пр. № 2/759/348/16
У Х В А Л А

05 травня 2016 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Чалої А.П.,

при секретарі - Котляр Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом

ПАТ «Перший Український міжнародний банк»

до ТОВ «Ред Ноуз»,

ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором і договором поруки, -

В с т а н о в и в :

В судовому засіданні представники відповідача ТОВ «Ред Ноуз» заявили клопотання про закриття провадження у справі з тих підстав, що дана справа, на їх думку, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спір виник між юридичними особами, а саме: ПАТ «Перший Український міжнародний банк» і ТОВ «Ред Ноуз» і правовідносини носять господарський характер, у зв*язку із чим підлягають розгляду в порядку господарського судочинства. Крім цього, представники відповідача ТОВ «Ред Ноус» посилались на відсутність в матеріалах справи договору поруки та відсутність посилання в позові на порушення цивільних прав позивача.

Представник позивача проти клопотання заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість, а також вказала на право позивача об*єднати в одному позові позовні вимоги до кількох відповідачів, якщо їх обов*язок перед позивачем є спільним і права та обов*язки обох відповідачів виникли з однієї підстави, про що вказано в пунктах 1), 2) частини 2 ст.32 ЦПК України. Оскільки згідно частини 1 ст.554 ЦК України, поручитель і боржник є солідарними боржниками, вважала, що позов подано до суду загальної юрисдикції правомірно.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, згідно ст.30 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, в також держава.

Стаття 32 в частині 1 передбачає, що позов може бути пред*явлений спільно кількома позивачам або до кількох відповідачів…

В пунктах 1) і 2) частині 2 цієї ж процесуальної норми зазначено, що участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов*язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права і обов*язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави.

В спірному випадку, предметом спору є кредитні боргові зобов*язання ТОВ «Ред Ноус» перед ПАТ «Перший Український міжнародний банк». При цьому, відповідач ОСОБА_1 є поручителем перед ПАТ «Перший Український міжнародний банк» за кредитними зобов*язаннями ТОВ «Ред Ноус», які випливають для обох відповідачів з кредитного договору, тобто, з однієї правової підстави, а для відповідача ОСОБА_1 як поручителя, ще й з договору поруки і ОСОБА_1 як поручитель відповідно до правил частини 1 ст.554 ЦК України, є солідарним боржником разом із ТОВ «Ред Ноус».

З наведеного можливо стверджувати, що обов*язки обох відповідачів є спільними, оскільки вони виникли з однієї і тієї правової підстави і випливають з одних і тих же кредитних правовідносин, що свідчить про відповідність спірної правової ситуації процесуальним правилам, закріпленим в пунктах 1, 2, частини 2 ст.32 ЦПК України.

Крім цього, питання щодо підвідомчості спорів, які випливають із кредитних правовідносин, визначив Вищий Спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 2 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», де вказав про те, що оскільки у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, сторонами є як юридичні, такі і фізичні особи та з урахуванням статей 15-18, частини 2 ст.118 ЦПК України, при визначенні судової юрисдикції суди мають виходити з того, що такі справи підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у разі, якщо однією із сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов*язані між собою і окремий їх розгляд неможливий. Зокрема, це можуть бути позови банку (іншої фінансової установи) до фізичної особи - позичальника і до юридичної особи - поручителя чи навпаки, які виникли з одних і тих самих правовідносин.

Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначає, що договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов*язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання основного зобов*язання, а поручитель згідно з частиною 1 ст.554 ЦК України відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником…

При цьому, право вибору способу судового захисту у кредитних правовідносинах належить виключно позивачеві, про що, також, зазначено в пункті 9 вказаної вище постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Саме таку правову ситуацію маємо в спірному випадку, оскільки стягувачем - ПАТ «Перший Український міжнародний банк» обрано саме такий спосіб захисту як звернення до суду до ТОВ «Ред Ноус» як боржника за кредитним договором і до ОСОБА_1 як поручителя за цим договором і солідарного боржника.

Аналогічна правова позиція щодо підвідомчості справ, які випливають з кредитних правовідносин, викладена в Узагальненні Верховного Суду України щодо судової практики розгляду даної категорії судових справ за період з 2009р.-2010р.

Посилання представників відповідача ТОВ «Ред Ноус» на відсутність в матеріалах справи договору поруки та відсутність посилання в позові на порушення цивільних прав позивача, не може бути правовою підставою для застосування пункту 1) частини 1 ст.205 ЦПК України, оскільки не впливають на вирішення питання підвідомчості даної справи суду загальної юрисдикції.

Враховуючи зазначені вище положення цивільного процесуального закону, а також керівні роз*яснення судів вищих судових інстанцій,

Керуючись ст.ст. 205, 209, 210, 293 ЦПК України, суд, -

У х в а л и в :

В задоволенні клопотання представників відповідача ТОВ «Ред Ноус» про закриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя: