Єдиний унікальний номер №243/5195/16-ц
Номер провадження №2/243/2684/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

«19» липня 2016 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Чемодурової Н.О.,

при секретарі Жмарьові П.Б.,

за участю:

прокурора Кукло Д.С.,

представників відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Словянська цивільну справу за позовом Словянської місцевої прокуратури, яка діє в інтересах ОСОБА_3 до Державного вищого навчального закладу «Словянський коледж транспортної інфраструктури» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

29 червня 2016 року Словянська місцева прокуратура, яка діє в інтересах ОСОБА_3 звернулися до Словянського міськрайонного суду з дійсним позовом до Державного вищого навчального закладу «Словянський коледж транспортної інфраструктури» про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що в ході вивчення інформації, яка надійшла від «Словянського коледжу транспортної інфраструктури» щодо нарахування та виплати стипендій студентам пільгових категорій встановлено, що ОСОБА_3 з 01 вересня 2015 року навчається у зазначеному Державному вищому навчальному закладі та щомісячно отримує стипендію на загальних підставах. Батько студента, ОСОБА_4, в день вступу сина до коледжу мав стаж підземних робіт більше 15 років. Таким чином, ОСОБА_3 має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Однак, за час навчання з вересня 2015 року по квітень 2016 року (включно) студент ОСОБА_3 повинен був отримувати стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, який змінювався у певний період. Згідно ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 вересня 2015 року по 31 грудня 2015 року становив 1378 грн. Відповідно до Прикінцевих положень зазначеного закону зупинено дію положень окремих законів, однак, до вказаного переліку Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не входив, відповідно його дію не було зупинено. Таким чином, ОСОБА_3 мав отримувати стипендію з 01 вересня 2015 року по 31 грудня 2015 року у сумі 1378 грн., в той час як Державним вищим навчальним закладом «Словянський коледж транспортної інфраструктури» ОСОБА_3 нараховувалася на загальних підставах, тобто не в повному розмірі.

Просив стягнути з Державного вищого навчального закладу «Словянський коледж транспортної інфраструктури» на користь ОСОБА_3 заборгованість з виплати стипендії за період з вересня 2015 року по грудень 2015 року включно в сумі 3 024 грн.

Представник Словянської місцевої прокуратури, який діє в інтересах ОСОБА_3 ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, додатково зазначила, що відсутність бюджетного фінансування не може бути причиною невиконання покладених на навчальний заклад зобовязань. ОСОБА_3 є сином шахтаря, який має стаж підземної роботи більше 20 років, а тому дитина має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. ОСОБА_3 при нарахуванні йому стипендії, підпадає під дію Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», обмежень для дії цього Закону на цей час не встановлено. Просила задовольнити позов та стягнути заборгованість з виплати стипендії у сумі 3 024 грн.

Представники відповідача Державного вищого навчального закладу «Словянський коледж транспортної інфраструктури» ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності №80 від 06 липня 2015 року та ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності №79 від 05 липня 2016 року, заперечували проти задоволення позовних вимог. В судовому засіданні та наданих суду запереченнях зазначили наступне. Державні гарантії відповідно до ст.5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» у встановленому законодавством порядку фінансово не забезпечуються, Державний вищий навчальний заклад «Словянський коледж транспортної інфраструктури» не має уповноважень встановлювати додаткові виплати, які не передбачені спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у галузі освіти і науки і суперечать порядку і умовам, визначеним вищим виконавцем державних гарантій Кабінету міністрів України. Відповідач в своїй діяльності щодо призначення соціальних стипендій керувався вимогами п.5 ст.62 ЗУ «Про вищу освіту», вимогами Міністерства освіти і науки України та єдиним порядком і умовами надання державних гарантій у вигляді соціальних стипендій постанова КМУ №882 «Питання стипендіального забезпечення». Зазначили, що не існує фінансування державних гарантій за 2008, 2011, 2012, 2013 роки Законами України «Про державний бюджет». Коледж призначав соціальні стипендії відповідно до порядку, визначеному Кабінетом міністрів України у Постанові КМУ №882 «Питання стипендіального забезпечення» від 12 липня 2004 року в редакціях 2012, 2013 та 2014 років, відповідно до якої соціальні стипендії дітям-шахтарів, що мають стаж підземної роботи 15 років і більше, і не навчаються за гірничими спеціальностями не передбачені, умови і порядок їх виплати Кабінетом міністрів України не встановлений. Не цільове використання бюджетних коштів, а так само здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень всупереч Бюджетному кодексу України чи закону про Державний бюджет України на відповідний рік, караються відповідно до ст.119 та 210 Бюджетного кодексу України від 08 липня 2010 року. Крім того, зазначили, що неодноразово зверталися за розясненнями до Комітету Верховної Ради України з питань науки і освіти Міністерства освіти і науки України, Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області. Відповідно до листа Міністерства освіти і науки України отримали відповідь, що згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» положення ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів. З урахуванням викладеного просили повністю відмовити у задоволенні позову.

Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне.

Так, у ході судового розгляду достовірно встановлено, що ОСОБА_3 дійсно навчається в Державному вищому навчальному закладі «Словянський коледж транспортної інфраструктури», період навчання - з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року, що підтверджується довідкою та наказом навчального закладу (а.с.7; 8; 9).

Відповідно до довідки Управління пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області від 18 червня 2016 року, ОСОБА_4 перебуває на обліку як отримувач пенсії за віком, в тому числі шахтар повний робочий день під землею 20 років 01 місяць 29 днів (а.с.10).

Зазначене підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_4 серії БТ-ІІ №1568448 від 10 липня 1989 року (а.с.11-13).

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО №163212, батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 (а.с.17).

Відповідно п. 8 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про вищу освіту» формування і реалізація державної політики у сфері вищої освіти забезпечуються шляхом надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах, пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством.

Частиною 2 ст. 62 цього Закону передбачено, що особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку.

Згідно ч. 1ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Стаття 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не суперечить статті 3 Закону України «Про вищу освіту», у якій держава гарантує надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 3ст. 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Отже, ОСОБА_3 як сину шахтаря із стажем підземної роботи більше ніж 15 років з початку навчання повинна бути призначена стипендія в розмірі прожиткового мінімуму, встановленому для працездатних осіб, проте виплачувалась стипендія на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2015 року становить 1 378 гривень.

Водночас, згідно «Прикінцевих положень» Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» зупинялась дія інших законів. До вказаного переліку Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не входив, відповідно його дію не було зупинено.

Згідно ст.1 Протоколу №1 до Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», кожна фізична… особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні «Кечко проти України» Європейський суд з прав людини розяснив, що поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу №1, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права» і, таким чином, як «власність» в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу №1.

Тобто рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» передбачає, що реалізація особою права, повязаного з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути постановлена в залежність від бюджетних асигнувань.

Посилання представника відповідача, що Порядком призначення і виплати стипендії, затвердженим постановою «Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 р. № 882 «Питання стипендіального забезпечення» та постановою КМУ від 05 березня 2008 року за № 165 «Про зміни, що вносяться до Порядку призначення і виплати стипендій», окремо не передбачена виплата стипендій соціальних чи академічних особам, батьки яких є шахтарями та мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, у тому числі і у підвищеному розмірі, не є слушними, так як у даному випадку Порядок (постанови КМУ) застосуванню не підлягає, оскільки звужують обсяг пільг для осіб, які підпадають під дію Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Закон має вищу юридичну силу по відношенню до зазначених постанов, і саме він має застосовуватись.

Крім того, не ґрунтуються на Законі і доводи відповідача у тій частині, що студент ОСОБА_3 навчається не за гірничими спеціальностями, а тому відсутні підстави для призначення і виплати йому підвищеної соціальної стипендії, як дитині шахтаря, який має стаж підземної роботи не менш як 15 років, бо за цими обставинами право на отримання підвищеної соціальної стипендії Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не обмежує.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, та виходячи із розрахунку, наданого позивачем, за період з вересня 2015 року по грудень 2015 року включно ОСОБА_3 необхідно було виплатити стипендію у розмірі по 1 378 гривень в місяць, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за означений період. Фактично ж ОСОБА_3 за зазначений період отримував: вересень 2015 року 550 грн.; жовтень 2015 року 694 грн.; листопад 2015 року 622 грн.; грудень 2015 року 622 грн. Зазначені дії призвели до утворення заборгованості по виплаті стипендії у такі періоди: вересень 2015 року 828 грн.; жовтень 2015 року 684 грн.; листопад 2015 року 756 грн.; грудень 2015 року -756 грн., загалом - 3 024 грн. (а.с. 6).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову прокурора в інтересах ОСОБА_3 і про стягнення з відповідача на його користь за рахунок коштів державного бюджету недорахованої і невиплаченої стипендії за період з вересня 2015 року по грудень 2015 року у розмірі 3 024 гривень.

Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору розміром 1 378 грн. на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись Конституції України, Закону України «Про вищу освіту», Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Словянської місцевої прокуратури, яка діє в інтересах ОСОБА_3 до Державного вищого навчального закладу «Словянський коледж транспортної інфраструктури» про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Словянський коледж транспортної інфраструктури» (юридична адреса м.Словянськ, вул.Гагаріна, буд.7, ) за рахунок коштів державного бюджету на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, заборгованість з виплати стипендії за період з вересня 2015 року по грудень 2015 року включно у розмірі 3 024 (три тисячі двадцять чотири) гривень.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Словянський коледж транспортної інфраструктури» (юридична адреса м.Словянськ, вул.Гагаріна, буд.7, ) на користь Словянської місцевої прокуратури (юридична адреса м.Словянськ, вул.Центральна, буд.3-В) судові витрати у вигляді судового збору розміром 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через Словянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 21 липня 2016 року.

Суддя Н.О. Чемодурова