Справа № 573/1359/16-ц
Номер провадження 2/573/539/16
РІШЕННЯ

іменем України

10 серпня 2016 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.

з участю секретаря Терещенко О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тучненської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи: Улянівська державна нотаріальна контора Білопільського району Сумської області, відділ Держгеокадастру у Білопільськорму районі про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

13 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Тучненської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивувала тим, що у неї була рідна сестра ОСОБА_2, яка проживала в с. Тучне Білопільського району Сумської області разом із сином ОСОБА_3 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті останньої відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна частка (пай) площею 4,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у СГАПТЗТ "Тучненське", що знаходиться на території Тучненської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлій на підставі сертифікату серії НОМЕР_1. Після смерті сестри фактично прийняв спадщину її син ОСОБА_3 шляхом спільного проживання та зберігання документів, проте не встиг переоформити спадщину на себе, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім того, за життя племінник отримав сертифікат серії НОМЕР_2 на право на земельну частку (пай) площею 4,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у СГАПТЗТ "Тучненське", що знаходиться на території Тучненської сільської ради Білопільського району Сумської області.

Рішенням Білопільського районного суду від 14 квітня 2016 року їй був визначений додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті сестри та племінника, однак отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном вона не може у зв'язку з тим, що оригінали сертифікатів за життя були втрачені племінником.

Посилаючись на викладені вище обставини, позивач ОСОБА_1 просила суд визнати за нею у порядку спадквання право власності на земельні часткі (паї), які залишилися після смерті сестри ОСОБА_2 та племінника ОСОБА_3

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник за довіреністю ОСОБА_4 не з'явилися, оастанній надав суду письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у їх відсутність.

Представник відповідача - Тучненської сільської ради Білопільського району Сумської області у судове засідання не з'явився, причин свого неприбуття не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи.

Представник третьої особи - Улянівської державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання також не з'явився.

Представник відділу Держгеокадастру у Білопільському районі у судове засідання не прибув, в.о. начальника відділу Глущенко Д.С. направив суду листа про проведення судового засідання без участі їх представника.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР, який діяв на час смерті ОСОБА_2, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майно;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

В силу ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Судом встановлено, що рідними сестрою та племінником позивача ОСОБА_1 були відповідно ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження та одруження позивача, архівним витягом №Мз-18 від 18 сісня 2016 року Державного архіву Сумської області та рішенням Білопільського районного суду від 09 березня 2016 року, яким було встановлено рідство між позивачем та ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а. с. 7-9, 15-17).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тучне Білопільського району, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_3 (а. с. 10).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Тучне Білопільського району, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_4 (а. с. 13).

Згідно наявної в матеріалах справи копії книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Білопільською районною державною адміністрацією членам сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу "Тучненське" на підставі розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації від 30 серпня 1996 року ОСОБА_2 був виданий сертифікат серії НОМЕР_1 на земельну частку (пай) площею 4,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у СГАПТЗТ "Тучненське", що знаходиться на території Тучненської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 35-37).

Як вбачається із зазначеної вище копії книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Білопільською районною державною адміністрацією членам сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу "Тучненське" на підставі розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації від 30 серпня 1996 року ОСОБА_3 був виданий сертифікат серії НОМЕР_2 на земельну частку (пай) площею 4,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у СГАПТЗТ "Тучненське", що знаходиться на території Тучненської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 35-37).

Із довідок, виданих виконкомом Тучненської сільської ради Білопільського району Сумської області від 01 лютого 2016 року за №№ 95, 96, вбачається, що ОСОБА_6 постійно і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала разом з сином ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1. Заповіт від імені ОСОБА_2 виконкомом не посвідчувався. ОСОБА_3 постійно і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав один за вказаною вище адресою. Заповіт від його імені виконкомом теж не посвідчувався (а. с. 11, 14).

Таким чином спадщину після смерті ОСОБА_2 фактично прийняв, але юридично не оформив, її син ОСОБА_3, оскільки спільно проживав з матір'ю на момент її смерті розпорядився її речами та документами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 має законне право успадкувати право на земельні частки (паї) кожна площею 4,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у сільськогосподарському акціонерно-пайовому товаристві закритого типу "Тучненське", що знаходяться на території Тучненської сільської ради Білопільського району Сумської області. Але вона позбавлена можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном у зв'язку з тим, що оригінали сертифікатів на право на земельну частку (пай) втрачені.

Зі змісту ст. 392 ЦК України, вбачається, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на дві земельні частки (паї) кожна площею 4,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у сільськогосподарському акціонерно-пайовому товаристві закритого типу "Тучненське", що належали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до сертифікатів серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2, виданих на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 30 серпня 1996 року №247, у порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Тучненської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельні ділянкі у порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) площею 4,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у сільськогосподарському акціонерно-пайовому товаристві закритого типу "Тучненське", яка знаходиться на території Тучненської сільської ради Білопільського району Сумської області, що належала ОСОБА_3 відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 30 серпня 1996 року №247 та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №222, у порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) площею 4,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у СГАПТЗТ "Тучненське", яка знаходиться на території Тучненської сільської ради Білопільського району Сумської області, що належала ОСОБА_2 відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 30 серпня 1996 року №247 та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №364, у порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя