Справа № 658/4326/15-ц
(провадження № 2/658/145/16)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області у складі:

головуючого - судді Подіновської Г.В.

за участю: секретаря Левицької Н.Я.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Каховка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Комунальне підприємство «Каховська керуюча компанія» про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_5 звернулися до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_1 належить виконкому Каховської міської ради та знаходиться на балансі КП «Каховська керуюча компанія». Крім позивачів, в квартирі зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_4, колишній чоловік ОСОБА_1, який з 2007 року в спірній квартирі не проживає, комунальні послуги та квартплату не сплачує, його майна в квартирі немає. ОСОБА_4 проживає зі своєю дружиною ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2.

Просили суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_3.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі за обставинами, викладеними у позові, просили позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, пояснив, що позивачка ОСОБА_1 чинить відповідачеві перешкоди з приводу користування спірною квартирою. Крім того, квартира перебуває у занедбаному та непридатному для проживання стані, а відповідач за станом здоровя потребує сторонньої допомоги.

Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій також зазначив, що до повноважень КП «Каховська керуюча компанія» не входить розпорядження житловим фондом, а лише визначено обовязок утримувати даний будинок та його прибудинкову територію у належному стані.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Крім того, у ст.9 ЖК України зазначено, що ніхто не можу бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

У ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» вказано, що у справах про визнання наймача або членів його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Положеннями частини 1 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно вимог частини 1 статті 58 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області від 31 грудня 1998 року № 276 «Про розподіл житла» ОСОБА_4 надано трикімнатну квартиру АДРЕСА_4, житловою площею 38,7 кв.м. на сімю з 3 осіб (а.с.43).

Згідно довідки КП «Каховська керуюча компанія» №15/2980 від 21.08.2015 року, у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_4 (а.с.3).

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано 28.02.2007 року, (а.с.19).

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 05.09.2010 року у справі №2-2089/10р. за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_4В, третя особа - відділ реєстрації фізичниї осіб Каховського РВ УМВС України в Херсонській області про захист права власності від порушень, не повязаних із позбавленням володіння, вселення ОСОБА_7 зобовязано не чинити ОСОБА_4 перешкод у проживанні в ІНФОРМАЦІЯ_1 та вселити останнього у вказану квартиру (а.с.38). Рішення набрало законної сили та було виконано, що підтверджується актом державного виконавця та постановою про закінчення виконавчого провадження від 20.08.2013 року (а.с.36,37).

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що конфліктні відносини між сторонами тривають сім років, відповідач ОСОБА_4 у спірній квартирі не проживає, там живе лише позивачка, її коти та собаки. Квартира знаходиться у занедбаному стані, відключена від теплопостачання, батареї опалення відсутні.

З актів фактичного проживання від 21.08.2015 року та 20.05.2015 року, складених комісією, до якої увійшли ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, вбачається, що ОСОБА_4 за адресою : АДРЕСА_5, не проживає (а.с. 4, 5).

Разом з тим, свідок ОСОБА_12, майстер КП «Каховська керуюча компанія», у судовому засіданні пояснила що у вказаній квартирі була лише один раз, інший акт склала зі слів сусідів. Також зазначила, що спірна квартира перебуває у малопридатному для проживання стані.

Свідок ОСОБА_10, депутат Каховської міської ради, у судовому засіданні пояснив, що до спірної квартири не заходив, акти підписав зі слів сусідів, майстра та дільничого інспектора.

Свідок ОСОБА_11, дільничий інспектор Каховського ВП ГУНП в Херсонській області, пояснив, що на прохання ОСОБА_1 підписав акти, в яких вже стояли підписи ОСОБА_13 та ОСОБА_14 До квартири не заходив, але бував там раніше у звязку з конфліктами між сторонами і йому відомо, що ОСОБА_4 проживає з дружиною за іншою адресою.

Крім того, в актах не вказано час, протягом якого відповідач не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, стосуються періоду в три місяці та підписані особами, які вказані як сусіди, однак ці дані належним чином не підтверджені.

За таких обставин суд не може прийняти акти фактичного проживання від 21.08.2015 року та 20.05.2015 року, на які посилаються позивачі, як належні та допустимі докази факту непроживання відповідача у квартирі за адресою: АДРЕСА_5.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 є інвалідом другої групи з 2011 року безстроково (а.с. 40, 160), потребував стороннього догляду (а.с.39).

Квартира за адресою: АДРЕСА_6, де на даний час мешкає ОСОБА_4 з дружиною, належить на праві приватної власності ОСОБА_15 на підставі договору купівлі-продажу від 16.04.2003 року( а.с.34).

Докази того, що у власності відповідача є будь-яке інше житло, у матеріалах справи відсутні.

З матеріалів цивільної справи та пояснень свідків вбачається, що неможливість проживання ОСОБА_4 у спірній квартирі викликана непорозуміннями, які протягом тривалого часу існують між сторонами, відповідач звертався з цього приводу до суду, тому визнати його непроживання у квартирі з неповажних причин не можливо, враховуючи правову позицію Верховного Суду України, висловлену у наведеній вище постанові Пленуму.

Оцінюючи докази у їх сукупності, приймаючи до суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачами не надано доказів щодо відсутності ОСОБА_4 у спірній квартирі з неповажних причин.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Комунальне підприємство «Каховська керуюча компанія» про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: Г. В. Подіновська