Кодимський районний суд Одеської області
__________________________________________________________________________________________
Справа № 503/1850/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2016 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Гури А.І.

при секретарі Поліковській О.І.

особи, які приймають участь у справі: позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2 сільська рада Кодимського району Одеської області

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі, Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, Кодимського району, Одеської області, про встановлення факту проживання однією сім»єю та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 04 жовтня 2016 року звернулась до суду з позовом до відповідача про встановлення факту проживання однією сім»єю та визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3, померлого 03 січня 2015 року.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 посилається на те, що 03 січня 2015 року помер її далекий родич ОСОБА_3. Відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4,59 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на адміністративній1 території ОСОБА_2 сільської ради Кодимського району Одеської області на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯЄ №649904, виданого Кодимською районної державною адміністрацією Одеської області 11 листопада 2004 року на імя померлого. Вона є спадкоємцем четвертої черги, як особа яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Цей факт можуть підтвердити свідки ОСОБА_4»янов ОСОБА_5 і ОСОБА_6. У звязку з відсутністю документів, які підтверджували б цей факт, а також відсутність оригіналу державного акту на право власності на землю, вона не може оформити спадщину. Нотаріус відмовила видати їй свідоцтв про право на спадщину за законом., що відкрилася. Про втрату державного акту на право власності на землю вона публікувала оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Це до позитивного результату не призвело. Все вище викладене і змусило її звернутися до суду. Просить встановити факт її проживання однією сім»єю з ОСОБА_7 на протязі більше пяти років до дня смерті останнього та визнати за нею право власності на спадщину, що відкрилась після смерті 03 січня 2015 року ОСОБА_3 земельну ділянку площею 4,59 га надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на адміністративній1 території ОСОБА_2 сільської ради Кодимського району Одеської області, на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯЄ №649904, виданого Кодимською районної державною адміністрацією Одеської області 11 листопада 2004 року, який був утрачений .

В судове засідання позивач не зявилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_6, він підтверджують той факт, що ОСОБА_3, який помер 03 січня 2015 року, проживав в одному будинку однією сім»єю більше ніж пять років з ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №397233, виданого 06 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3, помер 03 січня 2015 року.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 14 грудня 2015 року приватним нотаріусом ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за №1118 (спадкова справа №59/2015), ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_3 земельну ділянку №2, площею 4,20 га на території ОСОБА_2 сільської ради на підставі державного акту на право власності на землю серії ІV-ОД №023448З.

Згідно рішенню Кодимського районного суду від 12 серпня 2014 року (справа №503/1534/14-ц), за ОСОБА_3 визнано право власності на земельну ділянку площею 4,59 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовану на адміністративній території ОСОБА_2 сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села на підставі державного акту серії ЯЄ №649904, виданого на імя ОСОБА_10, померлої 19 листопада 2011 року.

Згідно оголошення в газеті «Вісті Кодимщини» №34 від 20 серпня 2016 року, втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЄ №649904, вважати недійсним.

Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов може бути задоволеним у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ч.3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина 1 статті 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено наступне.

03 січня 2015 року помер ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №397233, видане 06 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області).

Як убачається з письмових пояснень ОСОБА_8 і ОСОБА_6, вони підтвердили факт того, що ОСОБА_1, разом зі своєю родиною та ОСОБА_3 жили в одному будинку як члени сім»ї більше пяти років до дня смерті ОСОБА_3 03 січня 2015 року.

Тобто, судом достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст.1264 ЦК України).

Інші спадкоємці як за законом так і за заповітом - відсутні.

Позивач, як спадкоємець за законом від спадщини не відмовилась.

До спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця ввійшла земельна ділянка площею 4,59 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на адміністративній території ОСОБА_2 сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села на підставі державного акту серії ЯЕ №649904. Позивач, проживаючи разом зі спадкодавцем прийняла спадщину, будучи зареєстрованою в цьому помешканні та користуючись ним. Те, що позивач проживала однією сім»єю зі спадкодавцем вбачається з дослідженої в судовому засіданні довідки ОСОБА_2 сільської ради Кодимського району №958 від 23 вересня 2016 року.

Як убачається з дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 грудня 2015 року, ОСОБА_1 отримала у спадщину після смерті ОСОБА_3 земельну ділянку площею 4,20 га на території ОСОБА_2 сільської ради.

Згідно статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Своїм правом спадкоємця за законом позивач скористалась, подавши заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, однак, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що відсутні оригінал державного акту на право власності на землю (лист державного нотаріуса №1047/02-14 від 26 жовтня 2016 року).

Пунктом 3.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, передбачено, що прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Як убачається з дослідженого в судовому засіданні рішення Кодимського районного суду від 12 серпня 2014 року (справа №503/1534/14-ц) за ОСОБА_3 визнано право власності на земельну ділянку площею 4,59 га, що належала ОСОБА_10.

В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» розяснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України).

Водночас, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності.

Отже, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно.

З огляду на викладене суд констатує, що позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, набувши тим самим право власності на спадкове майно: земельну ділянку площею 4,59 га надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на адміністративній1 території ОСОБА_2 сільської ради Кодимського району Одеської області, на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯЄ №649904, виданого Кодимською районної державною адміністрацією Одеської області 11 листопада 2004 року, який був утрачений .

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1264, 1268 ч.3, 1268 ч.5 ЦК України, керуючись ст.ст.10,60, 130, 174, 213,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, Кодимського району, Одеської області, про встановлення факту проживання однією сім»є та визнання права власності на спадкове майно задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_3 однією сім»єю більше пяти років на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, право власності на земельну ділянку площею 4,59 га надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на адміністративній1 території ОСОБА_2 сільської ради Кодимського району Одеської області, на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯЄ №649904, виданого Кодимською районної державною адміністрацією Одеської області 11 листопада 2004 року на імя ОСОБА_10, померлої 19 листопада 2011 року, який був утрачений .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І.ГУРА