Справа № 727/433/16-ц
Провадження № 2/727/541/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі: головуючого судді Волошина С.О.

при секретарі Кушнірюк Ю.Г.

з участю: представника позивача

за первинним позовом ОСОБА_1

представника відповідача

за первинним позовом ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання дій правомірними та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «ОКСІ БАНК» про визнання дій неправомірними та недійсним договору іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про визнання дій правомірними.

До початку розгляду по суті, відповідач ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 та ПАТ «ОКСІ БАНК» про визнання дій неправомірними та недійсним договору іпотеки.

Позивач за первинним позовом посилалася на те, що 01.08.2011 р. нею було укладено від імені ОСОБА_4 ОСОБА_5 іпотеки. Відповідно до умов зазначеного договору іпотеки ОСОБА_3 передала в іпотеку майно ОСОБА_4, а саме: житловий будинок, реєстраційний номер 25208687, який розташований м. Львів с.м.т. Брюховичі, вул. Львівська, буд. 36а (колиш. № 22б), загальною площею 785,7 м.кв. та приналежні до житлового будинку споруди, а також, земельні ділянки розташовані за цією ж адресою площею 0,15 га, з цільовим призначенням для будівництво і обслуговування житлового будинку та господарських будівель (кадастровий номер :08:003:0024) та площею 0,10 га з цільовим призначенням для особистого селянського господарства (кадастровий номер :08:003:0025).

Стверджує, що при підписані договору іпотеки від 01.08.2011 р. діяла правомірно, відповідно до вимог ЗУ «Про іпотеку» та ЦК України.

Про те, у листопаді 2015 року ОСОБА_4 предявила до неї вимогу про відшкодування майнової шкоди, у звязку із укладення договору іпотеки від її імені, всупереч інтересам довірителя ОСОБА_4

З метою належного захисту своїх прав та недопущення зловживань із сторони ОСОБА_4 змушена подати позов про визнання своїх дій, вчинених на підставі довіреності від імені ОСОБА_4 правомірними, посилаючись на ст. 18 ЗУ «Про іпотеку», ст.ст. 244, 245, 1000 ЦК України.

Просила ухвалити рішення, яким визнати правомірними дії ОСОБА_3 від імені ОСОБА_4 на підставі довіреності від 29.07.2011 р., посвідченої приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим ОСОБА_6, в тому числі дії щодо укладення договору іпотеки від 01 серпня 2011 року, який посвідчений за № 3733 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7

Позивач за зустрічним позовом посилалася на те, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання правомірними дій, вчинених на підставі довіреності, в тому числі укладення договору іпотеки.

Згідно з ст. 123 ЦПК України відповідач має право пред'явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті.

Враховуючи зазначене, а також те, що ОСОБА_4 не погоджується із позовною заявою ОСОБА_3, з метою захисту порушених прав та законних інтересів Відповідач вважає за необхідне подати даний зустрічний позов про наступне.

01.08.2011 р. між ПАТ «ОКСІ БАНК» та ОСОБА_4, від імені якої діяла ОСОБА_3, укладено ОСОБА_5 іпотеки, посвідчений за № 3733 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7

Відповідно до умов зазначеного договору іпотеки Іпотекодавець передала в іпотеку Іпотекодержателю ПАТ «ОКСІ БАНК» житловий будинок, реєстраційний № 25208687, розташований м. Львів с.м.т. Брюховичі, вул. Львівська, буд. 36а (колиш. № 22б), загальною площею 785,7 кв.м. та приналежні до житлового будинку споруди, а також, земельні ділянки, розташовані за цією ж адресою, площею 0,15 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель (кадастровий номер :08:003:0024) та площею 0,10 га з цільовим призначенням для особистого селянського господарства (кадастровий номер :08:003:0025).

Вважає зазначений договір іпотеки недійсними виходячи з наступного.

22.07.2011 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір доручення, яким ОСОБА_4 доручила Повіреному (ОСОБА_3Г.) від імені і за рахунок Довірителя (ОСОБА_4Г.) представляти її інтереси при передачі в іпотеку зазначених вище земельних ділянок та житлового будинку.

29.07.2011 р. ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_3, видано довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим ОСОБА_6 та зареєстровану в реєстрі за № 1432, відповідно до якої Позивач уповноважила відповідача ОСОБА_3 представляти свої інтереси при передачі в іпотеку земельних ділянок та житлового будинку перед третіми особами.

Однак, з аналізу зазначеного договору доручення та виданої на його підставі довіреності вбачається, що їх зміст суперечить один одному, зокрема, згідно з зазначеної довіреності вбачається, що Довіритель уповноважує повіреного на підписання договорів поруки, а також договорів іпотеки за кредитними договорами третіх осіб (майновим поручителем), однак, згідно з укладеним договором сторони не досягали таких домовленостей.

Прибувши до м. Львова ОСОБА_4 встановила, що текст виданої нею довіреності не відповідає дійсним домовленостям сторін, крім цього, ОСОБА_4 зауважила в ОСОБА_3 стан сильного хвилювання, у звязку з цим, 30.07.2011 р. між сторонами укладено договір про розірвання договору доручення від 22.07.2011 р., згідно з пунктом 1 якого сторони дійшли згоди розірвати укладений між ними договір доручення від 22 липня 2011 року про представлення ОСОБА_3 ОСОБА_4 від імені і за рахунок останньої перед третіми особами.

У звязку з цим, 30.07.2011 р. ОСОБА_4 звернувся із заявою до приватного нотаріуса Ялтинського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим ОСОБА_6 про внесення у Єдиний реєстр довіреностей даних про скасування зазначеної довіреності та в цей же день повідомила у письмовій формі ОСОБА_3 про скасування довіреності і недопущення в подальшому вчинення будь-яких дій на її підставі.

Однак, ОСОБА_4 стало відомо, що все ж таки, 01.08.2011 р. ОСОБА_3, яка діяла від її імені на підставі вищевказаної довіреності, укладено з ПАТ «Оксі Банк». договір іпотеки, посвідчений за № 3733 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, предметом якого було нерухоме майно, а саме: - житловий будинок, який розташований смт. Брюховичі, Львівська область, вул. Львівська, буд. 36а (колиш. № 22б), реєстраційний номер 25208687; земельна ділянка площею 0,15 га, яка розташована смт. Брюховичі, Львівська область, цільове призначення будівництво і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер :08:003:0024; - земельна ділянка площею 0,1 га, яка розташована смт. Брюховичі, Львівська область, цільове призначення особисте селянське господарство, кадастровий номер :08:003:0025.

Даний договір укладений ОСОБА_3 на забезпечення вимог за кредитним договором від 01.08.2011 р. між ПАТ «ОКСІ БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АБВ Техніка» з відкриттям не відновлювальної кредитної лінії № 32/11-НВКЛ, згідно з яким Банк надає грошові кошти (відкриває не відновлювальну кредитну лінію) ТОВ «АБВ-Техніка» в розмірі 7 200 000 грн. в строк з 01 серпня 2011 року по 31 липня 2014 року.

Позивач ОСОБА_4 стверджує, що не була та не є в числі учасників ТОВ «АБВ Техніка», ПАТ «ОКСІ БАНК» чи їх афілійованих осіб.

ОСОБА_3 знала про припинення між ОСОБА_4 та нею правовідносин представництва, оскільки повідомлялася про скасування довіреності письмовим повідомленням особисто.

Таким чином, договір іпотеки від 01.08.2011 р. не може породжувати будь-яких правових наслідків для ОСОБА_4

Очевидним є факт укладення Довірителем договору іпотеки з Банком всупереч інтересів Довірителя, оскільки такий правочин позбавлений для ОСОБА_4 будь-якого економічного змісту та доцільності.

Оспорюваний договір іпотеки не відповідає вищезазначеним вимогам ст. 203 ЦК України, а тому підлягає визнанню недійним.

Просила ухвалити рішення, яким визнати дії ОСОБА_3 щодо підписання договору іпотеки від 01.08.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за № 3733 такими, що не породили жодних правових наслідків для ОСОБА_4.

Визнати недійсним договір іпотеки від 01.08.2011 р. укладений між ПАТ «ОКСІ БАНК» та ОСОБА_4, посвідчений ОСОБА_7, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу за № 3733.

Скасувати державну реєстрацію іпотеки, проведеної на підставі договору іпотеки від 01.08.2011 р., укладеного між ПАТ «ОКСІ БАНК» та ОСОБА_4, посвідченого ОСОБА_7, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу за № 3733.

Виключити (скасувати) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заборону на відчуження майна, зареєстровану в реєстрі за № 3734 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7Б, а саме: заборону на відчуження будинку № 36а (кол. 22б), що знаходиться в с.м.т. Брюховичі - м. Львів по вулиці Львівській, внесену на підставі договору іпотеки від 01.08.2011 р., посвідченого ОСОБА_7, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу за № 3733.

Виключити (скасувати) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заборону на відчуження майна зареєстровану в реєстрі за № 3735 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7Б, а саме: заборону на відчуження земельної ділянки площею 0,15 га, з цільовим призначенням - будівництво і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер :08:003:0024, що знаходиться в с.м.т. Брюховичі - м. Львів по вулиці Львівській, 36а (кол. 22б), внесену на підставі договору іпотеки від 01.08.2011 р., посвідченого ОСОБА_7, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу за № 3733.

Виключити (скасувати) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заборону на відчуження майна зареєстровану в реєстрі за № 3736 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7Б, а саме: заборону на відчуження земельної ділянки площею 0,10 га, з цільовим призначенням - особисте селянське господарство, кадастровий номер :08:003:0025, що знаходиться в с.м.т. Брюховичі - м. Львів по вулиці Львівській, 36а (кол. 22б), внесену на підставі договору іпотеки від 01.08.2011 р., посвідченого ОСОБА_7, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу за № 3733.

В судовому засіданні представник позивача за первинним позовом ОСОБА_1 вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві (а.с. 3-4) і просив їх задовольнити. Вимоги, викладені в зустрічній позовній заяві, вважає необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. З приводу обставин укладення договору іпотеки пояснив, що незважаючи на розірвання договору доручення між сторонами від 30.07.2011 р. та отримання ОСОБА_8 від ОСОБА_4 повідомлення про скасування довіреності від 29.07.2011 р. за реєстровим « 1432, на думку представника, ОСОБА_3 правомірно уклала оспорюваний договір іпотеки від 01.08.2011 р., оскільки не було дотримано в повному обсязі норм процесуального законодавства, які регулюють процедуру визнання довіреності такою, що втратила чинність. Представник ОСОБА_1 також посилався на письмові заперечення на зустрічну позовну заяву, які долучені до матеріалів справи (а.с. 55).

Представник відповідача за первинним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 - ОСОБА_2, в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні первинного позову, який він не визнає і просив задовольнити зустрічний позов, з підстав викладених у зустрічній позовній заяві (а.с. 19-22).

Представник ОСОБА_2 також пояснив, що після підписання 30.07.2011 р. договору про розірвання договору доручення ОСОБА_3 отримала лист про припинення дії довіреності, виданої на виконання договору доручення, що не запеерчував і представник ОСОБА_3 в судовому засіданні. На його думку, будучи обізнаною про розірвання договору доручення, підписаного особисто і отримання офіційного листа про скасування довіреності, ОСОБА_3 не мала права підписувати оспорюваний договір іпотеки, а мала повернути ОСОБА_4 видану нею напередодні довіреність. Натомість ОСОБА_3, без відома та всупереч волі ОСОБА_4, скористалася скасованою довіреністю всупереч інтересам довірителя.

Представник відповідач за зустрічним позовом ПАТ «ОКСІ БАНК», в судове засідання не зявився повторно будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи, про поважність причин неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника Банку (а.с. 47, 50-53).

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні первинного позову необхідно відмовити за безпідставністю, тоді як зустрічний позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення частково, з наведених нижче підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,1 га, яка розташована с.м.т. Брюховичі, Львівська область, цільове призначення особисте селянське господарство, кадастровий номер :08:003:0025; земельної ділянки площею 0,15 га, яка розташована с.м.т. Брюховичі, Львівська область, цільове призначення будівництво і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер :08:003:0024 та житлового будинку, який розташована с.м.т. Брюховичі, Львівська область, вул. Львівська, буд. 36а (колиш. № 22б), що підтверджується копіями правовстановлюючих документів (а.с. 23-28).

22.07.2011 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір доручення (а.с. 29).

Відповідно до п.1.1 зазначеного Договору доручення ОСОБА_4 доручила Повіреному (ОСОБА_3Г.) від імені і за рахунок Довірителя (ОСОБА_4Г.) представляти її інтереси при передачі в іпотеку земельної ділянки, площею 0,1 га, яка розташована с.м.т. Брюховичі, Львівська область, цільове призначення особисте селянське господарство, кадастровий номер :08:003:0025; земельної ділянки площею 0,15 га, яка розташована с.м.т. Брюховичі, Львівська область, цільове призначення будівництво і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер :08:003:0024 та житлового будинку, який розташована с.м.т. Брюховичі, Львівська область, вул. Львівська, буд. 36а (колиш. № 22б), реєстраційний номер 25208687 (а.с. 29).

29.07.2011 р., на підставі укладеного договору доручення, ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_3, видано довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим ОСОБА_6 та зареєстровану в реєстрі за № 1432, відповідно до якої Позивач уповноважила відповідача ОСОБА_3 представляти свої інтереси при передачі в іпотеку земельної ділянки площею 0,1 га, яка розташована с.м.т. Брюховичі, Львівська область, цільове призначення особисте селянське господарство, кадастровий номер :08:003:0025; земельної ділянки площею 0,15 га, яка розташована с.м.т. Брюховичі, Львівська область, цільове призначення будівництво і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер :08:003:0024 та житлового будинку, який розташована с.м.т. Брюховичі, Львівська область, вул. Львівська, буд. 36а (колиш. № 22б), реєстраційний номер 25208687 перед третіми особами.

Згідно ст. 1000 ЦК України, «1. За договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

2. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного».

У відповідності до ст. 244 ЦК України, «Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю».

30.07.2011 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір про розірвання договору доручення від 22.07.2011 р., згідно з пунктом 1 якого сторони дійшли згоди розірвати укладений між ними договір доручення від 22 липня 2011 року про представлення ОСОБА_3 ОСОБА_4 від імені і за рахунок останньої перед третіми особами з приводу передачі в іпотеку земельної ділянки, площею 0,1 га, яка розташована с.м.т. Брюховичі, Львівська область, цільове призначення особисте селянське господарство, кадастровий номер :08:003:0025; земельної ділянки площею 0,15 га, яка розташована с.м.т. Брюховичі, Львівська область, цільове призначення будівництво і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер :08:003:0024 та житлового будинку, який розташована с.м.т. Брюховичі, Львівська область, вул. Львівська, буд. 36а (колиш. № 22б), реєстраційний номер 25208687 (а.с. 30).

Згідно п. 2 Договору про розірвання договору доручення, «З моменту набуття чинності Даного Договору сторони не вважають себе повязаними будь-якими правами та обовязками» (а.с. 30).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1008 ЦК України, «1. ОСОБА_5 доручення припиняється на загальних підставах припинення договору, а також у разі:

1) відмови довірителя або повіреного від договору; …».

30.07.2011 р. ОСОБА_4 звернулася із заявою до приватного нотаріуса Ялтинського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим ОСОБА_6 про внесення у Єдиний реєстр довіреностей даних про скасування зазначеної довіреності, що підтверджується копією поштових документів (а.с. 33), а також в цей же день повідомила у письмовій формі ОСОБА_3 про скасування довіреності та недопущення в подальшому вчинення будь-яких дій на її підставі, що підтверджується копією листа на імя ОСОБА_3 (а.с. 32), який повірена особа отримала саме 30.07.2011 р. і цю обставину визнав у судовому засіданні представник ОСОБА_3

У відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, «1. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню».

Згідно ст. 248 ЦК України, «1. Представництво за довіреністю припиняється у разі: … 2) скасування довіреності особою, яка її видала; …

3. У разі припинення представництва за довіреністю представник зобов'язаний негайно повернути довіреність».

Будучи обізнаною про скасування довіреності, ОСОБА_3, всупереч приписам Закону не повернула довіреність ОСОБА_4, а вчинила неправомірні дії, всупереч волі довірителя, без належних на те повноважень.

Так, 01.08.2011 р. ОСОБА_3, діючи від імені ОСОБА_4, на підставі скасованої довіреності, уклала з ПАТ «ОКСІ БАНК» договір іпотеки, посвідчений за № 3733 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (а.с. 6-9, 34-37).

Згідно п. 1.3 Договору іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: -житловий будинок, який розташований смт. Брюховичі, Львівська область, вул. Львівська, буд. 36а (колиш. № 22б), реєстраційний номер 25208687; - земельна ділянка площею 0,15 га, яка розташована смт. Брюховичі, Львівська область, цільове призначення будівництво і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер :08:003:0024; - земельна ділянка площею 0,1 га, яка розташована смт. Брюховичі, Львівська область, цільове призначення особисте селянське господарство, кадастровий номер :08:003:0025.

Як вбачається з п. 1.1., ОСОБА_5 укладений ОСОБА_3 на забезпечення вимог за кредитним договором між ПАТ «ОКСІ БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АБВ Техніка» з відкриттям невідновлювальної кредитної лінії № 32/11-НВКЛ від 01 серпня 2011 року, згідно з яким Банк надає грошові кошти (відкриває не відновлювальну кредитну лінію) ТОВ «АБВ-Техніка» в розмірі 7 200 000 грн. в строк з 01 серпня 2011 року по 31 липня 2014 року (а.с. 6, 34).

Відповідно до ч. 3 ст. 249 ЦК України, «Права та обов'язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася».

Згідно, із матеріалів справи та пояснень сторін, ОСОБА_3 знала про припинення між ОСОБА_4 та нею правовідносин представництва, про що свідчить підписання сторонами договору про розірвання договору доручення та письмове повідомлення про припинення дії довіреності, яке особисто вручено ОСОБА_3 30.07.2011 р.

Таким чином, договір іпотеки від 01 серпня 2011 року не може породжувати будь-яких правових наслідків для ОСОБА_4

Крім того, очевидним є факт укладення Довірителем договору іпотеки з Банком всупереч інтересів Довірителя, оскільки такий правочин позбавлений для ОСОБА_4 будь-якого економічного змісту та доцільності.

Відповідно до п.п. 1-3 ст. 203 ЦК України, «1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі».

Згідно п. 1 ст. 215 ЦК України, «1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу».

Отже, оспорюваний договір іпотеки не відповідає вищезазначеним вимогам ст. 203 ЦК України, а тому підлягає визнанню недійним.

З підстав, викладених в мотивувальній частині, суд вважає дії ОСОБА_3 від імені ОСОБА_4 на підставі довіреності від 29.07.2011 р., посвідченої приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим ОСОБА_6, в тому числі дії щодо укладення договору іпотеки від 01 серпня 2011 року, який посвідчений за № 3733 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, неправомірними, а позов необґрунтованим.

Також є необґрунтованими і такими що не підлягають до задоволення вимоги позивача за зустрічним позовом, в частині скасування державної реєстрацію іпотеки, виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заборони на відчуження майна, зареєстрованої в реєстрах за № 3734, № 3735 та № 3736 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, оскільки такі дії можуть бути вчинені лише після (скасування) втрати чинності оспорюваним договором іпотеки уповноваженим державним реєстратором на підставі відповідних документів (рішення).

У відповідності до ст. 15 ЦК України, «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

2. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства».

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», визначено, що «Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV (1952-15) «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»)».

Згідно ст. 9 ч. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», «Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом».

Пунктом 3 «Порядку реєстрації речових прав на нерухоме майно», затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 868 від 17.10.2013 р. визначено, що «3. Рішення щодо державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, форму та вимоги до оформлення яких встановлює Мінюст, приймає державний реєстратор прав на нерухоме майно (далі - державний реєстратор)».

Тобто, рішення про державну реєстрацію прав приймається державним реєстратором лише після перевірки документів, що подаються для державної реєстрації прав та встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень.

Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», «1. Державні реєстратори, державні кадастрові реєстратори, нотаріуси, державні виконавці за порушення законодавства у сфері державної реєстрації прав несуть дисциплінарну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність у порядку, встановленому законом.

2. Дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду».

Пунктом 8 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 від 20.05.2013 р. «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», визначено що «Відповідно до частини другої статті 30 цього Закону (мається на увазі Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень) дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними субєктами владних повноважень з питань реєстрації».

Отже, державний реєстратор та нотаріус є самостійними субєктами владних повноважень, зокрема у сфері реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а тому і субєктами відповідальності за наслідками прийнятих рішень.

Згідно ст. 59 ЦПК України, «2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування».

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, «1. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. … 4. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях».

На думку суду, позивач не представив належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення охоронюваних законом прав, в частині скасування реєстрації оспорюваних правочинів. Крім того, ОСОБА_3 та ПАТ «ОКСІ БАНК» є неналежними відповідачами за цими позовними вимогами.

Суд, вважає встановлені обставини справи доведеними належними та допустимими доказами.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Висновок суду ґрунтується на усних та письмових поясненнях сторін, всіх наявних у справі письмових матеріалах в сукупності, які були досліджені в судовому засіданні, і яким дана правова оцінка.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в задоволенні первинного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання дій ОСОБА_3 від імені ОСОБА_4 на підставі довіреності від 29.07.2011 р., посвідченої приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим ОСОБА_6, в тому числі дії щодо укладення договору іпотеки від 01 серпня 2011 року, який посвідчений за № 3733 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, правомірними, необхідно відмовити за безпідставністю.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «ОКСІ БАНК» про визнання дій неправомірними та недійсним договору іпотеки задовольнити частково. Визнати дії ОСОБА_3 щодо підписання договору іпотеки від 01.08.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за № 3733 такими, що не породили правових наслідків для ОСОБА_4.

Визнати недійсним договір іпотеки від 01.08.2011 р. укладений між ПАТ «ОКСІ БАНК» та ОСОБА_4, посвідчений ОСОБА_7, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу за № 3733.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «ОКСІ БАНК», необхідно відмовити за безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 203, 215, 244, 249, 1000, 1008 ЦК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», ст.ст. 9 ч. 4, 30 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», п. 3 «Порядку реєстрації речових прав на нерухоме майно», затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 868 від 17.10.2013 р., п. 8 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 від 20.05.2013 р. «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», ст.ст. 10, 58-61, 77 ч.2, 88, 169 ч.3, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні первинного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання дій ОСОБА_3 від імені ОСОБА_4 на підставі довіреності від 29.07.2011 р., посвідченої приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим ОСОБА_6, в тому числі дії щодо укладення договору іпотеки від 01 серпня 2011 року, який посвідчений за № 3733 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, правомірними, - відмовити за безпідставністю.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «ОКСІ БАНК» про визнання дій неправомірними та недійсним договору іпотеки задовольнити частково.

Визнати дії ОСОБА_3 щодо підписання договору іпотеки від 01.08.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за № 3733 такими, що не породили правових наслідків для ОСОБА_4.

Визнати недійсним договір іпотеки від 01.08.2011 р. укладений між ПАТ «ОКСІ БАНК» та ОСОБА_4, посвідчений ОСОБА_7, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу за № 3733.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «ОКСІ БАНК», - відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ : С.О. Волошин