Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №310/3939/15 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 22-ц/778/1310/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, суддіОСОБА_3
суддів:ОСОБА_4
ОСОБА_2
секретарОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про вселення в житлове приміщення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_7 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 28.10.2008 року йому був виданий ордер на вселення до житлового приміщення №255 гуртожитку №59 по вул. Піонерській у м. Бердянську, Запорізької області, після чого, 06.11.2008 року було проведено реєстрацію місця постійного проживання позивача за вказаною адресою. Починаючи з 07.08.2013 року відповідач почав перешкоджати позивачу проживати у вказаному житловому приміщенні шляхом заміни вхідних дверей, в кімнату не впускає, мотивуючи це тим, що він є власником цієї кімнати, позивач змушений проживати у іншому житлі.

Тому в своєму позові позивач просив суд вселити його у кімнату №255 гуртожитку №59 по вул. Піонерській у м. Бердянську, Запорізької області, зобов'язавши відповідача передати йому ключі від вхідних дверей, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 листопада 2015 року позов задоволено. Вселено ОСОБА_7, до житлового приміщення №255 гуртожитку №59 по вул. Піонерській в м. Бердянську Запорізької області, зобов'язавши ОСОБА_6, надати ОСОБА_7, ключі від вхідних дверей цього житлового приміщення. Стягнуто з ОСОБА_6, на користь ОСОБА_7, витрати на судовий збір в сумі 487,20 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 311 ЦК України, фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно ордеру №15 від 28.10.2008 року, позивач ОСОБА_7 отримав право на вселення у кімнату №255 гуртожитку №59 по вул. Піонерській у м. Бердянську, Запорізької області (а.с. 6).

Згідно відмітки в паспорті громадянина України, місце постійного проживання позивача ОСОБА_7 ще з 6.11.2008 року було зареєстровано у кімнаті №255 гуртожитку №59 по вул. Піонерській у м. Бердянську, Запорізької області (а.с. 8).

Натомість відповідач відповідно до довідки наданої адресно-довідковим бюро Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області зареєстрований з 29.09.2006 року в квартирі №127 в будинку №1 «б» по вул. Морозова у м. Бердянську, Запорізької області (а.с. 9).

Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 11.03.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 21 липня 2015 року, яке набрало законної сили, встановлено незаконність набуття відповідачем ОСОБА_6 права власності на кімнату №255 гуртожитку №59 по вул. Піонерській у м. Бердянську Запорізької області та скасовано державну реєстрацію його права власності.

Вказаним рішенням від 11.03.2015 року встановлено, що на підставі ордеру від 28.10.2008 року ОСОБА_7 був поселений до кімнати № 255 у гуртожитку по вул. Піонерська, 59 у м. Бердянськ де зареєстрував своє місце проживання. Відповідач ОСОБА_6 набув право власності на спірне житлове приміщення на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.09.2009 року та зареєстрував за собою право власності. Водночас, судовим розглядом справи зясовано, що цивільна справа за позовом ОСОБА_6 про визнання за ним права власності на спірну квартиру в Бубушкінському районному суді м. Дніпропетровськ не зареєстрована, а рішення у ній судом не ухвалювалось.

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зазначене рішення від 11.03.2015 року за положеннями ч. 3 ст. 61 ЦПК України є преюдиційним, та встановлені ним обставини не доказуються при розгляді цієї справи.

Цим же рішенням від 11.03.2015 року окрім іншого встановлено незаконне набуття відповідачем ОСОБА_6 права власності на житлове приміщення при наявності у ОСОБА_7 права користування спірним житловим приміщенням (а.с. 76).

За змістом статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування (отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги відповідача про шахрайське заволодіння ордером позивачем, про введення в оману паспортиста при реєстрації, та неврахуванням суддею першої інстанції доводів відповідача, є такими що не доведені жодним доказом у справі і не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Таким чином, враховуючи наявність у позивача неоспорених правових підстав на користування спірним житлом, а саме ордеру та реєстрації в даному приміщенні, та наявність встановленого іншим судовим рішенням факту незаконного набуття відповідачем ОСОБА_6 права власності на це житлове приміщення суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення позову.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які являються обов'язковою підставою для скасування судового рішення.

Отже висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, та підстав для його скасування колегія судів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 листопада 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: