодження з ним даної дії, колегія вважає, що стягненню з відповідача підлягає заборгованість по процентам за користування грошовими коштами з урахуванням процентної ставки, погодженої сторонами під час підписання договору ( 27,60 %) в сумі 7141 грн.(а.с.121-123).

Пунктом 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по любому із грошових зобов»язань, які передбачені договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач допустив заборгованість по погашенню кредиту більше, ніж на 30 днів, останній зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.. Що стосується штрафу у вигляді процентної складової, то в цій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки розмір штрафу в сумі 1196 грн.21 коп. є недоведеним.

За таких обставин, відсутні підстави вважати висновки суду першої інстанції такими, що відповідають обставинам справи та наданим сторонами доказам, рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 29 березня 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення доведених позивачем вимог.

Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви у сумі 1218 грн. та за подання апеляційної скарги у сумі 1339 грн. 80 коп., а всього 2557 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст.303, 307,309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»- задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 29 березня 2016 року - скасувати і ухвалити нове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в сумі 13958 грн. 70 коп, заборгованість по процентам за користування коштами в сумі 7141 грн., штраф в сумі 500 грн., а всього 21599 грн.70 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в сумі 2557 грн.80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: