Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 337/3678/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Котляр А.М.
Провадження № 22-ц/778/5172/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Онищенка Е.А.

Суддів Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

При секретарі Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Українська залізниця», про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати.

В обґрунтування позову зазначено, що з 24.07.1992 року по 13.06.2012 року він працював у відокремленому структурному підрозділі Вагонне депо Запоріжжя-Ліве ДП Придніпровська залізниця.

При звільненні підприємство було зобовязано виплатити йому компенсацію за невикористані 283 доби домашнього відпочинку, як надурочної роботи. З урахуванням того, що годинна ставка складала 15,95 грн., підприємство мало виплатити йому за 2264 години 72 221,60 грн. Проте йому було виплачено компенсацію в сумі 43 836,70 грн.

Враховуючи вищевикладене просив суд стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату за 283 доби невикористаного часу домашнього відпочинку в сумі 28 384,90 грн. та витрати на правову допомогу.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_3 заборгованість з виплати заробітної плати за невикористаний час домашнього відпочинку в сумі 28022,66 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1480,80 грн.

Стягнуто з ПАТ «Українська залізниця» на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ «Українська залізниця» подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимогам.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Встановлено, що ОСОБА_3 з 24.07.1992 по 13.06.2012 перебував в трудових відносинах з Вагонне депо Запоріжжя-Ліве ДП Придніпровська залізниця.

З 02.11.1992 по 13.06.2012 року ОСОБА_3 працював на посаді механіка вагона транспортера.

При звільненні з ОСОБА_3 було проведено розрахунок та виплачено компенсацію за час невикористаного домашнього відпочинку за 283 доби на загальну суму 43836,70 грн. Всього з урахуванням інших виплат було нараховано 73404,84 грн.

Сторони визнають, що при звільненні у ОСОБА_3 кількість невикористаних діб домашнього відпочинку становить саме 283 доби. Спірною для сторін обставиною є порядок обчислення компенсації за дні відпочинку.

На підставі ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 61 КЗпП України на безперервно діючих підприємствах, в установах, організаціях, а також в окремих виробництвах, цехах, дільницях, відділеннях і на деяких видах робіт, де за умовами виробництва (роботи) не може бути додержана встановлена для даної категорії працівників щоденна або щотижнева тривалість робочого часу, допускається за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації запровадження підсумованого обліку робочого часу з тим, щоб тривалість робочого часу за обліковий період не перевищувала нормального числа робочих годин.

Відповідно до п. 4.1 Колективного договору ДП "Придніпровська залізниця" вбачається, що режим праці і відпочинку в структурних підрозділах регламентується "Правилами внутрішнього трудового розпорядку" та "Особливостями регулювання робочого часу і часу відпочинку окремих категорій працівників залізничного транспорту і метрополітенів, повязаних із забезпеченням безпеки руху поїздів і обслуговування пасажирів", затверджених наказом Державної адміністрації залізничного транспорту України від 10.03.1994 року №40-Ц (далі Наказ 40-Ц).

Згідно з п. 1.1 Наказу 40-Ц особливості регулювання робочого часу враховують специфіку організації праці і регулюють робочий час і час відпочинку окремих категорій працівників залізничного транспорту і не змінюють встановлених законодавством загальних і спеціальних гарантій і пільг.

Пунктами 1.3, 1.7. Наказу 40-Ц передбачено, що для працівників, постійна робота яких відбувається в дорозі при загальній тривалості поїздки в обидва кінці три доби і більше, може запроваджуватись підсумований облік робочого часу з періодом обліку потурно. Турою вважається час з моменту явки на роботу для поїздки до моменту явки на роботу для наступної поїздки після відпочинку у пункті постійної роботи.

При роботі потурно пунктом 11.8 Наказу 40-Ц встановлено особливий порядок надання часу відпочинку, згідно з яким загальний час належного відпочинку в основному пункті для працівників, постійна робота яких протікає в дорозі, треба визначати шляхом множення включеного в роботу числа відпрацьованих годин за поїздку на коефіцієнт 2,6 та віднімання часу чи днів відпочинку в дорозі і додавання за календарем недільних та святкових днів за поїздку, туру. При цьому щотижневі дні відпочинку за час поїздки надаються в підсумованому вигляді відразу після поїздки.

Відпочинок працівнику повинен бути наданий, як правило, після кожної поїздки повністю. У виняткових випадках, коли відпочинок після цієї поїздки не міг бути наданий повністю, невикористана кількість годин відпочинку за цю поїздку може бути приєднана до належної кількості годин відпочинку за наступні 1-2 поїздки (тури).

Якщо протягом 1-2 наступних поїздок (тур) невикористана частина відпочинку за попередню поїздку (туру) не буде надана повністю, еквівалентна кількість робочих годин зараховується і оплачується як надурочна робота. Години роботи в святкові та ненадані вихідні дні, оплачені в подвійному розмірі, додатковій оплаті як надурочний час не підлягають.

За змістом Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників "Вагонного депо Запоріжжя-Ліве" встановлено 8-ми годинний робочий день при роботі із пятиденним робочим тижнем.

У відповідності до положень статті 106 КЗпП України оплата роботи в надурочний час здійснюється в подвійному розмірі годинної ставки.

Частиною 1 ст. 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Таким чином, при звільненні ОСОБА_3 йому мала бути виплачена заробітна плата за еквівалентну кількість робочих годин часу невикористаного домашнього відпочинку в подвійному розмірі годинної ставки.

Відповідно до витягів зі штатного розпису робітників вагонного депо Запоріжжя Ліве ДП «Придніпровська залізниця» з 01.05.2012 року тарифний оклад механіка вагона транспортера зчленованого типу складав 2647.00 гривень.

Згідно розпорядження Укрзалізниці від 27.03.2014 року № ЦЗЕ 11/184 «Щодо обліку та оплати праці працівникам, що працюють з підсумковим обліком робочого часу» працівникам, оплата праці яких провадиться за посадовими окладами, для оплати надурочних годин роботи, роботи у святкові та вихідні дні, а також вечірніх та нічних годин, розраховується годинна тарифна ставка, виходячи з встановленого середньомісячного посадового окладу та середньомісячної кількості годин за нормою облікового періоду.

В 2012 році середньорічна норма робочого часу склала 166.8 годин (2001 година/12=1668.8). Годинна тарифна ставка складає 15,87 грн. (2647 грн. посадового окладу / 166.8 годин).

Враховуючи, що ОСОБА_3 працював за 8-годинним графіком, йому має бути компенсовано 2264 години невикористаного відпочинку (283 доби * 8 годин).

Сума заробітної плати за час невикористаного відпочинку обчислюється наступним чином. 2264 години помножуються на годинну тарифну ставку в сумі 15.87 грн. в подвійному розмірі, що разом становить 71 859,36 грн.

ОСОБА_3 за 283 доби невикористаного відпочинку було виплачено 43836,70 грн.

З огляду наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що відповідач має виплатити недоплачену частину компенсацію в сумі 28 022,66 грн. (71859,36 43836,70).

Докази та обставини, ні які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Отже доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції , обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: