У Х В А Л А

22.12.2016 р.

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Вернік В.М., розглянувши позовну заяву Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" до ОСОБА_1 про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

19.12.2016 року до Жмеринського міськрайонного суду надійшла дана позовна заява Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" із вимогами достроково розірвати кредитний договір №13/07 від 10.12.2007 року; стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Вінницького регіонального управління Держмолодьжитла заборгованість по сплаті тіла кредиту станом на 08.12.2016 року в сумі 131545,93 грн.; а також просив сплату витрат, повязаних із розглядом справи, відстрочити до винесення судового рішення згідно ч.1 ст.82 ЦПК України та у разі задоволення позовних вимог покласти на відповідача згідно ч.1 ст.88 ЦПК України.

Позовну заяву подано без додержання вимог ст.119 ЦПК України.

Згідно п.4 ч.2 ст.199 ЦПК УКраїни позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до вимог ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч.1 ст.79 ЦПК України судовий збір є окремим видом судових витрат та не не належить до витрат, пов'язаних із розглядом справи, виключний перелік яких передбачений ч.3 ст.79 ЦПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Аналогічні положення містить ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір".

Так, у позовній заяві не зазначено ціну позову, що є обов'язковим з огляду на належність заявленого серед іншого предмету щодо стягнення кредитної заборгованості до позовних вимог майнового характеру.

Клопотання представника позивача щодо відстрочення сплати судового збору до винесення судового рішення за посиланням на обставини того, що позивач є неприбутковою фінансовою установою, кошти на оплату судових зборів не виділено, є недостатньо обгрунтованим, оскільки зауваження позивача про відсутність у нього взагалі коштів для таких цілей, можливість їх здобуття в подальшому не визначають очевидною, що нівелює сенс заявленого відстрочення, позаяк у такому випадку стягнення судових витрат при постановленні рішення, незалежно на користь якої сторони воно буде ухвалено, є відверто сумнівним, що не може бути підставою для відстрочення позивачу сплати необхідної суми судового збору.

При цьому підлягає врахуванню, що відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 року зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Окрім того, невмотивоване звільнення від оплати повністю або частково, відстрочення або розстрочення сплати судових витрат утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших субєктів звернення - державних неприбуткових організацій щодо судового захисту, яке є неприпустимим.

Тому у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відмовити, а відтак позивачу належить також представити до суду оригінал документу про сплату ним судового збору, що за сукупністю двох позовних вимог становить 1 розмір мінімальної заробітної плати, тобто 1378 грн. щодо вимоги немайного харктеру та 1,5 відсотки від заявленої суми майнового стягнення, тобто 1973,19 грн., за наступними реквізитами: р/р 0006 в Банку ГУДКСУ у Вінницькій області, МФО 802015, , рядок 1.1.1 та рядок 1.2.1. відповідно.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах", якщо позивачем заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати відповідно до статті 82 ЦПК, то наслідки, передбачені статтею 121 ЦПК, застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.

Згідно вимог ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовна заява подана без додержання вимог ст.119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 119-121 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Клопотання Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" про відстрочення сплати судового збору до винесення рішення у справі залишити без задоволення.

Позовну заяву Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" до ОСОБА_1 про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення коштів залишити без руху, про що повідомити позивача та надати йому для усунення недоліків дводенний термін з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вернік В.М.