Справа № 367/5875/14-ц Головуючий у І інстанції Оладько С. І.
Провадження № 22-ц/780/3905/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 20.09.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

20 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Таргоній Д.О., Білоконь О.В.

при секретарі - Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Девелопмент» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 листопада 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Девелопмент» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «МС Девелопмент» про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Мед-Сервіс Девелопмент» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, обґрунтовуючи вимоги тим, що 20 липня 2009 року між ним та відповідачем було укладено договір позики № 412, згідно з умовами якого позивач зобовязався протягом строку дії договору надавати ОСОБА_2 за його заявами безвідсоткові грошові позики, а останній протягом одного місяця з моменту отримання кожної суми позики повертати позикодавцю грошові кошти в сумі, що дорівнює сумі отриманої позики. Відповідно до п. 5.2 договору позики у разі несвоєчасного повернення кожної суми позики, позичальник сплачує на користь позикодавця штраф у розмірі 30 % від несвоєчасно повернутої суми позики. Позивач зазначав, що на виконання умов даного договору позики у період з 11 грудня 2013 року по 20 червня 2014 року TOB «MC Девелопмент» перерахувало ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 53 720 грн., проте відповідач вказані кошти не повернув. Посилаючись на те, що за весь час дії договору позики ОСОБА_3 отримав позику у загальному розмірі 3 907 413 грн. 23 коп., а повернув лише 3 669 571 грн. 74 коп., позивач з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив стягнути на свою користь з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 237 841 грн. 49 коп., штраф 16 116 грн., інфляційне збільшення суми неповернутої позики 3 683 грн. 06 коп. та 3 % річних від несвоєчасно повернутої суми позики 514 грн. 72 коп., а всього 258 155 грн. 27 коп.

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до TOB «MC Девелопмент», посилаючись на те, що згідно з договором позики від 20 липня 2009 року, укладеним між ним та TOB «MC Девелопмент», він отримав від останнього грошові кошти у загальному розмірі 2 964 359 грн. 28 коп., проте повернув грошові кошти за вказаним договором у значно більшому розміру, а саме 5 419 353 грн. 56 коп. З огляду на вказане позивач з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив стягнути на підставі ст. 1212 ЦК України на свою користь з відповідача безпідставно отримані кошти у розмірі 2 454 994 грн. 28 коп.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 27 листопада 2015 року в задоволенні позову ТОВ «МС Девелопмент» відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто на його користь з ТОВ «Мед-Сервіс Девелопмент» безпідставно отримані кошти в розмірі 283 134 грн. 74 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні його зустрічних позовних вимог і стягнення судового збору та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ТОВ «МС Девелопмент» на свою користь безпідставно отримані кошти у розмірі 1 440 473 грн. 02 коп. та судовий збір у повному обсязі, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі ТОВ «МС Девелопмент» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ТОВ «МС Девелопмент» задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку судом першої інстанції ці вимоги закону в повному обсязі не виконано.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 20 липня 2009 року між ТОВ «МС Девелопмент» (позикодавець) та Кучеренком А.І. (позичальник) було укладено договір позики № 412, згідно з умовами якого позикодавець зобовязався протягом строку дії договору надавати позичальнику за його заявами безвідсоткові грошові позики, а останній протягом одного місяця з моменту отримання кожної суми позики повертати позикодавцю грошові кошти у сумі, рівній сумі отриманої позики (а. с. 6, т. 1).

Позивач ТОВ «МС Девелопмент» посилаючись на те, що за весь час дії договору позики ОСОБА_3 не повернув всю суму отриманої позики, просив стягнути на свою користь з ОСОБА_2 заборгованість за цим договором.

Заперечуючи проти первісного позову, ОСОБА_2 зазначав, що не погоджується із наданим ТОВ «МС Девелопмент» розрахунком заборгованості, оскільки зобовязання за спірним договором позики ним повністю виконано, більш того, за вказаним договором ним сплачено кошти надлишково.

Згідно з висновком судово-економічної експертизи від 28 жовтня 2015 року № 9829/15-45, проведеної експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, ОСОБА_2І на користь ТОВ «МС Девелопмент» за спірним договором позики було надлишково сплачено кошти у розмірі 283 134 грн 74 коп. (а. с. 196200, т. 3).

Відмовляючи у позові TOB «MC Девелопмент», суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_2 має заборгованість за договором позики від 20 липня 2009 року.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення на його користь з TOB «MC Девелопмент» грошових коштів у розмірі 283 134 грн. 74 коп. на підставі ст. 1212 ЦК України як безпідставно отриманих за договором позики, що встановлено висновком експертизи.

Проте з такими висновками колегія суддів погодитись не може.

Так, відповідно ст.212 ЦПК України визначено, що жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Із матеріалів справи вбачається, що висновки експертизи містять недоліки, зокрема, щодо зазначення розміру сум, отриманих та сплачених ОСОБА_2 за спірним договором.

Проте, суд першої інстанції не сприяв повному та всебічному розгляду справи відповідно до положень ст. 10 ЦПК України, не вирішив питання про виклик експерта для уточнення висновків експертизи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Під час апеляційного розгляду, колегія суддів, вислухавши експерта для уточнення висновків експертизи, з'ясувавши дійсний розмір розрахунків між сторонами за договором позики, встановила.

У додатку 1 до висновку експертизи викладено та згруповано видаткові касові ордери ТОВ «МС Девелопмент», що свідчать про отримання ОСОБА_2 позик на суму, за даними дослідження 2 450 590,40 грн.

Проте, зазначена сума помилкова, оскільки у експертизі не враховано видатковий касовий ордер від 03 вересня 2012 року за № 3657 на суму 10000 грн. (т. 1, а.с.102).

Таким чином, згідно з додатком 1 та матеріалами справи, позик видано за видатковими касовими ордерами на суму 2 460 590,40 грн.

У додатку 2 до висновку експертизи викладено та згруповано платіжні доручення ТОВ «МС Девелопмент», що свідчать про перерахування на картковий рахунок ОСОБА_2 позик на суму, за даними дослідження 939 403,95 грн., з чим сторони погодились.

У додатку 3 до висновку експертизи викладено та згруповано платіжні доручення ТОВ «МС Девелопмент», що свідчать про перерахування на картковий рахунок ОСОБА_2 позик на суму, за даними дослідження 531 403,83 грн.

Зазначена сума також помилкова, оскільки документально підтверджено, але експертом не враховані наступні платіжні доручення:

а) платіжне доручення № 342732 від 16.01.2013 р. на суму 2 957 грн. (т.1 а.с. 179);

б) платіжне доручення № 1102081 від 27.12.2013 р. на суму 1500 грн. (т.1 а.с. 7);

в) платіжне доручення № 852577 від 28.05.2014 р. на суму 1000 грн. (т.1 а.с. 10);

г) платіжне доручення № 532906 від 17.06.2014 р. на суму 3000 грн. (т.1 а. с. 11).

Таким чином, згідно з додатком 3 та матеріалами справи, позик видано на суму 539 860,83 грн.

Отже, загальна сума позик, яка підтверджена матеріалами справи становить 3 939 855,18 грн.

Щодо суми повернення позик ОСОБА_2 колегією суддів встановлено, що дана сума викладена експертом у додатку 4 до висновку. також вирахувана невірно, оскільки має арифметичні помилки, допущені експертом, а також не дослідження оригіналів платіжних документів бухгалтерського обліку.

Зокрема, у Додатку № 4 до експертного висновку на стор. 5, у графі 10 зазначено, що ОСОБА_2 28 вересня 2012 року повернув ТОВ «МС Девелопмент» частину суми позики у розмірі 182 450 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 971 від 28.09.2012 року.

Проте, з наданої ОСОБА_2 квитанції до прибуткового касового ордеру № 971 від 28.09.2012 року, копія якої міститься в матеріалах справи вбачається, що сума повернутої позики складає 172 450 грн.( т. 3 а.с. 121).

Таким чином, експертом помилково допущено завищення суми повернутої позики на 10 000 грн., що не заперечував експерт в суді апеляційної інстанції.

Крім того, у Додатку № 4 до експертного висновку на стор. 9 у графі 5 зазначено, що ОСОБА_2 1 листопада 2013 року повернув ТОВ «МС Девелопмент» частину суми позики у розмірі 12 419,63 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 587 від 01.11.13 року.

Проте, з наданої ОСОБА_2 квитанції до прибуткового касового ордеру № 587 від 01.11.2013 року, копія якої міститься в матеріалах справи, вбачається що сума повернутої позики складає 12 319,63 грн. (т. 3 а.с. 133), чим допущено завищення суми повернутої позики на 100 грн., що також що не заперечувалось експертом в суді апеляційної інстанції

Крім того, встановлено, що у додатку 4 експертом зазначені наступні дані на підтвердження факту повернення ОСОБА_2 частин позик:

- стор. 9, графа 13, приб. кас. ордер № 73 від 07.02.2013 року на суму 22 365,20 грн.;

- стор. 10, графа 1, приб. кас. ордер № 75 від 07.02.2013 року на суму 4 500,00 грн.;

- стор. 10, графа 2, при. кас. ордер № 150 від 28.02.2013 року на суму 166 951,00 грн.;

- стор. 10, графа 6, приб. кас. ордер № 212 від 03.04.2013 року на суму 22 365,20 грн.;

- стор. 10, графа 7, приб. кас. ордер № 255 від 29.04.2013 року на суму 22 365,20 грн.;

- стор. 10, графа 9, приб. кас. ордер № 311 від 27.05.2013 року на суму 22 365,20 грн.;

- стор. 11, графа 4, приб. кас. ордер № 346 від 26.06.2013 року на суму 33 010,00 грн.;

- стор. 11, графа 5, приб. кас. ордер № 356 від 27.06.2013 року на суму 43 510,00 грн..

Проте, за даними бухгалтерського обліку TOB «MC Девелопмент» зазначені вище прибуткові касові ордери не підтверджують повернення ОСОБА_2 коштів, оскільки:

- за прибутковим ордером № 73 від 07.02.2013 року товариством оприбутковано 22 365,20 грн. за поверненням позики за дог. 31 від 10.04.2013р. від ОСОБА_4;

- за прибутковим ордером № 75 від 07.02.2013 року товариством оприбутковано 4 500,00 грн. за поверненням позики за дог.31 від 10.04.2013р. від ОСОБА_4;

- за прибутковим ордером № 150 від 28.02.2013 року товариством оприбутковано 166 951,00 грн. в рахунок повернення безвідсоткового займа зг. дог. 356 від 27.05.2009 року від ОСОБА_5;

- за прибутковим ордером № 212 від 03.04.2013 року товариством оприбутковано 22 365,20 грн.за поверненням позики за дог. 31 від 10.04.2013 року від ОСОБА_4;

- за прибутковим ордером № 255 від 29.04.2013 року товариством оприбутковано 22 365,20 грн. за поверненням позики за дог. 31 від 10.04.2013 року від ОСОБА_4;

- за прибутковим ордером № 311 від 27.05.2013 року товариством оприбутковано 22 365,20 грн. за поверненням позики за дог. 31 від 10.04.2013 року від ОСОБА_4;

- за прибутковим ордером № 346 від 26.06.2013 року товариством оприбутковано 33 010,00 грн. в рахунок повернення коштів, виданих під звіт від ОСОБА_4;

- за прибутковим ордером № 356 від 27.06.2013 року товариством оприбутковано 43 510,00 грн. в рахунок повернення коштів, виданих під звіт від ОСОБА_5

Таким чином, вказані грошові кошти на загальну суму 347 531,80 грн. не можуть бути враховані в якості повернутих ОСОБА_2 коштів.

З урахуванням викладеного, розмір суми повернутої ОСОБА_2 позики складає; 4 204 532,92 грн.- 347 531,80 грн. = 3 857 001,12 грн.

Отже, сума заборгованості ОСОБА_2 за договором позики становить 3 939 855,18 - 3 857 001,12 = 82 854,06 грн., тому ця сума коштів підлягає стягненню з останнього на користь позивача.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційних скарг щодо неповного з'ясування судом першої інстанції дійсного розміру розрахунків між сторонами за договором позики.

При цьому ОСОБА_2, заперечуючи проти вищенаведеного розрахунку заборгованості, наданого позивачем, його не спростував, своїх розрахунків не надав, а матеріали справи не містять свідчень про те, що розрахунок ТОВ «МС Девелопмент» не відповідає дійсності.

Тому, судова колегія, зясувавши дійсний розмір таких розрахунків встановила, що у даному випадку є підстави для стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у сумі 82 854,06 грн. При цьому, ТОВ «МС Девелопмент» уточнивши суму заборгованості, фактично відмовився від вимог про стягнення штрафу та відсотків і просив стягнути лише суму боргу.

За таких обставин, підстав для стягнення з ТОВ «МС Девелопмент» на користь ОСОБА_2 грошових коштів, сплачених ним надлишково - немає, оскільки така переплата відсутня, тому у суду не було підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Таким чином, судова колегія вважає, що висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону, що призвело до неправильного вирішення спору, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення первісного позову та відмову в зустрічному позові.

Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

По даній справі позивачем пред'явлено майнові вимоги на загальну суму 258 155,27 грн. та сплачено судовий збір в розмірі 5270,41 грн. За результатами апеляційного розгляду такі вимоги вирішено задовольнити частково на суму 82854,06 грн., що становить 32% від заявлених вимог. Тому згідно приписів ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути 1686,53 грн. понесених позивачем судових витрат.

Керуючись ст.ст. 309,314,316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Девелопмент» задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Девелопмент» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Девелопмент» заборгованість за договором позики від 20 липня 2009 року у сумі 82 854 (вісімдесят дві тисячі вісімсот пятдесят чотири) грн. 06 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Девелопмент» понесені ним судові витрати у розмірі 1686,53 грн.

У задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :