Провадження № 2/127/1110/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2016 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Бойко В.М.

при секретарі Паламарчук А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання об'єктами права особистої власності подружжя, про визнання права спільної сумісної власності подружжя та про поділ майна подружжя суд, -

ВСТАНОВИВ:

Первісний позов мотивовано тим, що 06.05.1979р. позивач зареєстрував шлюб з відповідачем, за час шлюбу подружжям було придбано наступне майно:

1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3, зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.1984 року, зареєстрованого КП «ВООБТІ» 23.10.1984 року;

земельну ділянку, площею 0,636 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою. АДРЕСА_4 зареєстровану за ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 07.08.2009 року на підставі рішення Вінницької міської ради від 02.12.2005 року №1618 39 сесії 4 скликання, зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів за № НОМЕР_10;

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами який розташований за адресою: АДРЕСА_5 зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_5 від 22.05.2008 року видане виконавчим комітетом Дашковецької сільської ради на підставі рішення виконавчого комітету Дашковецької сільської ради, Літинського району Вінницької області від 16.04.2008 року №45;

земельну ділянку, площею 0,2246 га, кадастровий № НОМЕР_6, цільове призначення, якої для будівництва та обслуговування господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою АДРЕСА_6 зареєстровану за ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія: НОМЕР_7 виданого Літинським відділом земельних ресурсів 22.06.2007р.

Позивач зазначає, що право власності на зазначене майно зареєстровано на відповідача-позивача, у сторін виник спір щодо порядку поділу майна, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Позивач неодноразово змінював позовні вимоги в заяві від 21.10.2014р. та в заяві від 22.06.2014р. зокрема в заяві від 22.06.2014р. просив суд визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2: 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3, зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.1984 року, зареєстрованого КП «ВООБТІ» 23.10.1984 року;

земельну ділянку, площею 0,636 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою. АДРЕСА_7 зареєстровану за ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 07.08.2009 року на підставі рішення Вінницької міської ради від 02.12.2005 року №1618 39 сесії 4 скликання, зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів за № НОМЕР_10;

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами який розташований за адресою: АДРЕСА_5 зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_5 від 22.05.2008 року видане виконавчим комітетом Дашковецької сільської ради на підставі рішення виконавчого комітету Дашковецької сільської ради, Літинського району Вінницької області від 16.04.2008 року №45;

земельну ділянку, площею 0,2246 га, кадастровий № НОМЕР_6, цільове призначення, якої для будівництва та обслуговування господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою АДРЕСА_6 зареєстровану за ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія: НОМЕР_7 виданого Літинським відділом земельних ресурсів 22.06.2007р.

Поділити спільно нажите майно подружжя виділивши ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_8 в натурі у власність: 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3, зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.1984 року, зареєстрованого КП «ВООЫ 1» 23.10.1984 року;

земельну ділянку, площею 0,636 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою. АДРЕСА_9, зареєстровану за ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 07.08.2009 року на підставі рішення Вінницької міської ради від 02.12.2005 року №1618 39 сесії 4 скликання, зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів за № НОМЕР_10;

Поділити спільно нажите майно подружжя, виділивши ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, в натурі у власність: Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами який розташований за адресою: АДРЕСА_5 зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_5 від 22.05.2008 року видане виконавчим комітетом Дашковецької сільської ради на підставі рішення виконавчого комітету Дашковецької сільської ради, Літинського району Вінницької області від 16.04.2008 року №45;

земельну ділянку, площею 0,2246 га, кадастровий № НОМЕР_6, цільове призначення, якої для будівництва та обслуговування господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою АДРЕСА_6 зареєстровану за ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія: НОМЕР_7 виданого Літинським відділом земельних ресурсів 22.06.2007р. Позовні вимоги щодо визнання спільною сумісною власністю автомобіля марки «Тойота королла», д.н.з. НОМЕР_3 просив суд залишити без розгляду.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання об'єктами права особистої власності подружжя, про визнання права спільної сумісної власності подружжя та про поділ майна подружжя мотивовано тим, що відповідач-позивач перебувала в шлюбі із ОСОБА_3 з 05.05.1979р. по 13.04.1989р. від шлюбу мають двох дітей, які перебували на утриманні відповідача-позивача в тому числі і син -ОСОБА_4 інвалід І-ї групи з дитинства, який проживає в спірному будинку по АДРЕСА_10 є непрацездатним з дитинства і постійно потребує догляду та лікування.

Відповідач- позивач повідомляє, що з початку 1984р. до розірвання шлюбу 13.04.1989р. між нею та ОСОБА_3 фактично припинились шлюбні відносини. Ніякого майна, що підлягає поділу не було. Після розірвання шлюбу відносини з ОСОБА_3 припинились.

Відповідач-позивач зазначає, що у 1984р. вона придбала житловий будинок по АДРЕСА_11 та для обслуговування будинку скористалась своїм правом на безоплатну передачу земельної ділянки по АДРЕСА_10 з моменту придбання до сьогодні самостійно утримує вище вказаний будинок, проводить поточні ремонти та сплачує обов'язкові комунальні платежі, відповідач участі в цьому не брав.

Також в подальшому відповідачем -позивачем було придбано земельну ділянку по АДРЕСА_12 Вінницька обл., на якій було побудовано будинок, також відповідачем- позивачем було придбано автомобіль «Тойота Королла».

Відповідач-позивач вважає, що позивачем за первісним позовом не вказано все майно, що підлягає поділу, а саме автомобіль марки ВАЗ-2107, який знаходиться в його користуванні та в розпорядженні, електроінструменти та деревообробний станок.

Відповідач за зустрічним позовом вказує, що оскільки в неї від шлюбу із ОСОБА_3 є спільні діти зокрема син ОСОБА_4, що є інвалідом І-ї групи, непрацездатний та проживає в будинку по АДРЕСА_11 вважає, що наявні підстави для застосування ч.2,3, ст.. 70 СК України, якою передбачено, що суд в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси непрацездатних повнолітніх дітей.

Таким чином позивач за зустрічним позовом просить суд визнати особистою приватною власністю ОСОБА_2, як одного з подружжя нерухоме майно а саме, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами який розташований за адресою: АДРЕСА_13. земельну ділянку, площею 0,2246 га, кадастровий № НОМЕР_6, цільове призначення, якої для будівництва та обслуговування господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою АДРЕСА_14 Визнати особистою приватною власністю ОСОБА_2, як одного з подружжя, рухоме майно, а саме: автомобіль легковий седан «Toyota Corolla 1.3L» 2011 року випуску, чорного кольору, № двигуна НОМЕР_8, № кузова НОМЕР_9. Визнати об'єктами спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1: ? частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3; легковий автомобіль марки ВАЗ-2107, що зареєстрований за ОСОБА_3. Визнати за ОСОБА_5 право власності на ? частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 з врахуванням інтересів повнолітнього сина інваліда дитинства 1-ї групи інвалідності ОСОБА_4. Виділити ОСОБА_1 автомобіль марки ВАЗ -2107.

Ухвалою суду від 20.04.2016р. позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя в частині вимог про визнання спільною сумісною власністю ТЗ марки «Тойота королла», д.н.з. НОМЕР_4 - залишено без розгляду.

Суд звертає увагу, що ухвалою від 04.11.2015р. дану цивільну справу № 127/19398/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання об'єктами права особистої власності подружжя, про визнання права спільної сумісної власності подружжя про поділ майна подружжя направлено за підсудністю до АДРЕСА_15 З тих підстав, що із матеріалів досліджених судом інвентарних справ вартість спірного майна, а саме будинку розташованого за адресою АДРЕСА_16 складає 332 315 грн, а вартість будинку АДРЕСА_17 складає 56 716 грн., крім того суд бере до уваги, що і у зустрічному позові відповідачем-позивачем визначено ціну позову в розмірі 1500000, 00грн, а ціна первісного позову складає 650 000 грн., що також свідчить про більшу вартість будинку АДРЕСА_18 Враховуючи положення ст. 114 ЦПК України, якою визначено, що позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред?являються за місцезнаходженням майна або основної його частини, суд дійшов висноку, що основна частина спірного нерухомого майна знаходиться на території Літинського районного суду Вінницької області.

Проте, ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 10.12.2015р. вказану ухвалу скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Позивач- відповідач в судовому засіданні позов підтримав відповідно до уточненої позовної заяви від 22.06.2014р. зустрічний позов не визнав.

Відповідач-позивач та його представник в судовому засіданні зустрічний позов підтримали в повному обсязі проти задоволення первісного позову заперечували.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Рішенням Староміського районного народного суду м. Вінниці від 13.04.1989р. між сторонами спору розірвано шлюб ( а. с..195, т.1,), на підставі якого видано свідоцтво про розірвання шлюбу виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області від 28.04.2011р. ( а. с. 196, т.1)

Як вбачається з довідки виданої настоятелем Храму Святителя Миколая Вінницької і Барської Єпархії УПЦ від 15.07.2015р. №81 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в червні 2000 р. при свідках ОСОБА_7 та ОСОБА_8 здійснено таїнство вінчання. ( а. с. 69, т.2)

Суд, критично оцінює наданий доказ, та звертає увагу, що згідно сімейного законодавства дана довідка не може свідчити про реєстрацію шлюбу та підтверджувати факт ведення спільного господарства між сторонами спору, крім того як пояснила відповідач-позивач таїнство вінчання з позивачем- відповідачем було здійснено лише у зв'язку з наявністю в спільного сина хвороби, ОСОБА_2, пояснила, що вважала, що таїнство вінчання між нею та позивачем- відповідачем, сприятиме подоланню хвороби сина.

Судом встановлено, що земельна ділянка, площею 0,636 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою. АДРЕСА_19, зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 07.08.2009 року на підставі рішення Вінницької міської ради від 02.12.2005 року №1618 39 сесії 4 скликання, зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів за № НОМЕР_10. ( а.с. 7, т.1, )

Згідно договору купівлі-продажу від 17.10.1984 року, зареєстрованого КП «ВООБТІ» 23.10.1984 року ОСОБА_2 придбано 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3. ( а.с.5-6, т.1, )

В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи відповідача- позивача, щодо того, що нею здійснювалась оплата за житлово-комунальні послуги житлового будинку розташованого у АДРЕСА_20, а саме, за користування електроенергією, природним газом що підтверджено копіями квитанцій з 2012р. по 2014р., ( а. с. 45-72, т.1)

В забезпечення кредитного договору укладеного між ОСОБА_2 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 24.06.2014р. відповідачем- позивачем з «Райффайзен Банк Аваль» укладено договір іпотеки, предметом, якого є земельна ділянка, якої для будівництва та обслуговування господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою АДРЕСА_14 ( а.с.112-117, т.1)

В забезпечення вимог ОСОБА_2, за кредитним договором від 27.05.2011р. заставодержателя ОСОБА_2, предметом, якого є автомобіль «Toyota Corolla 1.3L» 2011 року випуску, чорного кольору, № двигуна НОМЕР_8, № кузова НОМЕР_9 між ОСОБА_2 та ПАТ «Креді Агріколь Банк» укладено договір застави. ( а. с. 125-130, т.1)

Як вбачається з довідки виданої ТОВ «Преміум моторс» від 26.09.2014р. ОСОБА_2 26.05.2011р. придбано в ТОВ «Преміум моторс» автомобіль «Toyota Corolla 1.3L» № кузова НОМЕР_9, вартістю 154 626, 00 грн., на підставі договору купівлі- продажу авто ( в кредит) №ПМ - 05-26.04.11 ВІД 26.04.2011р. ( а. с. 43, т.1, )

З метою повного та об?єктивного розгляду справи судом досліджувались інвентаризаційна справи на будинок розташований по АДРЕСА_21, технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_20.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 довічно призначено пенсію як інваліду дитинства 1-ї групи. ( а. с. 194, а.с. т1,)

Під час розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи позивача за зустрічним позовом, щодо того, що будівництво будинку розташованого по АДРЕСА_21 здійснювалось ОСОБА_2, що підтверджено договором укладеним ОСОБА_2, як замовником на будівництво будинку котеджного типу по АДРЕСА_22 З метою повного та об?єктивного розгляду справи судом допитувались свідки з обох сторін. Свідок ОСОБА_11, що є сусідом сторін спору вказав, що сторони спільно проживали до 2011р. про наявність спільно нажитого майна йому відомо зі слів позивача, щодо подружнього життя відомо зі слів сусідів. ОСОБА_12, сусід сторін спору вказав, разом сторонни спору проживали до 2011р., повідомим, що працював разом з ОСОБА_3, ОСОБА_13, що є також сусідом сторін спору повідомив, що як спільне майно є будинок по Глінки у м. Вінниці вказав, що сторони спору разом не проживають з 2011р., про будівництво ОСОБА_3 будинку в с. Лукашівці йому не відомо. Свідок ОСОБА_14, що проживає в АДРЕСА_23, та є сусідкою ОСОБА_2 Свідок повідомила, що знайома з ОСОБА_2 з 2008р., вказала, що буд. в с. Лукашівці будувався лише ОСОБА_15, ОСОБА_1 побачила вперше в судовому засіданні. Вказала, що в новий будинок ОСОБА_15 переїхала з новим чоловіком. Свідок ОСОБА_16, що є подругою ОСОБА_2, зазначила, що знайома із сторонами спору більше 20 років. Вказала, що будинок в с. Лукашівці будувався лише ОСОБА_2, при купівлі ОСОБА_2 автомобіля «Тойота корола» вона з чоловіком виступала поручителем. Свідок ОСОБА_17, що є подругою ОСОБА_2 сторін спору знає більше 20 років, відомо, що шлюб між сторонами спору розірвано ще у 1989р., будинок в с. Лукашівка ОСОБА_2 будувався лише ОСОБА_2 Суд звертає увагу, що оскільки показання свідків, зі сторони позивача та сторони відповідача є суперечливими, суд оцінює ці докази в сукупності із іншими письмовими доказами, що містяться в матеріалах даної справи.

Також судом досліджувались матеріали інвентаризаційної справи на будинок 21 розташований за адресою по АДРЕСА_24

ст. 58 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

ст. 60 ЦПК України встановлено, що - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень .

статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено,що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання прав.

ч.1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

ч. 1 ст. 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ майна в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

ч.2 ст. 367 ЦК України встановлено, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

ст. 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до частини 2 ст. 60 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

ч. 1 ст. 65 СК України встановлено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За змістом ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної власнос¬ті подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере о уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено за домовленістю між ними.

Згідно ст. 69 СК України зазначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Згідно п. 22 ППВС України № 11 від 21.12.2007р. - поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. 69-72 та ст. 372 ЦК України. Згідно з п. 23 Постанови, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст. 368 ЦК), відповідно до частини 2,3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом.

Суд звертає увагу, що відповідачем- позивачем заявлялось клопотання про застосування строків позовної давності, щодо вимог первісного позову, проте, в зустрічному позові відповідачем- позивачем заявляються вимоги про поділ майна, щодо якого просить суд застосувати строк позовної давності у первісному позові, а тому суд критично оцінює дану заяву та вважає її необгрунтованою.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що спільною сумісною власністю сторін спору, що підлягає поділу є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, яка розташований за адресою: АДРЕСА_3, зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.1984 року, зареєстрованого КП «ВООБТІ» 23.10.1984 року; земельна ділянка, площею 0,636 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою. АДРЕСА_19, зареєстровану за ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 07.08.2009 року на підставі рішення Вінницької міської ради від 02.12.2005 року №1618 39 сесії 4 скликання, зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів за № НОМЕР_10, легковий автомобіль марки ВАЗ-2107, що зареєстрований за ОСОБА_3.

Стосовно вимог позивача- відповідача про визнання спільною сумісною власністю: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами який розташований за адресою: АДРЕСА_5 зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_5 від 22.05.2008 року видане виконавчим комітетом Дашковецької сільської ради на підставі рішення виконавчого комітету Дашковецької сільської ради, Літинського району Вінницької області від 16.04.2008 року №45 та земельну ділянку, площею 0,2246 га, кадастровий № НОМЕР_6, цільове призначення, якої для будівництва та обслуговування господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою АДРЕСА_6 зареєстровану за ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія: НОМЕР_7 виданого Літинським відділом земельних ресурсів 22.06.2007р., суд вважає, зазначені вимоги необгрунтованими, непідтвердженими матеріалами справи, суд бере до уваги, що враховуючи те, що шлюб між сторонами спору розірвано ще у 1989 р., а вказане майно придбано після розірвання сторонами спору, твердження позивача, щодо участі в купівлі- продажу вказаної земельної ділянки та будівництві будинку ґрунтується лише на припущеннях жодних доказів, в обґрунтування цих даних та ведення спільного господарства з ОСОБА_2 суду не надано, таким чином суд вважає в частині цих вимог відмовити. Таким чином суд вважає, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2: 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3, зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.1984 року, зареєстрованого КП «ВООБТІ» 23.10.1984 року; земельну ділянку, площею 0,636 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою. АДРЕСА_19, зареєстровану за ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 07.08.2009 року на підставі рішення Вінницької міської ради від 02.12.2005 року №1618 39 сесії 4 скликання, зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів за № НОМЕР_10. Поділити спільно нажите майно подружжя виділивши ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_8 в натурі у власність: 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3, зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.1984 року, зареєстрованого КП «ВООБТІ» 23.10.1984 року;

1/2 земельної ділянки, площею 0,636 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою. АДРЕСА_7 зареєстровану за ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 07.08.2009 року на підставі рішення Вінницької міської ради від 02.12.2005 року №1618 39 сесії 4 скликання, зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів за № НОМЕР_10.

Стосовно вимог відповідача- позивача, суд вважає, що наступні вимоги зустрічного позову обгрунтовані, повністю матеріалами справи, а тому суд вважає: визнати особистою приватною власністю ОСОБА_2, як одного з подружжя нерухоме майно а саме, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами який розташований за адресою: АДРЕСА_5 земельну ділянку, площею 0,2246 га, кадастровий № НОМЕР_6, цільове призначення, якої для будівництва та обслуговування господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою АДРЕСА_14

Визнати особистою приватною власністю ОСОБА_2, як одного з подружжя, рухоме майно, а саме: автомобіль легковий седан «Toyota Corolla 1.3L» 2011 року випуску, чорного кольору, № двигуна НОМЕР_8, № кузова НОМЕР_9.

Визнати об'єктами спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1: 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яка розташований за адресою: АДРЕСА_3, легковий автомобіль марки ВАЗ-2107, що зареєстрований за ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3.

Разом з тим, вимога про врахування інтересів повнолітнього сина інваліда дитинства 1 групи інвалідності ОСОБА_4 при поділі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 задоволенню не підлягає, оскільки відповідачем- позивачем не надано суду доказів про розмір частки ОСОБА_4 в даному майні.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача-позивача на користь позивача-відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 3654, 00 грн., разом з тим, визначаючись з розміром витрат на правову допомогу суд враховує, що позивач за первісним позовом скористався допомогою адвоката та сплатив за його послуги 3000 грн., що підтверджується квитанцією №1 від 05.08.2014 року (а.с.13), згодом позивачем -відповідачем було змінено представника, натомість, враховуючи положення Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", а також відсутність акту виконаних робіт, суд вважає, суму витрат на правову допомогу необгрунтованою.

Враховуючи що зустрічний позов задвоволено частково суд вважає, що з відповідача- позивача на користь позивача- відповідача слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягає до стягнення у розмірі 3654, 00 грн.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 15, 16, 319, 364, 367, Цивільного кодексу України, ст. 60, 65, 70, СК України ст.ст. 3, 88, 118-120, 224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2: 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3, зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.1984 року, зареєстрованого КП «ВООБТІ» 23.10.1984 року; земельну ділянку, площею 0,636 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою. АДРЕСА_19, зареєстровану за ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 07.08.2009 року на підставі рішення Вінницької міської ради від 02.12.2005 року №1618 39 сесії 4 скликання, зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів за № НОМЕР_10.

Поділити спільно нажите майно подружжя виділивши ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_25 в натурі у власність: 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3, зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.1984 року, зареєстрованого КП «ВООБТІ» 23.10.1984 року.

1/2 земельної ділянки, площею 0,636 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою. АДРЕСА_4 зареєстровану за ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 07.08.2009 року на підставі рішення Вінницької міської ради від 02.12.2005 року №1618 39 сесії 4 скликання, зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів за № НОМЕР_10.

Стягнути з ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_11 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3654, 00 грн.

В решті вимог відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання об'єктами права особистої власності подружжя, про визнання права спільної сумісної власності подружжя та про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Визнати особистою приватною власністю ОСОБА_2, як одного з подружжя нерухоме майно а саме, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами який розташований за адресою: АДРЕСА_5 земельну ділянку, площею 0,2246 га, кадастровий № НОМЕР_6, цільове призначення, якої для будівництва та обслуговування господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою АДРЕСА_14

Визнати особистою приватною власністю ОСОБА_2, як одного з подружжя, рухоме майно, а саме: автомобіль легковий седан «Toyota Corolla 1.3L» 2011 року випуску, чорного кольору, № двигуна НОМЕР_8, № кузова НОМЕР_9.

Визнати об'єктами спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1: 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яка розташований за адресою: АДРЕСА_3, легковий автомобіль марки ВАЗ-2107, що зареєстрований за ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3.

Виділити ОСОБА_1 автомобіль марки ВАЗ -2107.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 3654, 00 грн.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня його проголошення.

Суддя: