Справа № 564/805/16-ц
Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді - Олійник П. В.
розглянувши в місті Костопіль цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
ПАТ КБ "Приватбанк" звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору, та судові витрати .
В обґрунтування позовних вимог покликаються на обставини викладенні в позовній заяві.
В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву в якій просить суд розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримав та вказав, що не заперечує стосовно винесення заочного рішення по справі.
Відповідачі ОСОБА_1 судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку.
Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та відповідач в судове засідання не з'явилися, просили суд розгляд справи провести у їх відсутності, позовні вимоги не визнали посилаючись на заперечення проти позову.
За згодою представника позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до до часткового задоволення.
У відповідності до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Судом встановлено, що банк та позичальник, двічі змінили умови кредитного договору без письмової згоди поручителя, в результаті чого збільшився обсяг відповідальності.
Верховний Суд України у Постанові Судових палат у цивільних та господарських справах від 20 квітня 2016 року у справі № 6- 2662цс15 зазначив, що щ відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов 'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов 'язання боржником.
У статті 559 ЦК України передбачені спеціальні підстави та умови припинення поруки. Так, відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов 'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.
Аналіз змісту цієї норми дає підстави вважати, що вона не встановлює ні змісту та обсягу такого збільшення відповідальності поручителя, ні реальності чи невідворотності його настання.
Таке збільшення відповідальності може відбутися внаслідок змін забезпеченого порукою зобов'язання, які безпосередньо спрямовані на підвищення суми кредиту, процентної ставки за користування кредитом, пені тощо або на включення опосередковано обтяжливих умов відповідальності поручителя, зокрема, шляхом скорочення термінів повернення кредитів. Таким чином, аналіз норми частини першої статті 559 ЦК України свідчить про те, що порука припиняється за наявності факту зміни зобов 'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.
Підставою застосування цієї норми достатнім є встановлення таких змін в основному зобов'язанні. Тому обставини щодо подальшого фактичного виконання зобов 'язання, в тому числі фактичний строк його виконання, відмова кредитора від вимоги щодо виконання зобов'язання в зміненому обсязі, не свідчать про збереження дії поруки, оскільки відбулися після настання правоприпиняючого факту (збільшення розміру основного зобов 'язання).
Крім того, після збільшення обсягу відповідальності поручителя без його згоди виникла заборгованість за основним зобов'язанням, тобто настав строк погашення чергового платежу і такий платіж не був сплачений починаючи з 14.07.2015 року, а з позовом про стягнення боргу ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до Березнівського районного суду Рівненської області лише 02.02.2016 року, тобто після сплину шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням,
За таких обставин суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись 526, 530, 553, 554, 610-611, 625, 629, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 197, 212, 214-215, 224-226
ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.
В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяП. В. Олійник