Справа № 509/4650/15-ц
27 квітня 2016 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Кочко В.К.,
при секретарі Мажар А.М.,
за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду смт.Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 державної реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 райдержадміністрації Одеської області, третя особа: КСП ім.Трофімова про визнання права власності,
Позивачі в судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі та просили суд його задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_3 державної реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.
Представник відповідача ОСОБА_4 райдержадміністрації Одеської області в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.
Представник третьої особи КСП ім.Трофімова в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.
Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 липня 2012 року, та ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 травня 2015 року визнано за ПальчукВолодимиром Васильовичем ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки частки (пай), в тому числі рілля та багаторічні насадження, що розташовані на території Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів), у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, та визнано за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частину земельної ділянки частки (пай), втому числі рілля та багаторічні насадженнями, що розташовані на території Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів), у порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_5.
Па підставі вищезазначеного рішення суду, 18.08.2011 року було розроблено проект землеустрою: земельної ділянки, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Молодіжненська сільська рада, масив № 50, ділянка № 5 (за межами населених пунктів) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: сільськогосподарськогопризначення, вид використання земельної ділянки: А.01.01. площею 3.5426 та: земельної ділянки, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Молодіжненська сільська рада, масив № 66, ділянка № 118 (за межами населених пунктів) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: сільськогосподарського призначення, вид використання земельної ділянки: А.01.01. площею 0.0435 га;
14.09.2015 року, позивачі звернулись до ОСОБА_3 державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області із заявами про державну реєстрацію прав на вищезазначені земельні ділянки.
У зазначених рішеннях Головного територіального управління юстиції в Одеській області про відмову у державній реєстрації прав власності на дані земельні ділянки зазначено, що державну реєстрацію неможливо здійснити так як в рішенні Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.07.2012 року по цивільній справі № 1521/2874/12, не зазначено адресу земельних ділянок та неможливо встановити на яку саме земельну ділянку заявлено право власності.
Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права. Одним із способів захисту цивільних прав є, зокрема, визнання права.
Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права а обовязки, що належали спадковадцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Особа, яка прийняла частину спадщини, вважається такою, що прийняла все спадкове майно.
Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначенння.
Суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги позивачів у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.10,60,209,212-215,218,223,224-227 ЦПК України, ст.ст.392,1218,1220-1223, 1225,1258,1268 ЦК України,
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, та, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, право власності у форму приватна спільна часткова по ? частині кожному на:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_6