ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1324/15-ц
провадження № 2/691/75/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: судді Синиці Л.П., за участю секретаря судових засідань Шевченко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду із позовною вимогою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її користь, на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму на дитину, для дитини відповідного віку, до повноліття, рішення суду допустити до негайного виконання, та стягнення судових витрат.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що перебуває в шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, і мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. В даний час діти проживають біля неї, відповідач із сім'єю не проживає, усі витрати пов'язані з утриманням дітей несе сама, хоча не працює. Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 08.07.2015 року, з відповідача ОСОБА_3, було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_7. Добровільно ОСОБА_3, матеріальної допомоги на утримання новонародженої дитини не надає, хоча має таку можливість, участі у вихованні дитини не приймає, тому змушена звернутися до суду із заявою про примусове стягнення аліментів на новонароджену дитину, сина ОСОБА_4.

08.02.2016 року, до суду надійшла заява від позивача, з повідомленням того, що знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Та, попередньо, у судовому засіданні позивач пояснювала, що з травня місяця 2015 року, спільно з відповідачем не проживають, шлюб не розірваний, чоловік пішов проживати окремо, тому що дізнався що подала заяву на аліменти, останній не бажає допомагати та утримувати дитину, на даний час відповідач не працює, перебуває на обліку у центрі зайнятості та отримує пенсію по інвалідності. Для захисту інтересів дитини, змушена звернутися до суду, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, уточнивши, просить стягнути з ОСОБА_3 аліменти на її користь, на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не ніж менше ніж 30% від прожиткового мінімуму на дитину, для дитини відповідного віку, до повноліття, рішення суду допустити до негайного виконання, судові витрати покласти на відповідача.

15.01.2016 року, до суду надійшла заява від відповідача, з повідомленням того, що за станом здоров'я не може бути присутнім у судовому засіданні, просив розглядати справу без його участі за наявними у справі матеріалами, та попередньо, надавши заперечення на позовну заяву, із якого вбачається, що станом на теперішній час, не працює, 30.10.2015 року, звільнений зі служби цивільного захисту в Державній службі України з надзвичайних ситуацій у відставку Збройних Сил України за пунктом 176 підпунктом «з» Положення про проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу - за станом здоров'я. Цьому передувало встановлення лікарями в березні 2015р. при проведенні щорічного медичного обстеження необхідності здійснення операції на серці у зв'язку із погіршенням стану здоров'я. 04.06.2015 року був прооперований, та весь час знаходився на лікарняному, проходив і проходить по теперішній час лікування, що потребує додаткових систематичних значних матеріальних витрат, оскільки після операції на серці, має вживати постійно медичні препарати для підтвердження ритмічної роботи серця. Фактично, з травня 2015 року, по теперішній час, знаходиться на утриманні батьків, які підтримали в тяжку хвилину, фінансували витрати на проведення операції. Дружина в цей час, відмовилася у наданні допомоги, моральній підтримці, тому що хвора людина їй не потрібна. Намагається допомагати дітям хоча б матеріально, дружина відмовляє у побаченні з ними, безпідставно ганьбить серед знайомих та друзів. Дружина безпідставно звинувачує в небажанні утримувати дітей, змушений постійно зберігати чеки за придбання речей необхідних для їх вжитку. Крім того, на даний час, вже сплачує аліменти на утримання однієї дитини, згідно рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 08.07.2015 року, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно. Має сплачувати аліменти на двох дітей та вимушений за станом здоров'я витрачати значні кошти на підтримуючу терапію, оскільки це життєво необхідно, періодично проходити стаціонарне лікування, оскільки після операції ритм серця постійно збивається, що призводить до ішемічних атак та госпіталізації. Сплачувати аліменти на двох дітей не має можливості, враховуючи матеріальний стан, а також той факт, що є інвалідом ІІ групи безтерміново та необхідність продовження постійного лікування. Просить відмовити ОСОБА_2 в позові в частині стягнення аліментів на утримання другої дитини - ОСОБА_6, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно та винести рішення, яким стягнути аліменти на утримання другої дитини - ОСОБА_6, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно.

03.03.2016 року, сторони до судового засідання не з'явилися, подали заяви про слухання справи без їх участі.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що відсутність сторін у судовому засіданні, за наявності відповідних заяв про слухання без їх участі, не перешкоджає судовому розгляду, та прийняттю рішення за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши позовні вимоги, врахувавши думку сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. ст. 180, 183 Сімейного кодексу України, батьки повинні матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому, частка заробітку, що стягується як аліменти на дитину, визначається судом у розмірі передбаченому законодавством - ст.182 СК України, за відсутності домовленості щодо способу виконання батьками обов'язку по утриманню дитини, ст.181 СК України.

Вбачається, що батьком малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 19.11.2015 року, актовий запис №188, є ОСОБА_3, відповідач по справі, який проживає окремо. Шлюб між сторонами, що укладений 22.01.2010 року, не розірваний.

За даними довідки виконавчого комітету Городищенської міської ради Черкаської області від 04.12.2015 року №7379, ОСОБА_2, 1987 року народження, проживає та прописана АДРЕСА_2, до складу сім'ї, відносяться сини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За повідомленням Відділу державної виконавчої служби Городищенського районного управління юстиції у Черкаській області від 28.01.2016р. №200/09-31/4, 07.12.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Городищенського РУЮ відкрито виконавче провадження, та на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Городищенського РУЮ перебуває виконавчий лист №691/599/15-ц від 23.07.2015 року, виданий Городищенським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_3, відповідача у даній справі, на користь ОСОБА_2, позивача у даній справі, аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. 09.12.2015 року, державним виконавцем зроблено запити до ПФУ і ДПА про отримання доходів боржником ОСОБА_3, та згідно відповіді, боржник доходів не отримує. 28.01.2016р., ОСОБА_3 подав заяву про перебування на обліку у Городищенському РЦЗ, та того ж дня, державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника про стягнення поточних аліментів в сумі 310,00 грн. та заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 2271,00 грн..

Отже, розмір аліментів на утримання однієї дитини, що стягується з відповідача, на місяць, становить 310,00грн., та утримується з доходів - допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Вбачається, що ОСОБА_3, відповідач у справі, не працює, з 06.11.2015 року зареєстрований як безробітний в Городищенському РЦЗ та отримує виплати в розмірі 2322,11грн. /довідка Городищенського районного центру зайнятості у Черкаській області №01-20/950 від 05.02.2016р./, а також з 31.10.2015 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області як одержувач пенсії по інвалідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», розмір пенсії становить 2697,60грн. /довідка Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області від 05.02.2016 року №1139/03-01/.

З'ясовано, в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, що домовленість щодо способу виконання батьками обов'язку, сторонами по справі, по утриманню дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відсутня, на час звернення до суду з позовною вимогою малолітня дитина, фактично перебуває/ла на утриманні матері - позивача у справі, батько - відповідач у справі, з тих чи інших причин, самоусунувся від виконання батьківського обов'язку по матеріальному утриманню дитини.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, відповідно до ст.182 СК України, стан здоров'я та матеріальне становище дитини (1), стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів (2), наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина (3), інші обставини, що мають істотне значення (4), та те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Вбачається, що ОСОБА_3, відповідач у справі, з 04.12.2015 року є інвалідом ІІ групи, безтерміново /довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, Серія 12 ААА №195725/, та згідно Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 07.04.2004 року і зареєстрованої у Міністерстві юстиції України, Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21.03.1991 року, Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року, якщо стан здоров'я інваліда не перешкоджає виконанню професійних обов'язків, не загрожує здоров'ю і безпеці праці інших осіб, обмежень у його працевлаштуванні немає, і останній може виконувати не протипоказані види роботи, у тому числі й висококваліфікованої, у будь-яких установах і на підприємствах різних форм власності, де адміністрація забезпечує спеціальні умови.

На час постановлення рішення щодо стягнення аліментів на утримання малолітнього сина - ОСОБА_6, відповідач ОСОБА_3 отримує, сукупно, доходи в розмірі 5019,71грн. із сплатою аліментів на іншу дитину подружжя, сина ОСОБА_5 в сумі 310,00грн..

Позивач не працює, здійснює догляд за новонародженою дитиною, джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною не має, за даними довідки КЗ Городищенське РТМО від 29.12.2015р., з 26.12.2015 року по даний час, знаходиться в дитячому відділенні по догляду за своїми хворими дітьми: ОСОБА_5 - 5 років та ОСОБА_6 - 1 місяць. І враховуючи позицію відповідача щодо зменшення розміру утримання на сина ОСОБА_7, та визначення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_4 - 1/6 частина всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, маючи право на утримання від чоловіка, до досягнення дитиною трьох років, з метою недопущення порушення прав на матеріальне забезпечення малолітніх дітей, позивач залишила без розгляду пред'явлені позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини (справа №691/1323/15-ц, провадження №2/691/598/15).

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. №606-ХІУ, з наступними змінами, постанови Кабінету міністрів України від 26.02.1993 року №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», утримання аліментів проводиться з усіх видів заробітку, в тому числі з допомоги по тимчасовій непрацездатності, одержаної пенсії, та провадиться з сум заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків.

Максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи - абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р..

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік», «Про державний бюджет на 2016 рік», прожитковий мінімум на одну дитину до шести років до 31.12.2015 року, з 01.01.2016 року складає 1167,00грн., та мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку до 31.12.2015 року, з 01.01.2016 року становить 350,10грн., тобто 30%, при мінімальній заробітній платі 1378,00грн..

Отже, вирішуючи питання щодо розміру аліментів на утримання другої дитини, суд ураховує вищенаведені норми матеріального права, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у відповідача іншого утриманця, та те, що відповідач має доходи в розмірі 5019,71грн. із сплатою аліментів на іншу дитину подружжя, сина ОСОБА_5 в сумі 310,00грн., а також інші обставини, що мають істотне значення, як то ІІ групу інвалідності відповідача, що є робочою, та з огляду на те, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України - не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і судової практики, що склалася, вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі.

Вирішуючи питання в частині віднесення судових витрат з відповідача, суд враховує положення ч.2 ст.88 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та п.9, п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» про те, що від сплати судового збору звільняються інваліди ІІ групи, відповідач у справі, позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Отже, у віднесенні/стягненні судових витрат з відповідача, як те просить позивач, слід відмовити, та компенсувати судовий збір в розмірі 487,20грн. за рахунок держави, що узгоджується з постановою Пленуму ВССУ від 17.10.2014р. №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. ст. 180-183 Сімейного Кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про державний бюджет на 2015 рік», Законом України «Про державний бюджет на 2016 рік», постановою Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, ст. ст. 5, 6, 10, 15, 30, 60, 88, 212 - 215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про судовий збір», постановою Пленуму ВССУ від 17.10.2014р. №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1, не працюючого, перебуває на обліку в Головному УПФ України в Черкаській області як одержувач пенсії, інваліда ІІ групи, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживаючої АДРЕСА_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від заробітної плати, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 08.12.2015 року.

Рішення підлягає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20коп. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Городищенський районний суд Черкаської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення/отримання рішення апеляційної скарги.

Суддя Л. П. Синиця