ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/3817/16-ц
Провадження № 2/636/2121/16
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2016 року Чугуївський міський суд Харківської області
в складі: головуючого судді Гуменного З.І.,

за участю секретаря судового засідання Караулової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ? частини від заробітку відповідача щомісяця, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає.

Позивач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи, та через СМС-повідомлення (а.с. 20, 23).

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся особисто секретарем судового засідання у приміщенні суду, письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надав, хоча мав таку можливість, оскільки позовну заяву з доданими до неї документами отримав. Також повідомив секретарю судового засідання, що позивач укладала контракт з військовою частиною та вибула за контрактом до м. Сєверодонецька разом з сином (а.с. 19, 23, 30).

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи.

Перевіривши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню як такі, що знайшли своє повне підтвердження з наступних підстав.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 4).

Згідно наданої копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно довідки військової частини польова пошта НОМЕР_3 № 144/ЖПК від 26.10.2016 року проживає з позивачем (а.с. 6, 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 цієї ж Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В ст. 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ст.ст.: 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; 181 ч. 3 СК України - кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; 191 СК України - аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються з дня пред`явлення позову.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

При винесенні рішення суд враховує наступні обставини: дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, відповідач не є пенсіонером чи інвалідом, на даний час проходить службу у військовій частині НОМЕР_4 , відомостей щодо перебування інших осіб на його утриманні не надано.

Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, який не є пенсіонером чи інвалідом, працює та отримує дохід, відсутність інформації про наявність у нього інших осіб, які знаходяться на його утриманні, матеріальне становище позивача і дитини, та з урахуванням ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2016 року - 1167 грн., з 1 травня - 1228 грн., з 1 грудня - 1313 грн., однак прожитковий мінімум, згідно з визначенням, наведеним в ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, тому обмежувати розмір аліментів лише розміром прожиткового мінімуму доходів суд вважає не прийнятним, і тому можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

В порядку ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 130, 174, 209, 212, 214, 215, 217, 218, 367 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Артемівка, Печенізького району, Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Шелестове, Коломацького району, Харківської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ? частини від заробітку відповідача щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Артемівка, Печенізького району, Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в дохід держави у сумі 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) грн. 20 коп.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає виконанню негайно.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя