Справа № 456/3397/15 Головуючий у 1 інстанції: Пак В.М.
Провадження № 22-ц/783/2590/16 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота&nbsp; Т.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів Тропак О.В.,Федоришина А.В.

з участю секретаря Іванової О.О.

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 січня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства (ПАТ) «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко І.М. до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

6 серпня 2015 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору від 28 квітня 2007 року в сумі 4 991, 45 доларів США, що становить 107 396, 80 грн. та 2 449, 05 грн. пені за простроченим кредитом і процентами. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачем допущена заборгованість внаслідок порушення нею зобов'язань за кредитним договором. На вимогу про дострокове повернення кредиту відповідач не відреагувала. Просить позов задовольнити.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 січня 2016 року позов задоволено частково. Ухвалено стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 56 856,80 грн., що еквівалентно 2 642,04 доларів США, та 568,57 грн. судового збору.

Рішення оскаржила ОСОБА_2, посилаючись на те, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповно з'ясованих обставинах, які мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. У апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Зазначає, що нею погашено борг, який був допущений внаслідок зміни реквізитів позивача та неповідомлення їй нових номерів рахунків, а термін договору ще не закінчився. На час звернення з позовом вона не мала заборгованості.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити, оскільки суд першої інстанції зробив свої висновки без належних підстав, справу вирішено без достатньої перевірки обґрунтованості позовних вимог та наданих на їх обґрунтування доказів; висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, встановленим на підставі повної і всебічної перевірки доказів, їх дослідження і правильної оцінки; тому з висновками суду погодитися не можна.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України) .

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення вважається обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення цим вимогам не відповідає.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Встановлено, що 28 квітня 2007 року сторони уклали кредитний договір № 0009/07/6.10-СL, за умовами якого позивач надав, а відповідач отримала кредит на споживчі цілі в сумі 20 000 доларів США зі строком користування кредитними коштами по 27 квітня 2017 року та сплатою 13 % річних. Додатковою угодою № 1 від 5 грудня 2008 року змінено встановлену кредитним договором відсоткову ставку до 16%.

Пунктами 1.2., 1.3., 2.2., 2.3., 2.5. кредитного договору визначено, що кредитні кошти надаються позичальнику за умови забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. Відповідно до п.п. 2.3.-2.7. цього договору позичальник взяла на себе зобов'язання здійснювати повернення кредитних коштів щомісячно, а у випадку їх неповернення, позивачеві надано право порушувати питання про дострокове повернення коштів. Пунктом 3.2.2. кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, позивач має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами. Таке стягнення відповідно до п. 5.3 цього договору може бути проведено за умови вручення під розписку або надіслання рекомендованим листом позичальнику письмової вимоги про повернення кредиту та сплату процентів.

З копії вимоги за вихідним № 4468/1.2 від 24 березня 2015 року про дострокове виконання зобов'язання вбачається, що позивач повідомив відповідача про наявність заборгованості за кредитним договором, а також про необхідність погашення боргу.

З розрахунку заборгованості ПАТ «Банк Форум» вбачається, що відповідачем допускалося порушення графіку погашення за кредитом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що термін дії договору ще не закінчено, а відповідачем було припинено виконання його умов ще 18 серпня 2014 року. У зв'язку з цим позивач вправі звернутись з суду з позовом про дострокове повернення кредиту, що передбачено п. 3.2.2. кредитного договору.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції,виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Статтею 625 цього Кодексу визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

На підставі постанови Правління Національного Банку України №135 від 13 березня 2014 року «Про віднесення ПАТ «Банк Форум» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №14 «Про виведення Банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації». Згідно з постановою Правління Національного Банку України від 12 червня 2014 року № 122/14 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Форум» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочала ліквідацію ПАТ «Банк Форум» на підставі рішення № 49 від 16 червня 2014 року «Про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію». Строк ліквідації було продовжено до 16 червня 2016 року за рішенням виконавчої дирекції від 28 травня 2015 року. Уповноваженою особою на ліквідацію банку була призначена Ларченко І.М.

24 березня 2015 року позивач направив відповідачеві вимогу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором, мотивуючи таку вимогу наявністю заборгованості.

З розрахунку заборгованості, наданої банком, вбачається, що час звернення із вказаною вимогою та на час звернення з позовом до суду відповідач не мала заборгованості по кредитному договору, а на час звернення з позовом існувала переплата в частині повернення тіла кредиту в порівнянні із графіком виконання кредитних зобов'язань. Так за графіком станом на 20 березня 2015 року заборгованість відповідача становить 5 958, а фактично існувала заборгованість 4 440,53, що менше від заборгованості, яка передбачена графіком (а.с.4); заборгованість по процентах на цю дату становить 55,26 з індексом «мінус» (а.с.5 зворот), що свідчить про внесення платежів з дотриманням графіку погашення та випередженням такого (внесення сум, які є більшими, ніж передбачено графіком погашення).

З аналізу розрахунку заборгованості випливає висновок, що невчасне внесення платежів на погашення кредитних коштів допущено з вересня 2014 року - після введення процедури ліквідації ПАТ «Банк Форум» і зміни реквізитів рахунків та закриття Львівської філії банку. Це узгоджується з поясненнями відповідача, що вона була позбавлена можливості в той період сплачувати кошти на погашення кредиту на рахунок позивача, який вказаний в кредитному договорі.

Виходячи з вимог ст. 60 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу; вбачається, що позивач не надав доказів того, що він належно виконав умови п.п. 7.5, 7.6 кредитного договору та повідомив відповідача про зміну порядку повернення кредитних коштів. Коли відповідачеві стали відомі реквізити банку та його рахунки, відповідач під час розгляду справи судом добровільно внесла на рахунки позивача 50 540 грн. на виконання своїх кредитних зобов'язань.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення не ґрунтується на вимогах закону та наявних у справі доказах.

З висновками суду, які зроблені без достатніх підстав, погодитися не можна, оскільки судом неправильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи.

Виходячи з аналізу наявних у справі доказів щодо їх достовірності, допустимості кожного окремо, а також достатності і взаємного зв'язку доказів у їх сукупності;колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення не відповідає ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості. Висновки суду першої інстанції, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи, що полягає у неправильній оцінці встановлених судом фактичних обставин і помилковому визначенні юридичних наслідків цих обставин. Тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати не підлягають стягненню з відповідача в користь позивача у випадку відмови у позові.

Керуючись ст.88, 303, п. 2 ч.1 ст.307, ст. ст. 309, 313, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 січня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 009/07/6,10-СL від 28 квітня 2007 року в сумі 4 991,45 доларів США, нарахованих штрафних санкцій в сумі 2 449,05 грн. та судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскарженим у касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: