Номер провадження: 22-ц/785/6150/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.

при секретарі Ярахмедові Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

09.03.2016 року, ОСОБА_3 звернувся із позовом про стягнення з відповідача 4 500 доларів США еквівалент 120 257 гривень заборгованості за договором позики.

Позов обгрунтовано тим, що 08.02.2005 року між позивачем і відповідачем укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримав у позику 4 500 доларів США, на що відповідач видав розписку. Згідно розписки, відповідач зобовязався повернути борг на першу вимогу протягом одного місяця.

Оскільки між позивачем та відповідачем існували дружні стосунки, а нещодавно позивач потрапив у скрутне матеріальне становище, він звернувся до відповідача з проханням повернути борг, однак відповідач став уникати зустрічей і не відповідає на телефонні дзвінки. 08.12.2015 року позивач надіслав письмову вимогу відповідачу повернути борг, яку відповідач отримав 15.12.2015 року, проте відповідач борг не повертає.

Посилаючись на те, що на першу вимогу від 08.12.2015 року відповідач борг не повернув, позивач просив позов задовольнити.

Представник позивача у суді першої інстанції позов підтримав.

Відповідач позов не визнав, подав письмові заперечення на позов і просив застосувати строк позовної давності.

Представник відповідача у суді першої інстанції позов не визнав, просив застосувати строк позовної давності.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.06.2016 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на незаконність рішення суду, невідповідність висновків суду обставинам справи і вимогам ст.1049 ЦК України та відсутність підстав для застосування строку позовної давності.

У засіданні колегії суддів: представник позивача скаргу підтримав; представник відповідача скаргу не визнав.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України.

За змістом ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики на підставі розписки від 08.02.2005 року, оскільки відповідач на першу вимогу від 08.12.2015 року ухиляється від повернення боргу (а.с.1-3).

Суд, відмовляючи у позові виходив з того, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості за договором позики від 08.02.2005 року (а.с.50-52).

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Між сторонами виникли правовідносини з договору позики, які регулюються нормами ЦК України.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику /грошові кошти/ у такій саме сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та у порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ст. 1049 ч.1 ЦК України).

Встановлено, що 08.02.2005 року ОСОБА_4 видав розписку про те, що він отримав у борг від ОСОБА_3 4 500 доларів США, які зобов'язався повернути на першу вимогу протягом місяця, оригінал якої надано суду апеляційної інстанції представником позивача і досліджено у засіданні колегії суддів (а.с.6).

У грудні 2015 року позивач надіслав на адресу відповідача письмову вимогу про повернення боргу, отриманого на підставі розписки від 08.02.2005 року, яку відповідач отримав 12.12.2015 року (а.с.7,8).

Протягом місяця, у строк до 12.01.2016 року відповідач не повернув борг у сумі 4 500 доларів США, у зв'язку з чим 09.03.2016 року позивач звернувся із позовом про стягнення з відповідача боргу (а.с.1-3).

Відповідач позов не визнав, подав письмові заперечення на позов, зазначивши, що борг повернув своєчасно і просив відмовити у позові з підстав пропуску строку позовної давності (а.с.39,40).

Прийнявши виконання зобовязання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним обов'язку (ст. 545 ч.ч.1,3 ЦК України).

Всупереч ст. ст. 57-60 ЦПК України, відповідач не надав ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження повернення позивачу боргу у сумі 4 500 доларів США.

За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання (ст. 261 ч.5 абз.2 ЦК України).

Заява відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню з таких підстав.

Зважаючи на те, що першу вимогу про повернення боргу позивач надіслав відповідачу у грудні 2015 року, яку відповідач отримав 12.12.2015 року, строк виконання за зобов'язанням від 08.02.2005 року спливав 12.01.2016 року, а тому перебіг строку позовної давності, у розумінні ст. ст. 261 ч.5 абз.5, 1049 ч.1 абз.2 ЦК України, у даному випадку почався з 13.01.2016 року.

Із позовом про захист порушеного права позивач звернувся 09.03.2016 року, тобто у межах строку позовної давності, визначеної ст. 257 ЦК України (а.с.1-3).

Оскільки позивач звернувся із позовом за захистом порушеного права у межах строку позовної давності, вимоги про стягнення боргу у сумі 4 500 доларів США, які в еквіваленті становлять 120 257 гривень (а.с.9), підлягають задоволенню у повному обсязі.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти (ст. 533 ч.2 ЦК України).

Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору за розгляд справи у суді першої і у суді апеляційної інстанцій, які документально підтверджені (а.с.13,54,66).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відмову у позові у зв'язку із пропуском строку позовної давності, позовні вимоги заявлені у межах строку позовної давності і доведені, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інтанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п. 2, 309 ч.1 п. п. 3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 червня 2016 року скасувати.

Стягнути із ОСОБА_4, ІІН № НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ІІН № НОМЕР_2 заборгованість за договором позики у сумі 120 257 /сто двадцять відстя п'ятдесят сім/ гривень еквівалент 4 500 доларів США і судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1 202,57 гривень за розгляд справи у суді першої інстанції та 1 322,83 гривень за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

Л.М. ОСОБА_5 Плавич