Справа № 752/5675/16-ц
Провадження №: 2/752/3348/16
У Х В А Л А

13.04.2016 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Мирошниченко О.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просила розірвати шлюбу, укладений між сторонами у справі 02.08.2013 року, зареєстрований виконкомом Первомайської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, про що складено актовий запис № 6.

Дослідивши матеріали позовної заяви, надходжу до висновку про те, що даний позов підлягає поверненню позивачу, з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини першої статті 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Обґрунтовуючи звернення з даним позовом до Голосіївського районного суду м. Києва, позивач посилається на ч.2 ст. 110 ЦПК України.

Ст. 110 ЦПК України визначено підсудність цивільних справ за вибором позивача. Так, відповідно до вимог частини другої вказаної вище статті, позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти. За домовленістю подружжя справа може розглядатись за зареєстрованим місце проживання чи перебування будь-кого із сторін.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що місце проживання сторін у справі зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1

Матеріали поданої позовної заяви не містять доказів того, що місце перебування позивача або відповідача у справі зареєстровано у Голосіївському районі м. Києва.

Згідно вимог ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Враховуючи наведені вище обставини, вважаю, що справа не підсудна цьому суду, а тому дану позовну заяву необхідно повернути позивачу для подання до належного суду.

Крім того, відповідно до положень пункту другого частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, повернення заяви або скарги. На підставі вказаної вище норми закону, враховуючи, що дана заява підлягає поверненню позивачу для подання до належного суду, суд надходить до висновку про необхідність повернення сплаченої позивачем суми судового збору у розмірі 551,21 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 115, 208 ЦПК України, -

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - повернути позивачу для подання до належного суду.

Повернути ОСОБА_1 551,21 грн. (п'ятсот п'ятдесят гривень двадцять одна копійка) судового збору, сплаченого згідно квитанції № 15388320 від 04.04.2016 року на розрахунковий рахунок 0002, код 38039757, МФО 820019, одержувач УДКСУ у Голосіївському районі м. Києва, отримувач ГУ ДКСУ в м. Києві.

Копію ухвали суду разом із заявою та всіма додатками до неї направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя