Справа № 594/1149/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в особі представника Присяжного ОСОБА_2»яновича, до ОСОБА_3 ОСОБА_4 селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_5, звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 17 жовтня 2015 року помер її брат ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина, на яку вона претендує як спадкоємець за законом, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння №17 по вул. Ситника в с.Білівці Борщівського району Тернопільської області.

Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просила суд визнати за нею право власності на вище вказане будинковолодіння, як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_6.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_5 не зявився. До суду подав заяву, згідно якої просив розгляд справи провести без його участі, при цьому, позов просив задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 селищної ради в судове засідання не зявився. В поданій до суду заяві, секретар селищної ради ОСОБА_7 просила справу слухати у відсутності їх представника, при цьому зазначила, що відповідач позов визнає.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 31 січня 1996 року в с.Білівці Борщівського району Тернопільської області померла ОСОБА_8, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 057099, виданого 01 лютого 1996 року Вигодською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Після смерті ОСОБА_8, її син ОСОБА_6 фактично прийняв спадщину, так як проживав разом з нею на день її смерті, а також вступив в оперативне управління спадковим майном, однак спадкових прав на себе не оформив. Наведене підтверджується довідкою ОСОБА_3 ОСОБА_4 селищної ради №561 від 19.09.2016 року, інформацією щодо спадкової справи №802/01-21 від 12.12.2016 року, наданої Державним нотаріальним архівом Тернопільської області, з якої вбачається, що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_8 в 1996-2002 роках не заводилась.

17 жовтня 2015 року в с.Білівці Борщівського району Тернопільської області помер ОСОБА_6, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 194929, виданого 17 жовтня 2015 року Вигодською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Після його смерті, відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить будинковолодіння № 17, по вул.Ситника, в с.Білівці Борщівського району Тернопільської області, і яку позивач прийняла, подавши заяву до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_9 про прийняття такої, де отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки та грошові вклади, однак через відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, та рекомендовано звернутися в суд. Наведене вбачається з листа приватного нотаріуса ОСОБА_9 № 545 /02-31 від 12.09.2016 року.

Судом встановлено, що будинковолодіння, в якому проживали померлі ОСОБА_8 та ОСОБА_6, відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власність) вони були його членами, що стверджено копією особового рахунку з погосподарської книги №2 по с.Білівці за 1986-1990 роки, 1991-1995 роки на імя ОСОБА_8, довідкою ОСОБА_3 ОСОБА_4 селищної ради №559 від 19.09.2016 року.

Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного Кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору.

Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

А отже, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на відповідній правовій основі набули право, кожен на 1/2 частину будинковолодіння № 17, в якому проживали, та яке розташоване по вул.Ситника, в с.Білівці Борщівського району Тернопілської області, проте, за життя, у визначеному порядку своє право власності на вказаний нерухомий обєкт не оформили, та у відповідному органі не зареєстрували.

В свою чергу, судом встановлено, що ОСОБА_6 після смерті матері ОСОБА_8 фактично набув право власності на ціле будинколодіння, оскільки вступив в оперативне управління її спадковим майном, однак спадкових прав на себе не оформив, помер.

Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлого не заявляли.

Зазначене випливає з інформації приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_9 № 545/02-31 від 12 вересня 2016 року. Крім того, вказані обставини, також стверджені матеріалами спадкової справи № 262/2015, відкритої щодо майна померлого ОСОБА_6.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 25 липня 2016 року, виготовленого Борщівським РБТІ, інвентаризаційна вартість будинковолодіння № 17 по вул. Ситника в с.Білівці Борщівського району Тернопільської області становить 91403 грн.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, аналізуючи всі досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1, як спадкоємець за законом, має право на спадщину, яка відкрилась після смерті брата ОСОБА_6 і за нею слід визнати право власності на будинковолодіння №17 по вул.Ситника в с.Білівці Борщівського району Тернопільської області.

Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як за спадкоємцем за законом, після смерті ОСОБА_6, який помер 17 жовтня 2015 року в с.Білівці Борщівського району Тернопільської області, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами №17 по вул. Ситника, в с.Білівці Борщівського району Тернопільської області.

Судові витрати по справі покласти на сторони в тих межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при його оголошенні в 10-ти денний строк з дня отримання його копії.

Головуюча: