Провадження № 2/760/5244/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.

з участю секретаря - Слободянюк А.К., Кучерини Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування", третя особа: Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк", про стягнення грошових витрат (реальних збитків), -

В С Т А Н О В И В:

04.08.2016 позивач звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» з вимогами про стягнення на користь ОСОБА_1 збитків в розмірі 131 418,83 гривень шляхом перерахування грошових коштів на рахунок вигодо набувача Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» за наступними реквізитами: к/р 6479 в ПАТ «Універсал Банк», код банку отримувача (МФО) 322001.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 12 вересня 2013 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №1417/13-Тз/К/01 - автомобіля SuzukiKizashiднз. НОМЕР_1 належного позивачеві (дод. 1, далі - Договір), за умовами якого відповідач застрахував майнові інтереси позивача, пов'язані з володінням, користуванням і розпоряджанням вказаним транспортним засобом.

26.01.2016 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено належний позивачеві транспортний засіб, про що в порядку передбаченому Договором було повідомлено страховика та надано документи, необхідні для здійснення страхової виплати.

Проте, страховиком не сплачено страхове відшкодування, а довготривала переписка позивача зі страховиком (відповідачем) не вплинула на відновлення пошкодженого майна.

Листом №1/к/у від 09.02.2016 відповідач повідомив позивача про те, що страхове відшкодування виплаті не підлягає, обґрунтовуючи відмову повною загибеллю транспортного засобу (при цьому розрахувавши, що сума страхового відшкодування менша 0).

Неможливість користуватися транспортним засобом та продовження сплати позивачем кредитних коштів (саме у такий спосіб придбано авто) змусило позивача провести ремонт за власні кошти.

Перед проведенням ремонту, 21.03.2016 позивач звернувся до відповідача з заявою №8/к, в якій просив провести ремонт пошкодженого автомобіля згідно рахунка- фактури, отриманого на спеціалізованому СТО , але цю заяву відповідачем було проігноровано.

Оскільки технічний стан автомобіля (характер механічних пошкоджень) та зволікання страховика з виплатою страхового відшкодування протягом тривалого часу унеможливлювало використання транспортного засобу за призначенням, для запобігання подальшого псування майна та збільшення збитків, позивач за власні кошти провів ремонт автомобіля, за що сплатив грошові кошти у розмірі 131 418,83 грн., що підтверджується товарним чеком №249 від 06.06.2016 року та актом виконаних робіт №42), тобто, для відновлення автомобіля поніс фактичні витрати.

Позивач зазначив, що понесені ним витрати на ремонт автомобіля (збитки) підлягають стягненню з відповідача, з огляду на приписи ст. ст. 22, 979 ЦК України, Закону України «Про страхування» та виходячи з умов укладеного між сторонами Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №1417/13-Тз/К/01.

У судовому засіданні представник Позивача позов підтримав, просив суд його задовольнити.

Представник Відповідача проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на безпідставність та недоведеність позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 1 Закону України від 07.03.1996 № 85/96-ВР, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За змістом ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 8 вказаного Закону визначено, що страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону від 07.03.1996 № 85/96-ВР, здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Судом встановлено, що 12 вересня 2013 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №1417/13-Тз/К/01 - автомобіля SuzukiKizashiднз. НОМЕР_1, належного позивачеві, за умовами якого відповідач застрахував майнові інтереси позивача, пов'язані з володінням, користуванням і розпоряджанням вказаним транспортним засобом.

Позивач зазначив, що 26.01.2016 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася на пр.Московському в м. Києві, було пошкоджено належний ОСОБА_1 транспортний засіб.

27.01.2016 ОСОБА_1 звернувся до страхової компанії із повідомленням по настання події, яка може бути визнана страховим випадком (вх. № 2/к від 27.01.2016).

Листом № 1/к/у від 09.02.2016 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що страхове відшкодування виплаті не підлягає, обґрунтовуючи відмову повною загибеллю транспортного засобу (при цьому розрахувавши, що сума страхового відшкодування менша 0).

Вказане рішення страховика, на думку суду, було прийнято відповідно до вимог Закону та укладеного між сторонами Договору страхування, з огляду на наступне.

Як зазначено вище, 12.09.2013 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №1417/13-Тз/К/01.

Пунктом 22.1 Договору встановлено, що за умовами цього Договору Страховик бере на себе зобов'язання компенсувати Страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, що наведені у п.22.2 цього Договору, які носять ознаки ймовірності та випадковості.

Згідно п. 22.2 Договору до страхових ризиків відносяться збитки внаслідок ДТП (п. 22.2.2) - будь-яке пошкодження або знищення ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

Відповідно до п.п. 17.2, 17.3, 27.10 Договору страхування при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення транспортного засобу, в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без врахування зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається Страховиком виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі авторизованого СТО. Лише в окремих випадках і за наявності згоди Страхувальника розмір збитків може визначатись на підставі автотоварознавчої експертизи.

В матеріалах справи наявна калькуляція вартості ремонтно-відновлювальних робіт, складена ТОВ «Авто Метрополіс», яке є офіційним авторизованим підприємством, яке здійснює технічне обслуговування автомобілів марки «Сузуки» (рахунок-фактура № АМ-0000251 від 03.02.2016). Згідно з вказаним кошторисом вартість відновлювального ремонту автомобіля внаслідок його пошкодження в результаті ДТП складає 257 381, 17 гривень.

З урахуванням умов Страхового договору розмір збитків слід розраховувати саме на підставі рахунку-фактури ТОВ «Авто Метрополіс» № АМ-0000251 від 03.02.2016 в сумі 257 381, 17 гривень.

Представник відповідача посилався на те, що після проведення розрахунків було встановлено, що в результаті настання страхового випадку із застрахованим автомобілем наступила його повна загибель.

Так, відповідно до п. 31.5 Договору страхування, повна загибель транспортного засобу це випадок, коли вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу перевищює 70% його дійсної вартості на момент укладення договору або перевищює різницю між страховою сумою та вартістю залишків транспортного засобу.

Згідно п. 31.5 Договору вартість залишків визначається шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків (зокрема: онлайн-аукціон з продажу автомобілів ТОВ «Українсько Польське підприємство «Автоонлайн-Україна» або шляхом експертної оцінки (у випадку відсутності попиту/пропозиції на ринку)).

Для визначення вартості придатних залишків пошкодженого транспортного засобу відповідачем було проведено онлайн-аукціон з продажу автомобіля, яким була визначена його найвища ціна, а саме 190 000 грн.

Таким чином, беручи до уваги Рахунок наданий авторизованим СТО вбачається, шо вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу - 257 381,17 грн. (СТО «АВТО МЕТРОПОЛІС») перевищує різницю між страховою сумою 191 600 грн. на яку був застрахований автомобіль позивача на період з 12.09.2015 по 11.09.2016, та вартістю залишків транспортного засобу (190 000 грн.), а саме: 191 600- 190 000= 1600.

За таких обставин, враховуючи умови п. 31.5 Договору, із застрахованим автомобілем наступила повна загибель.

Пунктом 27.8 Договору передбачено порядок виплати страхового відшкодування при повній загибелі транспортного засобу.

Відповідно до п. 27.8.2 Договору, страхове відшкодування сплачується у розмірі страхової суми (з урахуванням умов п.27.23 Договору) за вирахуванням суми знецінення автомобіля за період страхування (розділ 13 та п. 31.7 Договору) та вартості залишків транспортного засобу, а також встановленої згідно з розділом 12 Договору франшизи. Вартість залишків визначається шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків (зокрема: онлайн-аукціон з продажу автомобілів ТОВ «Українсько -Польське підприємство «Автоонлайн-Україна» або шляхом експертної оцінки (у випадку відсутності попиту/пропозиції на ринку)).

Як вбачається з розрахунку суми страхового відшкодування, проведеного відповідачем відповідно до умов Договору, укладеного між сторонами, сума страхового відшкодування має від'ємне значення і становить - 7 980 грн., що є менше 0.

Вказані розрахунки, наведені відповідачем, представником позивача не спростовані.

В ході розгляду справи в суді представник позивача зазначив, що позивач не оспорює розмір страхового відшкодування.

Виходячи з наведеного суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що у відповідача не було підстав для виплати позивачеві суми страхового відшкодування.

З огляду на викладене вище, враховуючи правовідносини, що виникли між сторонами, умови укладеного між ними Договору страхування, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволен6ня позову ОСОБА_1.

Доводи представника позивача про те, що вимоги ОСОБА_1 про стягнення понесених позивачем прямих збитків підлягають задоволенню саме за рахунок ПрАТ СК «Арсенал Страхування» (з огляду на те, що сума яку позивач просить стягнути з відповідача не є страховим відшкодуванням, а є відшкодуванням прямих збитків (витрат які позивач поніс для ремонту авто) і ці правовідносини є зобов'язальними (позадоговірними, відмінними від договірних), отже відповідач має компенсувати позивачеві ці збитки) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, суперечать вимогам Закону України «Про страхування» та укладеному між сторонами Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №1417/13-Тз/К/01 від 12.09.2013.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування", третя особа: Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк", про стягнення грошових витрат (реальних збитків) - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя