АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 2/5228/11
Головуючий у суді першої інстанції: Зарицька Ю.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Вербової І.М., Поліщук Н.В.

при секретарі: Горбачовій І.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

представника правонаступника ОСОБА_5 - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ОСОБА_7 ( правонаступник ОСОБА_5) на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ЧухрійОльга Степанівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сибіга Сабіна Егларівна, Головне управління юстиції м. Києва про визнання недійсним заповіту та договору дарування.

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року призначено по вищевказаній справі додаткову посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої було поставлено питання: - чи міг ОСОБА_11, зважаючи на стан здоров'я та захворювання, які у нього були 30.06.2007 року, усвідомлювати значення своїх дій та правильно керувати ними в період з 14.07.2007 року та під час підписання ним документів - заповіту 08.08.2007 року та договору дарування 29.09.2009 року.

Проведення експертизи було доручено Київському міському центру судово- психіатричної експертизи в тому ж складі експертів, які проводили експертизу на підставі ухвали Подільського районного суду м. Києва від 26.11.2013 року з попередженням їх про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Для проведення експертизи також надавалися в розпорядження документи, які використовувались експертами при проведення експертизи на підставі ухвали Подільського районного суду м. Києва від 26.11.2013 року.

Роз'яснено сторонам, що у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні

Провадження в справі зупинено до отримання висновків експертизи.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та ОСОБА_7 подали апеляційні скарги в яких вони оскаржували постановлену ухвалу суду в частині зупинення провадження. Вказуючи при цьому на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ставив питання про скасування ухвали суду та передачу справи до суду першої інстанції для подальшого розгляду. Зазначаючи, що судом було порушено норми ст.ст. 179, 189, 171 ЦПК України, та п. 10 Постанови Пленуму Верхового суду України «Про судову експертизу в кримінальних і судових справах» від 30.05.1997 року № 8.

ОСОБА_7 подаючи апеляційну скаргу ставила питання про скасування ухвали суду та передачу справи до суду першої інстанції для подальшого розгляду. Зауважуючи, що суд не мав права зупиняти провадження у справі у зв'язку з призначенням додаткової експертизи, не витребувавши необхідні додаткові матеріали, не розглянувши заяву про відвід експертів і не взявши до уваги заяву її представника про призначення додаткової експертизи, - тобто не забезпечивши належного розгляду усіх клопотань сторін, які були подані на цьому етапі розгляду справи. Після зупинення провадження розгляд цих питань є неможливим. Тому вважала, що ухвала суду першої інстанції в частині зупинення провадження у справі є передчасною і перешкоджає належному проведенню експертного дослідження з дотриманням принципів законності, об'єктивності та повноти дослідження, передбачених ст. 3 ЗУ «Про судову експертизу».

Представник ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Представник ОСОБА_5 яка була залучена до участі в справі в якості правонаступника після смерті відповідача ОСОБА_7 відмовився висловити позицію сторони щодо доводів апеляційної скарги посилаючись на необізнаність з матеріалами справи.

Хоча його посилання спростовуються довідкою що міститься в матеріалах справи та вказує на ознайомлення представника з матеріалами справи ( т. 6 а.с. 127).

Інші учасники будучи повідомленими належним чином про розгляд справи, повторно в судове засідання не з'явилися, поважність причин своєї неявки суду не повідомили .

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність в силу вимог ст. 305 ЦПК України.

Судом було встановлено, що у ході розгляду вищевказаної справи представником позивача ОСОБА_4 подано заяву про проведення додаткової судово-психіатричної експертизи щодо питання усвідомлення значення своїх дій ОСОБА_11 та правильного керування ними під час укладення договору дарування від 29.09.2009 року з врахуванням системного аналізу інформації, що міститься у Акті розтину, який він просив витребувати в Київському моргу № 3 МБСМЕ та даних обстеження МРТ за 2007 рік та даних анамнезів невропатологів та психіатрів ОСОБА_11 за період 2007-2009 роки.

Суд першої інстанції за наслідками розгляду справи прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання та призначення додаткової експертизи з зупиненням провадження у справі до отримання висновків експертизи.

Колегія суддів вважає, що висновки суду повністю узгоджуються з нормами діючого процесуального права, а саме відповідно до ст. 202 ЦПК України суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у випадку призначення судом експертизи.

Враховуючи те, що призначаючи по справі додаткову посмертну судово - психіатричну експертизу суд прийняв рішення про надання в розпорядження експертів документи, які використовувались експертами при проведення експертизи на підставі ухвали Подільського районного суду м. Києва від 26.11.2013 року, які фактично становлять матеріали справи.

Відтак подальший розгляд справи за відсутності матеріалів які направлені судом до експертної установи та необхідні експертам для проведення експертного дослідження є неможливим.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування з доводів викладених в апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 311, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ( правонаступник ОСОБА_5) відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 16 травня 2016року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: --