Справа № 369/357/16-ц Головуючий у І інстанції Дубас Т. В.
Провадження № 22-ц/780/3067/16 Доповідач у 2 інстанції Верланов С. М.
Категорія 26 15.08.2016
УХВАЛА

Іменем України

15 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Воробйової Н.С., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря - Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 березня 2016 рокуу справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 07 червня 2007 року між ним та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № KIV0GA00000163, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 88 600,00 доларів США терміном до 07 червня 2017 року. У порушення норм Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 30 жовтня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 137 272,74 доларів США, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 60 570,62 доларів США; заборгованості по процентах за користування кредитом у розмірі 28 928,51 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 4 480,00 доларів США та пені у розмірі 43 293,61 доларів США, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 березня 2016 рокув позові ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив із того, що рішенням апеляційного суду Київської області від 21 травня 2014 року визнано недійсним додаток 1 до укладеної між сторонами додаткової угоди «графік погашення кредиту», який є невід'ємною частиною додаткової угоди. Позивачем не було надано відповідачу новий графік, а розрахунок заборгованості за кредитним договором, що визначений позивачем по графіку, який визнаний судом недійсним, не є належним та допустимим доказом невиконання ОСОБА_2 умов кредитного договору. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність порушень прав позивача з боку відповідачата відсутність правових підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь банку заборгованості за кредитним договором.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 07 червня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № KIV0GA00000163, за умовами пункту 7.1 якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредитні кошти шляхом: видачі готівкою через касу банку на строк з 07 червня 2007 року по 07 червня 2017 року включно, у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 88 600,00 дол. США, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,50 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11. договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2. договору. Період сплати з 01 по 07 число кожного місяця (а.с.9-11).

Погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 1 270,77 дол. США для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди.

31 жовтня 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 була укладена додаткового угода до кредитного договору № KIV0GA00000163 від 07 червня 2007 року, згідно з якою додаток №1 (графік погашення кредиту) викладено в новій редакції, який є невід'ємною частиною цієї додаткової угоди. Погашення заборгованості позичальника за договором здійснюється згідно графіку погашення кредиту (додатку 1 до цієї додаткової угоди).

Відповідно до пункту 6 додаткової угоди, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, визначених у графіку погашення кредиту за цим договором понад 1460 днів, щодо зобов'язань, строк яких не настав, сторони узгодили, що терміном повернення кредиту вважається 1460 день, з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 1461 день порушення, вважається простроченою.

Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.ст. 58, 59 ЦПК України надані суду докази мають бути належними та допустимими.

Згідно з ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

В обґрунтування вимог позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, ПАТ КБ «Приватбанк» послалося на те, що ОСОБА_2 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 30 жовтня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 137 272,74 доларів США, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 60 570,62 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 28 928,51 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 4 480,00 доларів США та пені у розмірі 43 293,61 доларів США. (а.с.4-7).

Судом встановлено, що вказаний розрахунок складено відповідно до умов додатку 1 до додаткової угоди договору № KIV0GA00000163 від 07 червня 2007 року «графік погашення кредиту».

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням апеляційного суду Київської області від 21 травня 2014 року визнано недійсним додаток «графік погашення кредиту» до додаткової угоди від 31 жовтня 2012 року до кредитного договору № KIV0GA00000163 від 07 червня 2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «Приватбанк» з тих підстав, що розмір щомісячного платежу в частині сплати відсотків не відповідає умовам пункту 7.1 договору. Графік погашення кредиту, являється невід'ємною частиною самого договору. При укладанні договору фізична особа - позичальник позбавлений можливості самостійно перевірити відповідність математичного розрахунку щомісячного платежу розміру процентів, вказаному в основному договорі. Тому, відповідальність за дані, що містяться в графіку погашення кредиту, несе виключно кредитодавець - банк. Невідповідність такого розрахунку умовам договору свідчить про введення в оману банком позичальника стосовно істотної умови - розміру щомісячного платежу, а відтак і сукупного розміру кредиту, що підлягає сплаті (а.с. 37-43).

Вказані обставини відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово письмово зверталася до позивача (2 липня 2014 року та 17 листопада 2014 року ) із проханням надати графік погашення кредиту, однак ПАТ КБ «Приватбанк» не було надано відповідачу новий графік погашення кредиту (а.с.44-46, 50-52).

З відповіді ПАТ КБ «Приватбанк» від 15 липня 2014 року, адресованої ОСОБА_2, вбачається, що графік погашення кредиту, який визнано судом недійсним, розрахований коректно (а.с.47).

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. При цьому виконання зобов'язань вимагається від обох сторін за договором.

Згідно із ч. ч. 1, 4 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Якщо кредитор не вчинив дій, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Боржник не має права на відшкодування збитків, завданих простроченням кредитора, якщо кредитор доведе, що прострочення не є наслідком його вини або осіб, на яких за законом чи дорученням кредитора було покладено прийняття виконання. Боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання (ч.ч. 1,2 ст. 614 ЦК України).

Установивши, що позивачем не було надано відповідачу новий графік погашення кредиту, що позбавило відповідача належним чином виконувати зобов`язання за кредитним договором щодо погашення кредиту, а розрахунок заборгованості за кредитним договором, що визначений позивачем по графіку погашення кредиту, який визнаний судом недійсним, не є належним та допустимим доказом невиконання ОСОБА_2 умов кредитного договору, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність порушень прав позивача з боку відповідачата відсутність правових підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь банку заборгованості за кредитним договором, є правильним.

Таким чином рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для скасування рішення суду при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 допустила порушення умов договору щодо сплати кредитних коштів згідно з графіком погашення кредиту, ще до визнання його судом недійсним, не заслуговують на увагу з таких підстав.

Статтею 216 ЦК України передбачено загальні наслідки недійсності правочину - недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, а згідно зі статтею 236 ЦК України правочинє недійсним з моменту його вчинення та не породжує тих юридичних наслідків, задля яких укладався.

Невиконання ОСОБА_2 умов договору щодо сплати кредитних коштів згідно з графіком погашення кредиту, який було визнано судом недійсним, у даному випадку не можна вважати порушенням нею зобов'язань за кредитним договором, оскільки графік погашення кредиту є недійсним з моменту його вчинення та не породжує юридичних наслідків.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, яким судом надана відповідна оцінка, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Матеріали справи та зміст оскаржуваного рішення суду не дають підстав для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, які передбачені ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Ураховуючи наведене та положення ст.308 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу і залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 березня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді