АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/2161/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі: головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Спірідонової Т.В., Пастощук М.М.

за участю: секретаря Кошельника В.М.;

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 12 жовтня 2016 року, по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист ділової репутації, честі та гідності,

в с т а н о в и л а :

В грудні 2015 року ОСОБА_1, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що 27 серпня 2015 року вона звернулася в Управління Служби безпеки України в Хмельницькій області із заявою про вимагання ОСОБА_2 у неї грошових коштів. Дана заява була скерована в Південно-Західний ВМ ХМВ УМВС України в Хмельницькій області.

В ході проведення перевірки по даній заяві ОСОБА_2 в поясненнях правоохоронним органам повідомив, що в травні 2015 року ОСОБА_3, завдав йому тілесні ушкодження. Після його звернення до правоохоронних органів, протягом трьох місяців до нього приходили та телефонували різні люди і пропонували грошові кошти для закриття кримінального провадження. ОСОБА_1 теж зверталась до нього, але замість коштів вона пропонувала інтимні послуги.

У звязку з цим, позивач просила суд визнати поширені в повідомленнях до правоохоронних органах ОСОБА_2 вищезазначені відомості такими, що не відповідають дійсності та принижують її честь, гідність та ділову репутацію та зобовязати його протягом 10 днів з дня набрання рішенням чинності спростувати поширену інформацію у той же спосіб, в який її було поширено.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 12 жовтня 2016 року у позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Вважає, що рішення є незаконним, необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що суд не взяв до уваги п. 15 постанови ПВСУ № 1 від 27.02.2009 року, де під поширенням інформації розуміється крім іншого викладення в характеристиках, заявах та інше, а також в іншій формі хоча б одній особі, що і було зроблено, оскільки вказана інформація була повідомлена дільничному інспектору, викладена у поясненнях та підписана начальником та заступником СДІМ ПЗВМ ХМВ УМВС України у Хмельницькій області, тобто і поширена серед інших осіб.

Крім того, апелянт вказує, що їй було безпідставно відмовлено у допиті свідків.

Також, ОСОБА_1 вважає, що вона довела, що поширена інформація є негативною та такою, що завдала шкоди таким її немайновим благам як честь та гідність.

В судове засідання сторони не зявились, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснюється.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 27 серпня 2015 року позивач звернулася в Управління Служби безпеки України в Хмельницькій області із заявою про вчинення відносно неї злочину ОСОБА_2 за фактом вимагання з неї грошових коштів. Згодом дана заява була скерована в Південно-Західний ВМ ХМВ УМВС України в Хмельницькій області. В ході проведення перевірки по даній заяві ДІМ ПЗВМ ХМВ УМВС України у Хмельницькій області ст. міліції ОСОБА_4 підготовлено висновок, в якому зазначено про те, що ОСОБА_2 повідомив, що в травні 2015 року ОСОБА_3 йому завдав тілесні ушкодження після чого протягом трьох місяців до нього приходили та телефонували різні люди і пропонували грошові кошти для закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 Також, це робила і дружина ОСОБА_3 ОСОБА_1, але замість коштів вона пропонувала інтимні послуги, але він відмовився.

Означена інформація була викладена у поясненнях ОСОБА_2 і згодом відобразилася у висновку дільничного інспектора від 30 вересня 2015 року (а. с. 5)

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що такі пояснення не є поширенням відомостей, як це розуміється в ст. 277 ЦК України. Доказів, які б свідчили про поширення відповідачем відомостей, що викладені у поясненнях ДІМ ПЗВМ ХМВ УМВС України у Хмельницькій області ст. міліції ОСОБА_4 серед інших осіб, позивач не надала.

З таким висновком колегія суддів апеляційного суду погоджується.

Не може бути підставою для скасування рішення суду посилання апелянта, що суд не взяв до уваги п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року, де під поширенням інформації розуміється крім іншого, її викладення в характеристиках, заявах та інше, а також в іншій формі хоча б одній особі, що і було зроблено, оскільки вказана інформація була повідомлена дільничному інспектору, викладена у поясненнях та підписана начальником та заступником СДІМ ПЗВМ ХМВ УМВС України у Хмельницькій області, тобто і поширена серед інших осіб.

Зазначене суперечить висновкам викладеним у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 1997 року, рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 про офіційне тлумачення положення частини першої ст. 7 ЦК Української РСР (справа про поширення відомостей) справа N 1-9/2003 від 10 квітня 2003 року N 8-рп/2003 про те, що звернення громадянина до правоохоронних органів про захист своїх прав від неправомірних дій інших осіб, у тому числі показання свідка під час попереднього слідства, не може вважатись поширенням неправдивих відомостей.

Посилання апелянта, що судом безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про виклик до суду в якості свідків працівників міліції, котрим стали відомі пояснення ОСОБА_2, є необґрунтованими.

Зазначені обставини не заперечуються і їх доведення не є необхідним. Тому судом правомірно відмовлено в задоволенні зазначеного клопотання.

Не може бути підставою для скасування рішення суду посилання апелянта, що вона довела, що поширена інформація є негативною та такою, що завдала шкоди таким її немайновим благам як честь та гідність. Зазначене суперечить постанові Пленуму ВС України, рішенню Конституційного Суду України та законодавству України.

Інші доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 12 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_6

Суддя: /підпис/ ОСОБА_7

Суддя: /підпис/ ОСОБА_8

З оригіналом згідно:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_6

____________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_9 Категорія:40,41

Доповідач: Купельський А.В.