Справа № 2-4038/11
У Х В А Л А

09 березня 2016 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:

головуючого-судді - Неганової Н.В.

при секретарі - Савіцькому Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про постановлення додаткового рішення (ухвали) про стягнення судових витрат,

В С Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що 18.07.2014 року було постановлено ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3 про розстрочку виконання рішення суду. В судовому засіданні було долучено до матеріалів справи докази витрат відповідачки ОСОБА_1 на оплату правової допомоги в розмірі 900 гривень, а саме договір про надання правової допомоги, акт приймання-передачі робіт до договору та квитанцію. Ці витрати представник відповідачки просив стягнути з ОСОБА_3 Однак, питання щодо витрат на правову допомогу було не вирішено. Тому представник відповідачки ОСОБА_2, посилаючись на ст. 220 ЦПК України, просить постановити додаткове рішення (ухвалу) про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу в розмірі 900 гривень.

В судове засідання сторони та третя особа не з'явилися. Від позивачки ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява задоволенню не підлягає з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що у квітні 2004 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві про визнання заповіту недійсним.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 30.03.2005 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.10.2005 року, позов задоволено.

У червні 2011 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про перегляд рішення Подільського районного суду м. Києва від 30.03.2005 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04.08.2011 року заяву ОСОБА_1 задоволено, рішення Подільського районного суду м. Києва від 30.03.2005 року по вищевказаній справі скасовано та призначено справу до розгляду.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 05.02.2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.12.2013 року, ОСОБА_3 в задоволенні позову про визнання заповіту недійсним відмовлено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертизи в розмірі 4 935 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 15 000 гривень.

21.01.2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про розстрочку виконання вищевказаного рішення в частині стягнення з неї судових витрат.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 18.07.2014 року було відмовлено в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду від 05.02.2013 року.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 22.04.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 04.08.2011 року та рішення Подільського районного суду м. Києва від 05.02.2013 року відхилено, вказані судові рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 22.10.2014 року ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22.04.2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 05.02.2015 року ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18.12.2013 року, рішення Подільського районного суду м. Києва від 05.02.2013 року та ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 04.08.2011 року скасовано. Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 05.08.2015 року ухвалу апеляційного суду м. Києва від 05.02.2015 року в частині залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Подільського районного суду м. Києва від 30.03.2005 року скасовано з направленням на новий розгляд в цій частині до суду першої інстанції, а в іншій частині ухвалу залишено без змін.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04.01.2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Подільського районного суду м. Києва від 30.03.2005 року залишено без задоволення.

Представник відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в заяві просить постановити додаткову ухвалу, якою вирішити питання про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу в розмірі 900 гривень, понесених ОСОБА_1 у зв'язку з наданням їй правової допомоги при розгляді 18.07.2014 року заяви ОСОБА_3 про розстрочку виконання рішення Подільського районного суду м Києва від 05.02.2013 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Отже, за змістом ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може постановити додаткове рішення за наявності вказаних у статті підстав. Постановлення додаткових ухвал законом не передбачено.

18.07.2014 року судом було постановлено ухвалу про відмову у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 05.02.2013 року.

На даний час рішення Подільського районного суду м. Києва від 05.02.2013 року скасовано, та й на час його ухвалення вказані представником ОСОБА_2 документи про витрати не надавались.

З огляду на викладене, підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 про постановлення додаткового рішення (ухвали) про стягнення судових витрат у порядку ст. 220 ЦПК України немає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 220 ЦПК України,

суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про постановлення додаткового рішення (ухвали) про стягнення судових витрат відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п»яти днів з дня проголошення ухвали, а у разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяН. В. Неганова