Справа № 315/760/16-ц
Номер провадження № 2/315/304/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Телегуз С.М.

при секретарі Дмитренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житлові будинки в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

01.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житлові будинки в порядку спадкування за заповітом.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дідусь - ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з:

- житлового будинку АДРЕСА_1, який належав померлому на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 26 лютого 1992 року виконкомом Гуляйпільської міської ради народних депутатів. Право власності за ОСОБА_3 зареєстровано 28 лютого 1992 року в Пологівському КП «Імпульс» за реєстровим номером 5492 в реєстровій книзі № 30;

- житлового будинку АДРЕСА_2, який належав померлому на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Гуляйпільської державної нотаріальної контори Демченко Т.В. 14 жовтня 1997 року № 2155. Право власності за ОСОБА_3 зареєстровано 16 жовтня 1997 року в Пологівському КП «Імпульс» за реєстровим номером 2010 в реєстровій книзі № 8.

Ще за життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким, на випадок своєї смерті, зробив розпорядження, яким все своє майно заповідав позивачу, ОСОБА_1. Позивач звернувся в установлений законом строк до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, так як до заяви не було додано жодних документів, які б підтверджували право власності померлого на спадкове майно.

Просить суд, визнати за ним право власності на вищезазначені житлові будинки в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, позов підтримав за тих обставин, які викладені в ньому, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнала повністю, просила розглянути справу без її участі.

Справа розглянута без їх участі на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як зазначено в ст.1217 ЦК України спадкування може здійснюватися за заповітом або за законом.

У відповідності до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Матеріалами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 14 травня 2012 року (а.с.9).

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з:

- житлового будинку АДРЕСА_1, який належав померлому на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 26 лютого 1992 року виконкомом Гуляйпільської міської ради народних депутатів. Право власності за ОСОБА_3 зареєстровано 28 лютого 1992 року в Пологівському КП «Імпульс» за реєстровим номером 5492 в реєстровій книзі № 30;

- житлового будинку АДРЕСА_2, який належав померлому на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Гуляйпільської державної нотаріальної контори Демченко Т.В. 14 жовтня 1997 року № 2155. Право власності за ОСОБА_3 зареєстровано 16 жовтня 1997 року в Пологівському КП «Імпульс» за реєстровим номером 2010 в реєстровій книзі № 8 (а.с. 17, 18, 19).

Ще за життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким, на випадок своєї смерті, зробив розпорядження, яким все своє майно заповідав позивачу, ОСОБА_1 (а.с.66).

У встановлений строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витребуваною судом копією спадкової справи № 257/2012 від 11.05.2012 року (а.с.67-71).

Постановою приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горової Я.О. від 09.07.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, так як спадкоємцем не надані правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності померлого на житлові будинки (а.с.20).

Спадкоємицею за законом першої черги являлась дружина померлого, бабуся позивача, - ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, та за життя відмовилась від прийняття спадщини після померлого чоловіка (а.с.11, 70).

Позивач та відповідачка ОСОБА_2, відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України, являються спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_6 по праву представлення, оскільки їх батько -ОСОБА_7 (син спадкодавців) помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10).

Відповідачем ОСОБА_2 до суду подана заява, згідно якої остання позовні вимоги ОСОБА_1 визнала повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає необхідним його задовольнити.

А тому позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та наявними доказами.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 174, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 1216-1218, 1222, 1266, 1268-1270, 1296-1298 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житлові будинки в порядку спадкування за заповітом - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, службові та господарські споруди, розташовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, службові та господарські споруди, розташовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Гуляйпільський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С. М. Телегуз