АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 667/9856/15-ц Головуючий в І інстанції Стамбула Н.В. Номер провадження 22-ц/791/2070/16 Доповідач: Прокопчук Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від «10» березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи ОСОБА_7, товариство з обмеженою відповідальністю «ТК Сатурн», приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_8, реєстраційна служба Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И Л А:

16 грудня 2015 року з позовом від імені ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_9, а також позивачка ОСОБА_6

В обґрунтування позову посилалися на те, що 05.07.2007 року між ОСОБА_5 та ПАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» було укладено договір про іпотечний кредит, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 144500 доларів США під 12% річних на строк до 02.07.2027 року.

В цей же день з метою забезпечення зобовязань по кредитному договору між банком і ОСОБА_5 був укладений іпотечний договір, предметом якого стала квартира АДРЕСА_1.

Крім того, були укладені три окремі договори поруки між банком з однієї сторони, та ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ТОВ «ТК Сатурн» - з іншої сторони.

17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір відступлення прав вимоги, за умовами якого банком відступлено право вимоги за кредитним договором, укладеним з позивачем ОСОБА_5

Позивачі вважають, що договори кредиту, іпотеки, а також договори поруки є недійсними з підстав, передбачених ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки кредитний договір, враховуючи відсутність детального розрахунку вартості кредиту, відсутності графіку погашення кредиту, наявність додаткових нарахувань, дисбалансу зарахування відсотків і тіла кредиту, а також прав та обовязків сторін є незаконним та несправедливим та ставить позивача у тяжке і вкрай невигідне становище. Крім того позичальник вважає, що при укладені кредитного договору банком не були запропоновані інші види кредитування, що позбавило його права вибору, також банком не перевірено його спроможність вчасно розраховуватися за кредитом.

Оскільки, на думку позивачів, кредитний договір є недійсним, то згідно з вимогами ст. 548 ЦК України є недійсними і договори іпотеки та поруки, які забезпечують недійсний договір.

Просили визнати недійсними укладені 05.07.2007 року договори про іпотечний кредит, іпотечний договір та договори поруки, а також скасувати запис, зареєстрований в Державному реєстрі іпотек про обтяження іпотекою нерухомого майна та скасувати запис, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна про заборону відчуження квартири АДРЕСА_2.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 10 березня 2016 року позов задоволено.

Визнано недійсними договори про іпотечний кредит та іпотечний договір від 05.07.2007 року, укладені між ОСОБА_5 та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком.

Скасовано записи, зареєстровані в Державному реєстрі іпотек про обтяження іпотекою нерухомого майна та в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна про заборону відчуження квартири АДРЕСА_3.

Визнано недійсним договори поруки від 05.07.2007 року, укладені між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) і ОСОБА_6, ОСОБА_7, товариством з обмеженою відповідальністю «ТК Сатурн».

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просило його скасувати і ухвалити нове, яким відмовити позивачам у задоволенні їх позову.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник товариства апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених у ній.

Належним чином повідомлені позивачі в судове засідання не зявилися, про причини неявки ОСОБА_5 суд не повідомив, ОСОБА_6 безпідставно не зявилася в силу ч.1 ст. 77 ЦПК України, тому справа підлягає розгляду у їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 05 липня 2007 року між акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) і ОСОБА_5 укладено договір про іпотечний кредит № 58-07КН, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 144500 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12% річних та за управління кредитними коштами комісійної винагороди в розмірі 0,1% на залишок кредитної заборгованості.

Кредитні кошти надані для придбання квартири АДРЕСА_4, зі строком повернення позики до 25 червня 2027 року, відповідно до встановленого графіку погашення кредиту та відсотків.

24 лютого 2009 року сторони внесли зміни та доповнення до договору про іпотечний кредит № 58-07КН, згідно з якими банк надає позичальнику кредит шляхом відкриття невідновлювальної мультивалютної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 1601516 грн. 38 коп., але для кожного виду валют ліміт кредитування не може перевищувати:

105362 доларів США 92 центи; 790 221,90 грн.

З 25.02.2009 р. ліміт кредитної лінії складає 790 221 грн. 90 коп. та встановлюється тільки в національній валюті.

За користування кредитом встановлена процентна ставка в розмірі: 11,7% річних за кредитом, наданим в доларах США, 11,7% річних за кредитом, наданим в гривні.

Встановлено новий графік погашення кредиту /а.с. 135-136/.

З метою забезпечення вимог, що випливають з договору про іпотечний кредит, між цими ж сторонами укладено іпотечний договір №11-073с від 05 липня 2007 року, згідно з яким ОСОБА_5 передав в іпотеку банку придбану за кредитні кошти квартиру АДРЕСА_5.

Крім того, в цей же день, були укладені три окремі договори поруки № 48-07СП, №49-07СП, №50-07СП, поручителями по яких виступили ОСОБА_6, ОСОБА_7 і товариство з обмеженою відповідальністю «ТК Сатурн». Сторонами цих договорів також є банк і позичальник ОСОБА_5

19 листопада 2007 року і 24 лютого 2009 року до договорів поруки були внесені зміни у звязку зі збільшенням розміру кредитування та валюти кредитування /а.с. 137-140/.

17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги, в тому числі і щодо кредитного договору, укладеного з ОСОБА_5

Згідно з пунктом 2.2 вказаного договору внаслідок передачі (відступлення) кредитного портфеля за цим договором, новий кредитор набуває усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобовязань, правом на звернення стягнення за зобовязаннями позичальників на заставлене майно, та іншими правами вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Задовольняючи позов ОСОБА_5 та визнаючи оспорювані договори недійсними, суд першої інстанції виходив з того, що договір по іпотечний кредит не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», Правилам надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 року №168, т.я. в ньому не міститься детального розпису сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, а також графік платежів, не зазначено наявні форми кредитування з коротким описом відмінності між ними, орієнтовану сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладну інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

Крім того, на думку суду, до договору включені умови, які є несправедливими та незаконними і, зокрема, за управління кредитними коштами встановлена щомісячна комісійна винагорода у розмірі 0,1% на залишок кредитної заборгованості, існує істотний дисбаланс договірних прав і обовязків на шкоду споживача, банком не перевірена кредитоспроможність позичальника.

Оскільки забезпечувальні договори є похідними від кредитного договору, то й вони в силу закону є недійсними.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору, згідно зі ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

На думку колегії, укладений 05.07.2007 року між акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком і ОСОБА_5 договір про іпотечний кредит № 58-07КН відповідає вищезазначеним вимогам Цивільного кодексу України, а також Закону України «Про захист прав споживачів» та Правилам надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління НБУ від 10.05.2007 року № 168.

Щодо питання інформації про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, то відповідно до пункту 2.6 договору інформація про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, відповідно до Правил, що зазначені вище, викладена в додатку №2 до цього договору та є невідємною його частиною.

До матеріалів справи долучено вказаний розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки /а.с. 94-97/.

Отже, доводи позову та висновки суду в цій частині є неспроможними і такими, що не відповідають обставинам справи.

Не можуть бути прийняті до уваги і твердження про відсутність графіку погашення кредиту.

Пунктом 2.4 договору визначено, що погашення кредиту і процентів за ним здійснюється позичальником щомісячно у відповідності до графіку (додаток №1), який є невідємною частиною цього договору /а.с. 82-93/.

У вказаний пункт були внесені 24 лютого 2009 року зміни та доповнення і вказаний додаток №1 викладено в новій редакції та долучено до матеріалів справи /а.с. 135-136/.

Згідно графіку визначено дату надходження коштів, суму погашення кредиту та процентів.

Згідно з пунктом 2.2 договору за управління кредитними коштами встановлена щомісячна комісійна винагорода у розмірі 0,1% на залишок кредитної заборгованості. Розмір щомісячної комісійної винагороди наведений і в додатку № 2, яким розраховано сукупну вартість споживчого кредиту /а.с. 94-97/. За даними розрахунку, за умовами належного виконання умов кредитного договору щодо дотримання графіка розрахунків, розмір винагороди щомісячно мав зменшуватися у разі зменшення залишку кредитної заборгованості.

Тому доводи позивача про незаконність нарахування комісії не відповідає умовам договору.

Колегія суддів не може прийняти посилання ОСОБА_5 на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України № 6-80цс12 від 12 вересня 2012 року, оскільки в ній йдеться про інші умови, а саме про плату за обслуговування кредиту та за його дострокове погашення, визначену за формулою зі змінними величинами.

У справі, що переглядається апеляційним судом, розмір комісії встановлений у 0,1% і є величиною сталою.

Що стосується доводів позивача про неповідомлення його банком щодо валютних ризиків, які покладаються на позичальника, то на думку колегії, ОСОБА_5 при укладені договору мав можливість отримати кредит у національній валюті гривні, а крім того, коливання курсу іноземної валюти стосується обох сторін договору, а не лише позичальника.

Неспроможними на думку колегії є і висновки суду про не проведення банком перевірки кредиспроможності позивача ОСОБА_5 при укладені кредитного договору, т.я. заявою-анкетою позичальника на отримання кредиту встановлено, що останній працював першим заступником начальника УМВС України в Полтавській області, мав постійний і достатній дохід /а.с. 98-101/.

Крім того, кредит забезпечувався договором іпотеки та трьома договорами поруки.

З огляду на вищезазначене колегія суддів приходить до висновку, що при укладені договору про іпотечний кредит не були порушені норми матеріального права, а відтак підстав для визнання його недійсним у суду першої інстанції не було.

При цьому колегією враховується і той факт, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 19 лютого 2013 року було стягнуто солідарно з позичальника і поручителів заборгованість, яка виникла за оспорюваним договором і представник позичальника визнавав позов банку частково.

Оскільки, як позивачі, так і суд вважали недійсними забезпечувальні договори іпотеки та поруки лише з тих підстав, що є недійсним договір про іпотечний кредит, інші підстави не були ними заявлені, то колегія суддів вважає і в цій частині судове рішення підлягає скасуванню.

Таким чином, апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» слід задовольнити, а постановлене судом першої інстанції рішення скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5 повністю.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, в силу ст. 626, 627, 628, 1054, 203, 215 ЦК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 10 березня 2016 року скасувати і ухвалити нове.

Відмовити ОСОБА_5, ОСОБА_6 у задоволенні їх позову.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий підпис ОСОБА_1

Судді: підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Суддя: Л.П.Прокопчук