РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/356/16-ц

номер провадження 2/695/446/16

22 квітня 2016 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Савенка В.Г.

при секретарі Бреус В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Золотоніського району про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, -

Встановив :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Золотоніського району Черкаської області про встановлення факту прийняття спадщини після смерті її двоюрідної бабусі ОСОБА_3 та визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 4,93 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах ОСОБА_2 сільської ради Золотоніського району Черкаської області, що належала покійній бабусі ОСОБА_3 померлій 30.05.1999 року.

Свою заяву позивачка пояснює тим, що 31 травня 1999 року померла її бабуся ОСОБА_3 після смерті якої залишилась земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах ОСОБА_2 сільської ради Золотоніського району Черкаської області.

Обряд поховання та поминання бабусі було зроблено нею та її чоловіком ОСОБА_4, оскільки родичів крім них у неї не було.

В серпні 2001 року вона звернулася в Золотоніську районну державну нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, але нотаріус пояснила, що мною пропущений строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шість місяців з дня смерті спадкодавця і відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, та житловий будинок. Після цієї відповіді вона втратила будь - які надії на прийняття спадщини.

Позивачем було пропущено встановлений законодавством строк для прийняття спадщини з поважної причини, у звязку з тим, що після смерті бабусі вона на кінець строку прийняття спадщини з 20.10.1999 р. по 20.11.1999 р. хворіла і фізично не могла написати заяву на прийняття спадщини, а також не змогла знайти в домоволодінні покійної бабусі вище перераховані документи, щоб подати заяву на прийняття спадщини так як для відкриття спадщини потрібні оригінали даних документів.

Вже у травні 2014 році вона досить ретельно перебираючи речі вжитку покійної бабусі ОСОБА_3, знайшла серед них Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0215714, розміром 2,13 га умовних кадастрових гектарів в адміністративних межах с. Дмитрівка, Золотоніського району.

Відповідно до довідки відповідача за ОСОБА_3 рахується 4,93 га. ріллі, серед не успадкованих земель.

Вважає, що дана земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах ОСОБА_2 сільської ради Золотоніського району Черкаської області належить їй, як єдиному спадкоємцю, а тому звертається до суду з питанням про визнання права власності на дане майно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали та просили суд їх задоволити в повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Проти задоволення позову заперечили з підстав відсутності родинних відносин між померлою та позивачем. Згідно поданої заяви відповідач просить розгляд справи проводити у відсутність їхнього представника.

Суд, вивчивши представлені стороною позивача доводи та докази, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Як встановлено в судом, 31 травня 1999 року померла ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті якої залишилась земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах ОСОБА_2 сільської ради Золотоніського району Черкаської області.

Обряд поховання та поминання ОСОБА_3 було зроблено позивачкою ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_4.

В серпні 2001 року ОСОБА_1 звернулася в Золотоніську районну державну нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, але нотаріус пояснила, що мною пропущений строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шість місяців з дня смерті спадкодавця і відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, та житловий будинок. Після цієї відповіді вона втратила будь - які надії на прийняття спадщини.

Позивачем було пропущено встановлений законодавством строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки позивач на кінець строку прийняття спадщини з 20.10.1999 р. по 20.11.1999 р. хворіла(підтверджується випискою з медичної картки хворого) і фізично не могла написати заяву на прийняття спадщини, а також не змогла знайти в домоволодінні покійної бабусі вище перераховані документи, щоб подати заяву на прийняття спадщини так як для відкриття спадщини потрібні оригінали даних документів.

Вже у травні 2014 році вона перебираючи речі вжитку покійної бабусі ОСОБА_3, знайшла серед них Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0215714, розміром 2,13 га умовних кадастрових гектарів в адміністративних межах с. Дмитрівка, Золотоніського району.

Відповідно до довідки відповідача № 127 від 21.05.2014 року, за померлою ОСОБА_3 рахується 4,93 га. земельна частка (пай), серед не успадкованих земель.

Судом встановлено, що позивачка фактично спадщину прийняла, бо речі вжитку та обіходу померлої ОСОБА_3 перейшли в користування останньої з дня її смерті, а саме сімейна книга, 4 подушки, швейні ножиці, сімейно-родинні фотографії, сертифікат на земельну ділянку , кухонний посуд, господарські, побутові речі та інше.

Підтвердженням родинних стосунків з померлою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, є свідоцтво про народження ОСОБА_6 серії ІІІ-СР № 395184 видане ОСОБА_2 сільською радою , свідоцтво про укладення шлюбу серії І-Ср № 328990 від ОСОБА_2 сільЗАГС, свідоцтвом про смерть батька позивачки ОСОБА_7 серії ІІ-СР № 404014, свідоцтвом про смерть бабусі ОСОБА_3 серії І-СР № 109698, повідомленнями з Державного архіву Черкаської області про відсутність актових записів про народження ОСОБА_7, ОСОБА_3.

Окрім цього, даний факт родинних відносин встановлено рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.12.2015 року, що набрало законної сили 28.12.2015 року.

Факт прийняття спадщини позивачкою та вступ в управління майном, після смерті ОСОБА_3, підтверджено односельчанами, ОСОБА_8(колишній сільський голова с. Дмитрівка), ОСОБА_9( сусід померлої ОСОБА_3Ю.), ОСОБА_4 (чоловік позивачки), що були допитані в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, вказано, Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1,2 ст. 386 ЦК України, вказано, Держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності; Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до п.5 ст. 1268 ЦК України, вказано, Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Основним гарантом прав громадян України є Конституція України в якій зазначено, а саме п. 1, 4, ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до Цивільного кодексу України (в редакції 1963 р.), зазначено:

- ст. 548, де вказано: «Для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. … Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини.»

- ст. 549, де вказано: « Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; …»

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано:

«11. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості)земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

20. Справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК. Спадкування за законом здійснюється почергово.

За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Що стосується судових витрат, то вони, на думку суду підлягають залишенню за стороною позивача, у відповідності до заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 319, 328, 386, 1268 ЦК України, ст.ст. 1268 ЦК України в редакції 1963 р., ст. 41 Конституції України, ст.ст. 61, 213, 214 ЦПК України,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Золотоніського району Черкаської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно - задоволити.

Встановити факт прийняття спадщини, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті її бабусі гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, що померла 31.05.1999 року.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування - право власності на земельну ділянку площею 4,93 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах ОСОБА_2 сільської ради Золотоніського району Черкаської області, що належала ОСОБА_3 померлій 30.05.1999 року.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлений 28.04.2016 року.

Суддя Савенко В.Г.