Справа № 310/185/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

10 травня 2016 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі: головуючого - судді Петягіна В.В.

при секретарі Уставицькій Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_2

представника відповідача за довіреністю ОСОБА_3А

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держземагенства у Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом

В С Т А Н О В И В :

14.01.2016 року представник позивача ОСОБА_1 за довіреністю адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держземагенства у Запорізької області, у якому просив визнати за ОСОБА_4, як спадкоємцем за законом, право власності на земельну ділянку площею 1,0 га,, розташовану на території Андріївської селищної ради (колишня територія КСП «Нива»).

В позовний заяві зазначено, що 06 жовтня 1979 року між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 було укладено шлюб. 07 березня 2009 року ОСОБА_6 помер. На момент відкриття спадщини ОСОБА_1 та ОСОБА_5 постійно проживали разом за однією адресою - вул.. Свободи, 34, с. Андріївка, Бердянський район, Запорізька область. ОСОБА_1. як дружина ОСОБА_5, є спадкоємицею останнього за законом. Пунктом 3 розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області від 12.03.2007 року № 172 ОСОБА_5 було передано безоплатно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності земельну ділянку площею 1,0 га., розташовану на території Андріївської селищної ради (колишня територія КСП «Нива»). Внаслідок тривалого оформлення документів ОСОБА_5 не встиг отримати державний акт про право приватної власності на вказану вище земельну ділянку. Через відсутність правовстановлювального документа на земельну ділянку ОСОБА_1 нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену вище земельну ділянку. На підставі ст. ст. 1218, 1225, 1268 ЦК України просив задовольнити позов.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник, адвокат ОСОБА_2 позов підтримали, просили його задовольнити на підставі обставин викладених у позові.

Представник відповідача, за довіреністю ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні позову, так як Дерземагенство не є належним відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі свідоцтва про укладення шлюбу 06 жовтня 1979 року між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 було укладено шлюб (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 помер 07.03.2009 року (а.с.6).

Згідно Пункта 3 розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області від 12.03.2007 року № 172 ОСОБА_5 було передано безоплатно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності земельну ділянку площею 1,0 га., розташовану на території Андріївської селищної ради (колишня територія КСП «Нива») (а.с.7).

Статтею З0 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка на думку позивача порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред'явленими позовними вимогами.

Юридична заінтересованість позивача процесуально зобов'язує його довести як наявність спірних матеріальних правовідносин, так і ту обставину, що даний відповідач має відповідати за заявленим позовом.

На думку позивача, відповідно до п. є) ст. 15-1 Земельного кодексу України (в редакції Закону № 365-VII від 02.07.2013р.) на управління Держземагентства у Запорізькій області покладено повноваження щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності.

Статтями 10, 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі . Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно ст 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином встановлено, що спадщина після смерті ОСОБА_5 відкрилася 07.03.2009 року, але на протязі шості місяців спірна земельна ділянка нікім не була прийнята. В наслідок чого на підставі ст. 1277 ЦК України на спадщину після смерті ОСОБА_5 у вигляді земельної ділянки мае право претендувати територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування.

Таким чином встановлено, що головне управління Держземагенства у Запорізької області є неналежним відповідачем по даної справі, так як позивач не довів, що у нього виник спір з даною установою.

Ані позивач, ані його представник не заявили клопотання відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України про заміну неналежного відповідача. Суд з власної ініціативи не вправі змінювати неналежного відповідача на належного, а тому позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Держземагенства у Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

СуддяОСОБА_7