Справа № 544/1890/15-ц
пров. № 2/544/84/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 січня 2016 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Сайко О.О., за участі секретаря - Костенко Т.В.,

позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3 (фізичних осіб),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по вул. Леніна, 41 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання подружжя, який потребує матеріальної допомоги,

у с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 в грудні 2015 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона перебуває у шлюбі із відповідачем ОСОБА_2 з 25 вересня 1982 року і до цього часу, від якого у них є двоє спільних повнолітніх дітей. Зазначає, що шлюбні відносини між нею і відповідачем останнім часом значно погіршилися, відповідач покинув сім'ю та з 02.09.2015 проживає окремо, подавши позов до суду про розірвання шлюбу. З цього часу відповідач повністю припинив утримання позивача та відмовляється надавати кошти на її проживання. Зазначила, що вона через онкологічну хворобу і значні фінансові витрати на лікування потребує матеріальної допомоги від чоловіка, яку він в змозі їй надавати.

За час шлюбу вони з чоловіком спільно займалися підприємницькою діяльністю, а після того як позивач у 2012 році офіційно припинила підприємницьку діяльність, продовжувала допомагати чоловіку у бізнесі. Крім того, позивач займалася веденням домашнього господарства та вихованням дітей. Вказує, що у зв'язку з великим розривом у трудовому стажі їй важко працевлаштуватися у маленькому місті, де відсутні значні підприємства. Таким чином, у зв'язку з хворобою та втратою трудових навичок на даний час позивач не може влаштуватися на роботу. У той же час чоловік припинив надавати їй матеріальну допомогу, яка була для неї єдиним засобом до існування. Відповідач має можливість надавати їй утримання, так як займається підприємницькою діяльністю, має у власності керамічний цех, орендує торгові приміщення для реалізації своєї продукції та має регулярні доходи. Його дохід від підприємницької діяльності є нестабільним та мінливим, тому просить стягнути з нього аліменти на своє утримання у твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму на одну особу в сумі 1378 грн щомісячно.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просять їх задовольнити та стягти на утримання позивача аліменти виходячи з того розміру, який спроможний сплачувати відповідач.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що у 2015 році через нестабільну економічну ситуацію змушений був офіційно припинити свою підприємницьку діяльність, хоча отримує певний дохід від неї, який не є стабільним та залежить від сезону та ряду інших обставин. Визнав, що позивач за станом здоров'я потребує матеріальної допомоги, при цьому також просив врахувати вищеназвані обставини, а також його стан здоров'я. Погодився сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 1000 грн щомісячно.

Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як було встановлено в суді, позивачка ОСОБА_1 перебуває у шлюбі із відповідачем ОСОБА_2 з 25 вересня 1982 року, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу між ними (а.с.11), та відповідно до положень статті 75 СК України як подружжя вони повинні матеріально підтримувати один одного. При цьому, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, право на утримання (аліменти) має лише непрацездатна особа та (або) особа, яка потребує матеріальної допомоги (тобто не забезпечена прожитковим мінімумом).

На даний час сторони спільно не проживають. Позивач не працює (а.с.15-20) та будь-яких доходів не отримує. З 2013 року позивач має захворювання органів жіночої статевої системи (а.с.21-30), у зв'язку чим потребує лікування.

Відповідач займається підприємницькою діяльністю (а.с.31), яку офіційно тимчасово призупинив, проте у судовому засіданні визнав, що продовжує займатися бізнесом, має певний дохід та має змогу надавати матеріальну допомогу дружині, яка її потребує.

У зв'язку з викладеним, суд вважає, що позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки для відновлення працездатності потребує лікування та коштів, а відповідач має можливість та зобов'язаний надавати їй матеріальну допомогу, оскільки є працездатним, замається підприємницькою діяльністю і має дохід.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, що підлягають стягнення з відповідача, суд враховує, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Даних про те, що повнолітні діти сторін мають можливість утримувати свою матір, у суді не встановлено.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідач визнав у ході судового розгляду, що отримує мінливий дохід та погодився сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі.

Враховуючи вищевикладені обставини, те, що позивач потребує матеріальної допомоги від чоловіка, яка була для неї єдиним засобом до існування, оскільки вона не має власних доходів та за станом здоров'я не в змозі працевлаштуватися, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча в змозі її надавати, виходячи з його матеріального становища. При цьому суд враховує також стан здоров'я самого відповідача та приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню шляхом стягнення із відповідача ОСОБА_2 аліментів на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно.

Також з відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України слід стягти в дохід держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп., від сплати якого згідно закону звільнена позивачка по справі.

Керуючись ст. ст. 10,60, 88, 212, 215,367 ЦПК України, на підставі ст. 75, 77, 80 СК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, народження ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого у АДРЕСА_1, мешканця АДРЕСА_2, приватного підприємця, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканки АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2, аліменти на її утримання у розмірі 1000 (однієї тисячі) грн. щомісячно, починаючи з 31.12.2015 року.

Рішення в частині стягнення суми платежу в межах одного місяця підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2, народження ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого у АДРЕСА_1, мешканця АДРЕСА_2, приватного підприємця, ідентифікаційний код НОМЕР_1 судовий збір на користь держави у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім ) грн 20 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд протягом 10 днів із дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Головуючий -

Повний текст рішення виготовлений 19.01.2016