Справа № 342/573/16-ц
Провадження № 2/342/436/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просить визнати за ним право власності на 2/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мама - ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина, до спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами по АДРЕСА_1. Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 10.01.2000 року спадкодавцю на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами в рівних частках - по 1/6 належав ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Тобто, згідно правовстановлюючого документу спадкодавцю належить 1/6 частина спадкового господарства. Також, з'ясовано, що 27.10.2000 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_5 отримала у спадок після смерті чоловіка - ОСОБА_6, що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_3 1/6 частину будинковолодіння АДРЕСА_1, реєстровий № 1666. Фактично позивач спадщину прийняв, оскільки продовжує жити у вказаному господарстві та в квітні 2016 року подав заяву про прийняття спадщини за законом у нотаріальну контору. 06.05.2016 року нотаріусом видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 655/02-31. Причиною такої відмови стало те, що ОСОБА_5 не зареєструвала своє право власності на 1/6 частку будинку в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, яке здійснювало на той час бюро технічної інвентаризації. З часу свого народження й по сьогодні позивач проживає у спадковому господарстві, несе всі фінансові витрати по утриманню та обслуговуванні господарки, обробляє присадибну земельну ділянку, але документально оформити прийняття спадщини позбавлений можливості. Спору щодо спадкового майна нема, так як інші співвласники - відповідачі не претендують на частку в спадковому майні.

В судове засідання сторони не з'явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі позовні вимоги визнають в повному обсязі.

За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

З свідоцтва НОМЕР_2 про право власності на житловий будинок слідує, що 10.01.2000 р. Чернятинська сільська рада народних депутатів посвідчила, що в цілому житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по 1/6 частині на праві приватної власності. В цілому складається з одного житлового будинку та господарських будівель. Свідоцтво видане на підставі рішення Чернятинської с/ради від 27.07.1999 р. № 43/19.

Згідно з технічною документацією житлове господарство, розташоване в АДРЕСА_1, складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», побудованого 1989 р., комори, 2 л. кухонь, гаражу, стодоли, 3 сараїв, вбиральні, колодязя, воріт, 3 огорож. Ринкова вартість житлового будинку та господарських будівель та споруд згідно звіту ТзОВ «Українське бюро приватизації та оцінки майна» становить 116849,90 грн.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданим виконавчим комітетом Чернятинської с/ради. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 1666 спадкоємцем майна ОСОБА_6, що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є його дружина ОСОБА_5; спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з 1/6 частини житлового будинку, розміщеного в АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно ст.ст. 524, 529 ЦК УРСР, який діяв на час смерті ОСОБА_5, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом; при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 15.11.1962 р., стверджено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_1 (позивач).

Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5 є її син - ОСОБА_1 (позивач).

Померла ОСОБА_5 заповіту не вчиняла. Після її смерті позивач ОСОБА_1 спадщину прийняв, так як на момент її смерті разом проживали та були зареєстровані, що стверджено довідкою № 68 від 05.05.2016 року, виданою виконавчим комітетом Поточищенської Чернятинської сільської ради.

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 655/02-31 від 06.05.2016 р., слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частку житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки спадкодавець ОСОБА_5 не зареєструвала своє право власності на 1/6 частку будинку в Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

З довідки № 342 від 06.07.2016 року, виданої виконавчим комітетом Чернятинської сільської ради слідує, що ОСОБА_1, 1951 р.н. користується земельною ділянкою - 0,19 га, яка надана для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В силу вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем право власності на 2/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачами.

На підставі ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 317, 328, 392 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 60, 209, 214-215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на 2/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Федів Л.М.