Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 липня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1

суддів Кеміня М.П., Мацунича М.В.

при секретарі Кухта М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ФОП ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 14 квітня 2016 року по справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_2 «Інтернет-Маркет» про порушення законних прав споживача, стягнення недоплачених коштів за товар, неустойки та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернулась до суду з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.11.2014 р. між позивачем та ФОП ОСОБА_2 «Інтернет-Маркет» через мережу Інтернет був укладений договір на відстані, купівлі товару через ОСОБА_4 - набору для стрижки Vitek VT-2512 вартістю 331 грн. (еквівалент 31 $). Оскільки товар виявився неналежної якості із суттєвими істотними недоліками, позивач звернулась до авторизованого Сервісного Центру VITEK (який вказаний виробником в гарантійному талоні). 20.08.15р. авторизований сервісний центр VITEK видав акт про істотний недолік та списання даного товару. Починаючи з 20.08.15р. позивач багаторазово дзвонила відповідачу у м.Київ та вела з ним розмови у телефонному режимі з приводу повернення коштів за бракований товар та протягом тижня 4-чотири рази позивач зверталась із офіційними письмовими заявами до відповідача про розірвання договору купівлі-продажу товару, в яких просила повернути їй грошові кошти за вищевказаний товар виходячи з його ринкової вартості на час пред'явлення даної вимоги про повернення коштів, тобто 726 грн., вартість товару яка вказана на Інтернет сайті відповідача. Також, позивач просила в добровільному порядку виплатити їй неустойку в розмірі 1 % від суми вартості товару за кожний день затримки повернення коштів з дня розірвання договору на банківський рахунок.

Після відправки товару відповідачу в повній комплектації, в заводській упаковці з описом товару, з актом списання та всіма належними документами. Відповідач повернув кошти лише через 7-сім днів, та в сумі 331 грн. та в добровільному порядку відмовився повернути позивачу суму вартості товару на час пред'явлення даної вимоги - 726 грн. та неустойку 1% за кожний день затримки виплати.

Вказує також, що своїми протиправними діями та бездіяльністю відповідачем було завдано їй моральну шкоду, яка полягає у душевних та моральних стражданнях, в зв'язку з грубим порушенням її законних прав як споживача, нервових напружень внаслідок конфліктів, які тривали довгий час та інших психологічних факторів, пов'язаних з поверненням товару неналежної якості. Тому просила суд стягнути з ФОП ОСОБА_2 на її, ОСОБА_3, користь різницю недоплаченої суми коштів за товар неналежної якості 395 грн., неустойки в розмірі 1% вартості товару за затримку повернення суми коштів за товар неналежної якості, суму якого уточнить в судовому засідання, 7000 грн. моральної шкоди. Згодом уточнила розмір неустойки у 1684,40 грн.

Рішенням суду позов задоволений частково: з відповідача в користь позивача стягнуто 395 грн. недоплаченої суми коштів за товар неналежної якості, 1684 грн. неустойки та 500 грн. моральної шкоди. З відповідач в користь держави стягнуто судовий збір в розмірі 1929, 2 грн.

Відповідач не погодився з цим рішенням, порушив питання про його скасування та ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні вимог позивачки в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт в судове засідання не явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, що підтверджено його клопотанням про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яку провести неможливо по причині відсутності технічної можливості, в якому зазначено про час та місце розгляду справи.

Позивач та її представник вважали, що підстав для задоволення скарги немає.

Заслухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали справи суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги: суд дійшов до хибного висновку, що вартість товару станом на дату розірвання договору становила 726 грн., строк повернення товару не пропущений, суд нарахував неустойку на своєчасно виконане зобовязання, не наведені мотиви задоволення позовних вимог у частині стягнення моральної шкоди, не вірно стягнутий судовий збір.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із доведеності позовних вимог та констатував, що суму неустойки слід вираховувати з суми в 726 грн. та моральну шкоду спричинено на суму 500 грн.

По справі установлено, що 20.11.2014 р. між позивачем та ФОП ОСОБА_2 «Інтернет-Маркет» через мережу Інтернет був укладений договір на відстані, купівлі товару через «Нову Пошту» набору для стрижки Vitek VT-2512 вартістю 331 грн. Оскільки товар виявився неналежної якості із суттєвими істотними недоліками, позивач звернулась до авторизованого Сервісного Центру VITEK (який вказаний виробником в гарантійному талоні). 20.08.15р. авторизований сервісний центр VITEK видав акт про істотний недолік та списання даного товару. 28.08.2015 р. товар було отримано відповідачем, який 4.09.2015 р. повернув вартість товару в сумі 331 грн. В задоволенні вимог про повернення 395 грн., 1% неустойки вимоги позивача не було задоволено. Ці обставини є незаперечними.

Спір стосується загальної суми в 726 грн., яка, на думку позивача, повинна їй бути відшкодованою та саме з цієї суми слід виходити при вирахуванні 1% пені.

Відповідно до ст.8 ЗУ «Про захист прав споживачів»:

- абз. 2 п.1: у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;

- абз.3 п.7: при розірванні договору розрахунки із споживачем у разі підвищення ціни на товар провадяться виходячи з його вартості на час пред'явлення відповідної вимоги, а в разі зниження ціни - виходячи з вартості товару на час купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів.

Позивачем вказується, що на час предявлення ним вимог про розірвання договору купівлі-продажу вартість предмета покупки збільшилась з 331 грн. до 726 грн. І це доводиться роздруківкою з Інтернет-сайту магазину відповідача, де було придбано товар /а.с.7/. Тому, при розірванні договору відповідач зобовязаний був повернути позивачу суму 726 грн. Однак, повернуто було лише 331 грн., відповідно, сума різниці між 726 та 331 грн. - 395 грн. - повернуто не було.

Куплений товар було повернуто відповідачем 28 серпня 2015 р. і останнім прийнято, а гроші в сумі 331 грн. були сплачені 4 вересня 2015 р. Тобто, договір було розірвано 28 серпня 2015 р. а частина грошей, які на думку відповідача він повинен був сплатити - 331 грн. було сплачено в семи денний строк, встановлений вказаним вище п.7 ст.8 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Відповідно до п.9. ст.12 ЗУ «Про захист прав споживачів» якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей.

Тому, на думку колегії суддів відповідач повинен сплатити 1 відсоток від суми недоплаченого платежу 395 грн. - з часу розірвання договору до часу прийняття рішення судом першої інстанції: 3.95 х 232 дні = 916.4 грн.

Відповідно до п.5.ст.4 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Тому судом першої інстанції вірно зроблений висновок про спричинення такої шкоди, яка є доведеною, оскільки відповідач явно в грубій формі ігнорував законні вимоги позивача, що підтверджено неодноразовими письмовими зверненнями до відповідача про повернення коштів, на що було отримано відповідь відповідача, в якій, зокрема, вказано : «ваше право обращаться куда угодно и к кому угодно».

Щодо доводу апеляційної скарги про не вірне стягнення судом першої інстанції розміру судового збору, то цей довід є підставним.

Згідно до поданої заяви позивачем про уточнення реквізитів відповідача від 14.04.16р. остання просила стягнути на її користь суму боргу 2079,40 грн., яка складається з недоплаченої суми коштів за товар - 395 грн., та неустойки 1684,40 грн. та 7000 моральної шкоди.

Отже, в даному випадку наявні дві вимоги: майнового (стягнення боргу) та немайнового характеру (стягнення моральної шкоди).

Згідно до п.12 Постанови ПВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10 у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Відповідно до цієї ж постанови п.11 розміри ставок судового збору визначаються з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна позовна заява, інша заява і скарга подані до суду.

На час подання позовної заяви 18.09.15р. мінімальний розмір заробітної плати становив 1218 грн.

Тому при вираховуванні розміру судового збору, відповідно до п.1,2 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір » від 8.07.11 року судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем встановлюється в 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати; з позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно розмір судового збору, який підлягає сплаті в суді першої інстанції становить 974,4 грн. який складається : з майнової вимоги - 487,20 грн. та немайнової 487,20 грн. Тому саме ця сума підлягає стягненню з відповідача.

А тому керуючись ст.ст.307, 309, 316 ЦПК України, судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 14 квітня 2016 р. змінити в частині стягнення суми неустойки та судового збору і стягнути такі в сумі 916.4 грн. як неустойки та 974.4 грн. судового збору.

В решті зазначене рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :