Справа № 266/2165/15-ц
Провадженя№ 2-др/266/12/16
13.09.2016 м. Маріуполь
Приморський районний суд м. Маріуполя в складі:
головуючого судді - Курбановой Н.М.,
за участю секретаря - Макогон С.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя заяву позивачки ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення, -
Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про винесення додаткового рішення, посилаючись на те, що при винесенні рішення 30.06.2016 року суд визнав за нею право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке складається з жилого будинку «А-1», загальною площею 36,4 кв.м., жилою площею 23,5 кв.м., допоміжна площа 12,9 кв.м., алене зазначив, що належна ОСОБА_2 складає 14/25 частки домоволодіння, через що вона позбавлена можливості зареєструвати за собою право власності на нерухоме майно та внести відповідні зміни в технічну документацію на будинок в БТІ м. Маріуполя. Також заявниця просила винести додаткове рішення по справі, визнавши за нею право забудовника на житловий двоповерховий будинок літ. Г-2, загальною площею 46,8 кв.м., який складається з житлового приміщення АДРЕСА_1 під № 3-1, загальною площею 23,2 кв.м., гаража, зазначеного в технічному паспорті на домоволодіння АДРЕСА_1 під № 1, загальною площею 23,6 кв.м., оскільки право забудовника є складовою права власності на будинок, з яким вона і звернулася до суду.
Заявниця ОСОБА_1, та її представник ОСОБА_3, яка діє на підставі договору про надання правових послуг, в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у заяві про винесення додаткового рішення, а на задоволенні вимоги щодо визнання за ОСОБА_1 права забудовника на житловий двоповерховий будинок АДРЕСА_1 та гаража не наполягали.
Представник відповідача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності, у судовому засідання проти задоволення заяви заперечував, оскільки вказані вимоги не заявлялись позивачкою та не були предметом судового розгляду.
Дослідивши судове рішення, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 п.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Згідно рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 30 червня 2016 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування право власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке складається з жилого будинку «А-1», загальною площею 36,4 кв.м., жилою площею 23,5 кв.м., допоміжна площа 12,9 кв.м., після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
З договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності від 20.03.1965 року посвідченого нотаріусом 2-ої Жданівської нотаріальної контори, та дослідженого у судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_5 відведено земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1, на якій 11/25 частки домоволодіння належить ОСОБА_6, що зареєстровано в реєстровій книзі Жданівського БТІ, і є підставою для задоволення вимоги ОСОБА_1, щодо визнання за нею права власності саме на 14/25 частки вищевказаного домоволодіння.
Вирішуючи питання відносно заявленої вимоги провизнання за ОСОБА_1 права забудовника на житловий двоповерховий будинок літ. Г-2, загальною площею 46,8 кв.м., який складається з житлового приміщення АДРЕСА_1 під № 3-1, загальною площею 23,2 кв.м., гаража, зазначеного в технічному паспорті на домоволодіння АДРЕСА_1 під № 1, загальною площею 23,6 кв.м., суд приходить до висновку про відмову у її задоволенні, оскільки з цього приводу сторони подавали докази і давали пояснення, але позовних вимог щодо визнання в порядку спадкування прав забудовника не заявляли, про що також було зазначено у мотивувальній частині рішення.
Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд,-
Заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення - задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 14/25 частки домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, і яке складається з жилого будинку «А-1», загальною площею 36,4 кв.м., жилою площею 23,5 кв.м., допоміжна площа 12,9 кв.м., з яких жила кімната № 1-2 площею 10,4 кв.м., жила кімната № 1-3 площею 13,1 кв.м., кухня № 1-1, площею 9,3 кв.м., коридор та туалет № 1-8 загальною площею 3,6 кв.м., після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.
У задоволенні іншої частини заявлених вимог відмовити.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області протягом 10 днів після його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: Курбанова Н. М.