Номер провадження 2/289/486/16
Справа № 289/627/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2016 м .Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Свінцицького Л.В.,

при секретарі Глущенко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Радомишль цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Вишевицької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі, посилаючись на те, що після смерті їх батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відкрилась спадщина, у виді житлового будинку № 3 по провулку Партизанському в с. Вишевимчі, а також земельної ділянки на якому розташований житловий будинок площею 0.4000 га, з них:0,2500 га для обслуговування житлового будинку та 0.1500 га для ведення особистого селянського господарства, та сертифіката на право на земельну ділянку (пай) «Агрофірми Вишевичі». Після смерті батьків виникла необхідність прийняти спадщину, однак, в нотаріальній конторі їм відмовляють у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а іншим чином ніж шляхом звернення до суду їм спадкові права не набути, тому і просять суд визнати за ними право власності на будинок, земельні ділянки та майновий сертифікат.

В судове засідання позивачі не з»явились, надіслали до суду заяви, в яких просять слухати справу без їх участі.

Представник відповідача Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області в судове засідання не з"явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, надіслав до суду заяву, в якій просить слухати справу без участі їх представника, просить задоволити позовні вимоги позивача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що мати позивачів ОСОБА_4 після смерті чоловіка ОСОБА_3, при житті була власником житлового будинку № 3 по провулку Партизанському в с. Вишевичі, який розташований на земельній ділянці площею 0,4000 га, із них 0,2500 га для обслуговування житлового будинку, та площею 0.1500 га для ведення особистого селянського господарства, на території Вишевицької сільської ради, що стверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ЖТ №003936, та Сертифікату на право на земельну частку (пай) АТЗТ «Агрофірма Вишевичі», що стверджується Сертифікатом серії ЖТ №0046739.

Також встановлено в судовому засіданні те, що після смерті матері, позивачі фактично вступили в управління спадковим майном, а саме користуються будинком, земельними ділянками, обробляють їх.

У зв»язку з тим, що іншим шляхом права позивачів на спадкове майно захистити неможливо, суд задовольняє їх позовні вимоги.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадщину після смерті матері позивачі прийняли шляхом користування будинком та земельними ділянками.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України.

Як роз»яснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 у п. 20 «… у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги»

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилались позивачі як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивачів ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги викладене та те,що іншим шляхом права позивачів на спадкове майно захистити неможливо,тому суд їх позовні вимоги задовольняє.

Керуючись ст.ст. 3, 10-11, 15, 57-60, 88, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 327, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що розташований в с. Вишевичі Радомишльського району Житомирської області по провулку Партизанський № 3, та розташований на земельній ділянці площею 0.4000 га, яка перебуває у приватній власності, з них: 0,2500 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0.1500 га для ведення особистого селянського господарства, яка не перебуває у приватній власності, після смерті батька ОСОБА_3, який помер 28.12.2004.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку площею 2.60 га, з цільовим призначенням для ведення селянського господарства, яка розташована на території Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і межі якої зазначені у Державному акті на право приватної власності на землю серії І-ЖТ №003936, виданого 25 лютого 2003 року Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області, орієнтовна вартість якої становить 20 000 гривень, після смерті матері ОСОБА_4,яка померла02.01.2006 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом, право власності на Сертифікат на право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства АТЗТ «Агрофірма Вишевичі» серії ЖТ №0046739, яка розташована в с. Вишевичі на території Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, виданого на ім»я ОСОБА_3 на підставі рішення Радомишльської районної державної адміністрації від 26.03.1997 №100 в тому, що йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АТЗТ «Агрофірма Вишевичі», розміром 2.66 га, вартістю 5 881 гривень, після смерті її батька ОСОБА_3, який помер 28.12.2004.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів починаючи з дня його проголошення.

Суддя Л. В. Свінцицький