Номер провадження 2/754/265/16
Справа №754/9664/15-ц
29 лютого 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі :
головуючого судді Журавської О.В.
за участю секретаря Лісовської А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд -
Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В позовній заяві представник позивач зазначає, що 01.07.2008 р. між Акціонерним банком «АвтоЗАЗбанк» (правонаступником якого є ПАТ «БАНК КІПРУ») та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 002-70/2008, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 100 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,5 % на рік. В зв'язку з тим, що відповідач порушує свої зобов'язання за Договором станом на 21.05.2015 р. має заборгованість на загальну суму 165 850,48 доларів США, що за курсом НБУ на 21.05.2015 року складає 3 451 789,98 гривень. 06.06.2014 року між Публічне акціонерне товариство «БАНК КІПРУ» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (фактор) було укладено договір факторингу, за яким клієнт відступив фактору свої права грошових вимог до боржників. На підставі наведеного, представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 3 451 789 (три мільйона чотириста п'ятдесят одна тисяча сімсот вісімдесят дев'ять) гривень 98 копійок за договором та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 654 гривень 00 копійок.
В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
В судове засідання відповідач не з'являвився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, про поважність причин неявки суд не повідомляв.
Враховуючи інтереси позивача, тривалий час розгляду справи суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 01.07.2008 р. між Акціонерним банком «АвтоЗАЗбанк» (правонаступником якого є ПАТ «БАНК КІПРУ») та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 002-70/2008. Відповідно до п. 1.1. ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 100 000,00 (сто тисяч) дол. США строком з 01 липня 2008 року по 29 червня 2018 року зі сплатою за користування кредитом 14,5 % річних (а.с. 6-7). 06.01.2009 року між Акціонерним банком «АвтоЗАЗбанк» (правонаступником якого є ПАТ «БАНК КІПРУ») та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору № 002-70/2008 від 01 липня 2008 року, відповідно до якої сторони погодили, що сплата за користування кредитом становитиме 15 % річних за строковий кредит та 20 % річних у разі порушення строків повернення кредиту за договором (а.с. 9-10). 26.02.2009 року між ВАТ «БАНК КІПРУ» (що є правонаступником АБ «АвтоЗАЗбанк») та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 2 до Кредитного договору № 002-70/2008 від 01 липня 2008 року, відповідно до якої сторони змінили графік погашення кредиту (а.с. 11).
06.06.2014 року між Публічне акціонерне товариство «БАНК КІПРУ» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (фактор) було укладено договір факторингу, за яким клієнт відступив фактору свої права грошових вимог до боржників (а.с. 25-34).
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Виходячи з вищевикладеного ПАТ «БАНК КІПРУ» відступив право грошової вимоги до ОСОБА_1 - ТОВ «Кредитні ініціативи».
Умовами Договору передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Свої зобов'язання за Договором Банк виконав та надав кредитні кошти у розмірі 100 000,00 доларів США.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Як вбачається з матеріалів справи позичальником були порушені умови Договору щодо повернення кредиту, сплати процентів, комісій та інших сум, передбачених договором.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
05.06.2015 року на адресу відповідача, позивачем було відправлено поштою рекомендованим листом, досудову вимогу № 9876-34 від 05.06.2015 року. На день подачі позовної заяви зазначена вимога Позичальником не виконана (а.с. 22-24).
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.
Пунктом 2.2.7. Кредитного договору передбачено, що за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом сплачувати Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості одночасно із сплатою боргу.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач свої зобов'язання за Договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 21 травня 2015 року має заборгованість в сумі 165 850 (сто шістдесят п'ять тисяч вісімсот п'ятдесят) доларів США 48 центів, що за курсом НБУ на 21.05.2015 року складає 3 451 789 (три мільйона чотириста п'ятдесят одна тисяча сімсот вісімдесят дев'ять) гривень 98 копійок, яка складається з:
- заборгованість за кредитом - 93 562,00 доларів США, що еквівалентно 1 947 274,28 гривень;
- заборгованість по несплачених відсотків за користування кредитом - 56 527,27 доларів США, що еквівалентно 1 176 482,96 гривень;
- пеня - 15 761,21 доларів США, що еквівалентно 328 032,74 гривень.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
На підставі викладено, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір у сумі 3 654,00 грн.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 15, 30, 37, 60, 88, 179, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. п. 1 ч.2 ст. 11, 509, 525, 526, 527, 530, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.
Суддя: