УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі головуючої судді Мороз В.О., за участю секретаря Козельської Г.В., розглянувши в порядку ст. 153 Цивільного процесуального Кодексу України в м. Хмельницький заяву ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, про забезпечення позову по цивільній справі № 686/17439/16-ц за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Автолюкс-Костопіль», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Регіональний сервісний центр МВС України в Хмельницькій області, Територіальний сервісний центр № 5144 Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області, ОСОБА_5, про визнання договору купівлі-продажу автомобіля, укладеного 02.06.2015 року відповідно до довідки рахунку серії ААЕ № 130827, виданої ТзОВ «Автолюкс-Костопіль» недійсним; про зобовязання ОСОБА_6 зняти з реєстраційного обліку автомобіль та передати його первісному власнику; про зобовязання ОСОБА_7 прийняти від ОСОБА_4 та поставити на реєстраційний облік в Регіональному сервісному центрі МВС України в Хмельницькій області автомобіль «Geely», 2007 року випуску, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТзОВ «Автолюкс-Костопіль», зазначивши третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Регіональний сервісний центр МВС України в Хмельницькій області, Територіальний сервісний центр № 5144 Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області, ОСОБА_5, про визнання договору купівлі-продажу автомобіля, укладеного 02.06.2015 року відповідно до довідки рахунку серії ААЕ № 130827, виданої ТзОВ «Автолюкс-Костопіль» недійсним; про зобовязання ОСОБА_4 зняти з реєстраційного обліку автомобіль та передати його первісному власнику; про зобовязання ОСОБА_3 прийняти від ОСОБА_4 та поставити на реєстраційний облік в Регіональному сервісному центрі МВС України в Хмельницькій області автомобіль «Geely», 2007 року випуску.Також, 01 вересня 2016 року представником позивача ОСОБА_2 разом із позовною заявою подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом: - накладення арешту на автомобіль «Geely», модель MR-7151А, 2007 року випуску, тип ОСОБА_8, реєстраційний номер при вторинній реєстрації ВН6406ЕР, номер кузова НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) Y7CMR78, номер двигуна НОМЕР_2;- заборони Територіальному сервісному центру № 5144 Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області вчиняти будь-які дії по зняттю з обліку автомобіль «Geely», зареєстрованого на імя ОСОБА_4 та внесення до бази даних підсистеми НАІС УДАЇ МВС України відомості щодо накладення арешту та заборону його відчуження;

- заборони Територіальному сервісному центру № 5144 Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області вчиняти будь-які дії, повязані з переоформленням автомобіля «Geely», 2007 року випуску, реєстраційний номер при вторинній реєстрації ВХ9377ВА, номер кузова НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) Y7CMR78, номер двигуна НОМЕР_2, зареєстрованого на імя ОСОБА_4, реєстрацію на інших осіб, видачею нових номерних знаків;

- зобовязання Регіональний сервісний центр МВС України в Хмельницькій області внести до бази даних підсистеми НАІС ДДАІ МВС України відомості щодо накладення арешту та заборону відчуження щодо автомобіля 2007 року випуску, марки GEELY, модель MR-7151A, тип ОСОБА_8, номер шасі (кузова, рами) Y7CMR78 номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, червоного кольору, державний номерний знак при вторинній реєстрації ВН6406ЕР, зареєстрованого на імя ОСОБА_4

Свої вимоги мотивує тим, що договір купівлі-продажу автомобіля було вчинено із порушенням діючого законодавства, а також відповідач ОСОБА_4, будучи на теперішній час власником зазначеного автомобіля може в подальшому здійснити його продаж третій особі, і незабезпечення позову може зробити неможливим відновлення порушеного права позивача та утруднити виконання майбутнього рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

В постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Окрім того, в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначається, що згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечити шляхом накладання арешту на майно та грошові кошти, що належні відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Заявником до заяви про забезпечення позову додано лише копію облікової картки № 65108843 щодо реєстрації автомобіля марки GEELY, 2007 року випуску, із якої вбачається, що власником вказаного транспортного засобу є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, дана облікова картка видана 03.06.2015 року, а заява про забезпечення позову подана 01.09.2016 року і тому невідомо, кому належить на праві власності вказаний автомобіль на день подання заяви про забезпечення позову.

Жодного іншого доказу до заяви про забезпечення позову не додано, клопотань про витребування доказів до суду подано не було.

Також, заявник ніяким чином у заяві не обґрунтував підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з заявником, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

А в своїй заяві про забезпечення позову заявник вказав лише про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення.

Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що в клопотанні ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, про забезпечення позову слід відмовити, оскільки ним не доведено обставин, які є обовязковими для доведення при подачі заяви про забезпечення позову в розумінні ст. 151 ЦПК України та постанови № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд,

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, про забезпечення позову, відмовити.

На ухвалу через суд першої інстанції, який її ухвалив, може бути подана апеляційна скарга протягом п'яти днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої постановлено ухвалу - протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: