Справа № 357/5842/16-ц Головуючий у І інстанції Рябченко Л. А.
Провадження № 22-ц/780/5489/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 47 20.12.2016
УХВАЛА

Іменем України

20 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі та стягнення ? частки грошової вартості автомобіля, які є обєктами права спільної сумісної власності подружжя,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що із 17 лютого 1990 року по 15 жовтня 2014 року перебувала з відповідачем у шлюбі, під час якого ними спільно набуте таке майно: житловий будинок з прибудинковими спорудами № 16 по вул. Курсантській в с. Шкарівка Білоцерківського району, присадибна земельна ділянка пл. 0,1347 га. за цією ж адресою, автомобіль НОМЕР_1, між колишнім подружжям існує спір з приводу володіння та користування спільним майном. Просила визнати спільною сумісною власністю сторін як подружжя спільно набуте в період шлюбу майно: житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою вул. Курсантська 16 с. Шкарівка Білоцерківського району Київської області, присадибну земельну ділянку пл. 0,1347 га. за цією ж адресою, виділену під будівництво домоволодіння, та автомобіль НОМЕР_1; визнати за позивачем та відповідачем право власності на ? частину житлового будинку № 16 та прибудинкових споруд по вул. Курсантська в с. Шкарівка Білоцерківського району Київської області, виділити у власність позивачу та відповідачу конкретні зазначені нею приміщення в будинку та прибудинкові споруди, визнати за позивачем право власності на ? частину присадибної земельної ділянки з урахуванням площі під будинком та будівлями, що знаходяться за адресою вул. Курсантська 16 с. Шкарівка Білоцерківського району Київської області, пл. 0,0674 га., поділити в натурі між позивачем та відповідачем присадибну земельну ділянку з урахуванням площі під будинком та будівлями, загальною площею 0,1347 га., що знаходиться за адресою вул. Курсантська, 16 в с. Шкарівка Білоцерківського району Київської області, і виділити у власність позивачу земельну ділянку пл. 0,0674 га., визнати за позивачем право власності на ? частину автомобіля НОМЕР_2, стягнути із відповідача на її користь грошову вартість ? частини автомобіля в розмірі 85725 грн., покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2016 року провадження в справі закрите в частині позовних вимог ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю подружжя житлового будинку по вул. Курсантській, 16 у с. Шкарівка Білоцерківського району Київської області, визнання за позивачем та відповідачем права власності на ? частку будинку за кожним, визнання за позивачем права власності на ? частку земельної ділянки пл. 0,1347 га. по вул. Курсантській, 16 у с. Шкарівка Білоцерківського району, виділ у натурі ? частки земельної ділянки, що становить 0,0674 га., визнання за позивачем права власності на ? частки автомобіля НОМЕР_1, та стягнення з відповідача компенсації вартості ? частки автомобіля в розмірі 85725 грн.

Позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2016 року та направити справу для розгляду позовних вимог про виділ у натурі частки у будинку, визнання за позивачем права власності на ? частку земельної ділянки, виділ у натурі ? частки земельної ділянки, визнання за позивачем права власності на ? частку автомобіля із стягненням компенсації із відповідача, для продовження розгляду до суду першої інстанції; заходи забезпечення позову залишити без змін.

Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження по даній справі в частині позовних вимог ОСОБА_2, виходив із того, що згідно з ухвалами Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2015 року та від 30 січня 2015 року закрите провадження в справі № 357/16114/14-ц за позовом ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя в частині позовних вимог щодо поділу автомобіля Volkswagen Caddy, зареєстрованого на імя ОСОБА_3, та земельної ділянки по вул. Курсантській, 16 у с. Шкарівка Білоцерківського району, приватизованої ОСОБА_3, в звязку з відмовою позивача від позову, яка прийнята судом. Крім того, про прийняття відповідних ухвал зазначено у рішенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2015 року, яким було поділене майно, що є у спільній сумісній власності подружжя, а саме житловий будинок по вул. Курсантській, 16 у с. Шкарівка Білоцерківського району Київської області, та визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частку будинку, у власності позивача залишена ? частка будинку, рішення набрало законної сили 26 лютого 2015 року.

Колегія суддів не може повністю погодитися із таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у звязку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Із аналізу даної норми можна зробити висновок, що після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав, або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. Закриття провадження у справі у цьому випадку можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто співпадають сторони, предмет і підстави позовів.

Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження у справі.

Дійсно, із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що в листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася із позовом до ОСОБА_3 про розподіл майна, посилаючись на те, що перебувала із відповідачем у шлюбі, під час якого придбано майно, а саме житловий будинок з прибудинковими спорудами № 16 по вул. Курсантській в с. Шкарівка Білоцерківського району, присадибна земельна ділянка пл. 0,1347 га., автомобіль НОМЕР_1, щодо розподілу майна нею не досягнуто згоди із відповідачем, а тому на підставі ст. ст. 60, 69 СК України просила розділити майно, придбане ними під час шлюбу, а саме житловий будинок в с. Шкарівка по вул. Курсантській 16 та земельну ділянку розміром 0,1347 га. в с. Шкарівка по вул. Курсантській, 16, визнавши за нею право власності на ? частину вказаного майна, за відповідачем залишити у власності ? частину зазначеного нерухомого майна та автомобіль НОМЕР_1, стягнути із відповідача на її користь ? вартості автомобіля в сумі 65000 грн.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2015 року у справі № 357/16114/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя закрито провадження в справі в частині поділу автомобіля НОМЕР_1, а ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2015 року у справі № 357/16114/14-ц закрито провадження в частині поділу земельної ділянки.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2015 року у справі № 357/16114/14-ц позов задоволено, поділено майно, що є у спільній сумісній власності подружжя та визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на ? частини житлового будинку № 16 по вул. Курсантській в с. Шкарівка Білоцерківського району Київської області.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує, що звертаючись із позовом про поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі та стягнення ? частки грошової вартості автомобіля, які є обєктами права спільної сумісної власності подружжя до ОСОБА_3 в травні 2016 року, ОСОБА_2 просила визнати спільною сумісною власністю сторін як подружжя спільно набуте в період шлюбу майно: житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою вул. Курсантська 16 с. Шкарівка Білоцерківського району Київської області, присадибну земельну ділянку пл. 0,1347 га., виділену під будівництво домоволодіння, та автомобіль НОМЕР_1; визнати за позивачем та відповідачем право власності на ? частину житлового будинку № 16 та прибудинкових споруд по вул. Курсантська в с. Шкарівка Білоцерківського району Київської області, виділити у власність позивачу та відповідачу конкретні зазначені нею приміщення в будинку та прибудинкові споруди, визнати за позивачем право власності на ? частину присадибної земельної ділянки з урахуванням площі під будинком та будівлями, що знаходяться за адресою вул. Курсантська 16 с. Шкарівка Білоцерківського району Київської області, пл. 0,0674 га., поділити в натурі між позивачем та відповідачем присадибну земельну ділянку з урахуванням площі під будинком та будівлями, загальною площею 0,1347 га., що знаходиться за адресою вул. Курсантська, 16 в с. Шкарівка Білоцерківського району Київської області, і виділити у власність позивачу земельну ділянку пл. 0,0674 га., визнати за позивачем право власності на ? частину автомобіля НОМЕР_2, стягнути із відповідача на її користь грошову вартість ? частини автомобіля в розмірі 85725 грн., покласти на відповідача судові витрати.

Так, виходячи із загальних засад процесуального права, предметом позову є та його частина, яка характеризує матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої він просить ухвалити судове рішення (спірне право позивача та спірний обовязок відповідача). Вона опосередковується спірними правовідносинами субєктивним правом і обовязком позивача і відповідача. Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин.

Так, суд першої інстанції правильно визначився із необхідністю закриття провадження в частині позовних вимог про визнання за позивачем та відповідачем права власності на ? частину будинку № 16 по вул. Курсанська в с. Шкарівка Білоцерківського району Київської області, оскільки із такими ж вимогами ОСОБА_2 вже зверталася до суду в листопаді 2014 року, вони були розглянуті та рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2015 року задоволені.

Відтак, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності, що встановлені ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд першої інстанції мав розяснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки та попередити про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав, а позивач, відповідно, розпорядитися своїми правами щодо предмета спору.

Крім того, суд першої інстанції залишив поза увагою ті обставини, що при зверненні із позовом про поділ майна в листопаді 2014 року ОСОБА_2 не заявляла вимог про виділ в натурі її часток в праві власності на будинок та земельну ділянку, і таким чином не врахував, що предмети позовів ОСОБА_2 відносно одного і того ж майна є різними, а відтак дійшов передчасного висновку про необхідність закриття провадження в частині позову про поділ земельної ділянки.

Крім того, колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, а тому права позивача як землевласника, за якою визнано право власності на ? частину спірного будинку, при закритті провадження в частині вимог про поділ земельної ділянки в натурі будуть порушені.

Колегія суддів також звертає увагу, що при зверненні із даним позовом ОСОБА_2 просила визнати за собою право власності на ? частину автомобіля НОМЕР_1 із одночасним стягненням на свою користь із відповідача грошової вартості ? частини автомобіля, в той час як при зверненні із позовом в листопаді 2014 року вона просила залишити автомобіль у власності відповідача, тобто позовні вимоги в цій частині також відрізняються.

Таким чином висновки суду першої інстанції щодо існування ухвал про закриття провадження в частині аналогічних позовних вимог є передчасними та спростовуються матеріалами справи, оскільки, як вбачається із заявлених позовів ОСОБА_2, їх предмети є різними.

Відтак, не ґрунтуються на законі і висновки суду першої інстанції про закриття провадження в частині вимог про поділ в натурі земельної ділянки та автомобіля НОМЕР_1 в справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 311 ЦПК України, оскільки постановлена за неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи та із порушенням норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2016 року скасувати та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагєєв В.О.

ОСОБА_4