УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ХоптиС.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області, ОСОБА_5, Відділу Держкомзему у Маловисківському районі Кіровоградської області, Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_6, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування його державної реєстрації, повернення земельної ділянки та визнання переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що 28 листопада 2002 року між нею та Маловисківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області (далі - Маловисківська РДА) на підставі розпорядження від 25 листопада 2002 року № 367-р «Про надання в оренду земель резервного фонду Плетеноташлицької сільської ради» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 166,8 га, розташованої на території Плетеноташлицької сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, строком на 10 років, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Маловисківському районі Кіровоградської області 29 листопада 2002 року за № 110 та посвідчено приватним нотаріусом 23 січня 2003 року. Цей договір діє до 23 січня 2013 року.

8 травня 2012 року вона вручила представнику Маловисківської РДА лист із проханням поновити термін дії договору оренди земельної ділянки.

9 липня 2012 року позивачка повторно звернулася до Маловисківської РДА з проханням надати згоду на розроблення проекту землеустрою та продовжити термін дії договору оренди земельної ділянки.

Оскільки РДА не відреагувала на її листи, ОСОБА_4 вважала, що строк дії договору продовжено.

Однак у 2012 році між Маловисківською РДА та ОСОБА_5 було укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки, який зареєстровано 27 грудня 2012 року у відділі Держкомзему у Маловисківському районі Кіровоградської області.

Враховуючи викладені обставини, просила визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між Маловисківською РДА та ОСОБА_5, зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області скасувати його державну реєстрацію, зобов'язати ОСОБА_5 повернути земельну ділянку у власність держави, визнати за нею переважне право на поновлення договору оренди землі, укладеного 28 листопада 2002 року між нею та Маловисківською РДА.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 16 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення її позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно застосувавши положення ст. 33 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 24, 51 ЦК України, оцінивши докази відповідно до ст. 212 ЦПК України, з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із відсутності правових підстав для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_5 та Маловисківською РДА, скасування його державної реєстрації, повернення земельної ділянки у власність держави та визнання за позивачкою переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується із такими висновками.

З матеріалів справи вбачається, що 8 травня 2012 року голова фермерського господарства «Токар Катерина Петрівна» звернулася до Маловисківської РДА з листом про поновлення договору оренди від 28 листопада 2002 року строком на 10 років (т. 1 а.с.16). До цього листа проект додаткової угоди нею не подавався.

Орендарем відповідно до договору оренди від 28 листопада 2002 року є приватний підприємець ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 9-11), а не фермерське господарство «Токар Катерина Петрівна», а тому саме вона повинна була подати орендодавцю повідомлення про поновлення договору оренди з проектом додаткової угоди, що нею не було зроблено.

Позивачка не дотрималася порядку та процедури поновлення договору оренди, передбачених ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а відтак втратила переважне право на його поновлення.

Доводи касаційної скарги зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, порядку збирання та надання суду.

Оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.І. Журавель
Судді:С.Ф.Хопта
В.А. Черненко