Справа № 342/623/16-ц
Провадження № 2/342/470/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому просить постановити рішення, яким визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житловим будинком, що знаходиться по вул. Шевченка, 1 в селищі Чернелиця Городенківського району Івано-Франківської області.

Позовні вимоги мотивував тим, що він проживає та зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2. Він є власником цього будинку, господарських будівель і споруд на підставі договору купівлі-продажу № 38 від 21 грудня 1988 р. Разом з ним проживають дружина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. Його син ОСОБА_3 з 09.06.2008 р. перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Залеська) ОСОБА_5, шлюб зареєстрований в Чернелицькій селищній раді. За згодою всіх повнолітніх членів сімї синова дружина була зареєстрована в належному позивачеві будинку, про що 20.03.2008 р. зроблений запис в будинковій книзі. В шлюбі невістка 19.09.2008 р. народила сина ОСОБА_6, який був зареєстрований в будинку позивача 06.10.2008 р. Сімейне життя сина з дружиною не склалося, остання разом з дитиною виїхала на постійне місце проживання до своїх батьків в с. Дубівці Галицького району Івано-Франківської області. 11.11.2014 р. ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу. Рішенням Городенківського районного суду від 30.04.2015 р. шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано. Протягом останніх трьох років відповідачка не проживає в будинку позивача. Через те, що відповідачка зареєстрована в будинку позивача він не має змоги користуватись житловими субсидіями, які держава надає малозабезпеченим сімям. Покликаючись на ст. 405 ЦК України, просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 08.08.2016 р. до участі в справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, - ОСОБА_3.

В судове засідання сторони не зявились. Позивач ОСОБА_1 та третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 до суду подали заяви про розгляд справи в їх відутності. Позивач позов підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. ОСОБА_3 позов визнає.

Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до вимог ст.ст. 74,76 ЦПК України. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 21.12.1988 р., укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_1, останній купив житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по вул. Шевченка, 1 в селищі Чернелиця Городенківського району Івано-Франківської області, договір нотаріально посвідчений секретарем виконкому Чернелицької селищної ради, зареєстрований в реєстрі за № 38. Витягом № 10063286 від 11.03.2006 р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно на бланку серії СХВ № 774154 стверджено, що ОСОБА_1 є власником будинку за адресою - Івано-Франківської область Городенківський район смт. Чернелиця вул. Шевченка, буд.1, номер запису 584 в книзі 5, дата прийняття рішення про реєстрацію права власності 11.03.2006.

З будинкової книги для прописки громадян, які проживають у ІНФОРМАЦІЯ_5 встановлено, що в згаданому житловому будинку зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Згідно з ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання.

Із копії рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 30 квітня 2015 року по справі № 342/1413/14-ц, яке набрало законної сили 12.05.2015 р., шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, який був зареєстрований 09.06.2008 року виконкомом Чернелицької селищної ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 4, - розірвано, в рішенні зазначено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини у вересні 2013 р.

Частиною 3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з ч. 4 статті 156 ЖК України - до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідачка перестала бути членом сімї власника житла, договору найму жилого приміщення з позивачем не укладала. Судом встановлено, що відповідачка не проживає в будинку позивача, хоча зареєстрована в ньому, про що свідчить повідомлення Чернелицької селищної ради № 154 від 06.07.2016 р. Те, що відповідачка, фактично не проживаючи в будинку позивача є зареєстрована в ньому, перешкоджає позивачу належно реалізовувати свої права власника обєкта нерухомості, тому є підстави для визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком, що знаходиться по вул. Шевченка, 1 в селищі Чернелиця Городенківського району Івано-Франківської області,власником якого є позивач ОСОБА_1

Що стосується позовної вимоги про зняття з реєстрації відповідачки, то така вимога є передчасною, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оскільки відповідачка буде позбавлена права користування належним позивачу житловим приміщенням на підставі рішення суду, яке набере законної сили, то в такому разі це буде підставою для зняття її з реєстрації відповідно до вищезазначеного Закону.

Ч. 4 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Оскільки місцем проживання ОСОБА_3, батька малолітнього ОСОБА_6, є будинок по вул. Шевченка, 1 в селищі Чернелиця, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову про визнання ОСОБА_6 таким, що втратив право на користування згаданим житловим будинком.

Тому, з вищенаведених підстав в цій частині позову слід відмовити.

На підставі ст.ст. 29, 310, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 72, 150, 156 Житлового кодексу України, керуючись ст. ст. 10,11,60,61, 209,212, 214- 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування житловим будинком, що знаходиться по вул. Шевченка, 1 в селищі Чернелиця Городенківського району Івано-Франківської області.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Ничик Г.І.