Справа № 362/1870/16-ц Головуючий у І інстанції Ковбель М. М.
Провадження № 22-ц/780/5830/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 21.12.2016
УХВАЛА

Іменем України

21 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Верланова С.М., Гуля В.В.,

за участі секретаря Дрозда Р.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2016 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до Садівничого масиву "Глеваха-1", ОСОБА_2, Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області про визнання недійсним рішення Садівничого масиву "Глеваха-1" від 30 липня 2012 року в частині включення до членів ОСОБА_2

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

УСТАНОВИЛА:

у квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила суд визнати недійсним рішення Садівничого масиву "Глеваха-1" від 30 липня 2012 року в частині включення до членів Садівничого масиву "Глеваха-1" ОСОБА_2

У серпні представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити в подальшому виконання рішення суду у разі задоволення вимог, оскільки відповідач ОСОБА_2 може реалізувати спірну земельну ділянку кадастровий номер :01:011:4459, що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, Садівничий масив "Глеваха-1", третя лінія ділянки №31.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2016 року заяву задоволено.

Накладено арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :01:011:4459, що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, Садівничий масив "Глеваха-1", третя лінія ділянки №31, що належить ОСОБА_2.

Не погоджуючись з ухвалою про забезпечення позову, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви. Зокрема, серед доводів апеляційної скарги зазначає, що позивачем не надано підтвердження, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач може скористатись своїм правом на розпорядження майном та відчужити його, що призведе до неможливості виконання рішення чи утруднить його виконання, а також порушить збалансованість інтересів сторін та істотно порушить права та законні інтереси позивача по справі до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили, крім того, забезпечення позову у способи, вказані у заяві, є співмірними із заявленими позовними вимогами та відповідають вимогам закону.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

За правилами ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії. При цьому види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Згідно розяснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22 грудня 2006 року, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен встановити чи дійсно є необхідність у застосуванні відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи, у травні 2016 року позивачка ОСОБА_3 збільшила позовні вимоги, просила суд визнати недійсним рішення Садівничого масиву «Глеваха-1» від 30.07.2012 року в частині включення ОСОБА_2 до членів Садівничого масиву «Глеваха-1»; визнати недійсним рішення Глевахівської селищної ради Київської області від 23.04.2015 року за № 1146-44-VI про надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту щодо відведення у власність земельної ділянки в СТ «Глеваха-1»; визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер :01:011:4459, що розташована за адресою: третя лінія, ділянка № 31, Садівничий масив «Глеваха-1», смт. Глеваха, Васильківського району Київської області.

Таким чином, зі справи вбачається, що між сторонами виник спір майнового характеру щодо права власності на земельну ділянку, яка перебувала у користуванні померлого у 1992 році ОСОБА_4 батька позивача, який був членом СМ «Глеваха-1».

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вид забезпечення позову, зазначений в заяві, є співмірним із заявленими вимогами.

За таких обставин, з матеріалів справи вбачається реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки відповідач може відчужити спірне майно на користь третіх осіб.

Доводи, які спростовували б законність і обґрунтованість постановленої судом ухвали, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2016 року про забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий Таргоній Д.О.

Судді: Верланов С.М.

ОСОБА_5