Справа №705/5073/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої - судді Годік Л.С.

секретар Музичук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умань цивільну справу за позовом приватного підприємства «Торговий Дім Поляков» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

ПП «Торговий Дім Поляков» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу. Позов обґрунтований тим, що 29 березня 2016 року між ПП «Торговий Дім Поляков» та ОСОБА_1 було укладено цивільно-правовий договір № 163. Відповідно до умов Договору відповідач надавав послуги позивачу за спеціальністю представника торгівельного.

За умовами Договору передбачено: п. 2.1 Розділу 2 Обовязки та права виконавця це формування заявок від клієнтів, відповідно графіка відвідування клієнтів та ввіреному маршруті та відповідає за повернення від клієнтів грошових коштів за товар в передбачені строки. Пунктом 5.2 Розділ 5 «Відповідальність та порядок вирішення спорів» передбачено, що виконавець несе повну індивідуальну матеріальну відповідальність за нанесення матеріального збитку та неправомірні дії у відношенні до ввіреного майна замовника шляхом його привласнення, заволодіння та крадіжки в межах передбачених діючим цивільним, господарським, кримінальним законодавством.

За видатковою накладною № УФ-0015573 від 21.04.2016 року відповідачем було отримано матеріальні цінності на загальну суму 28353,60 грн., з метою передачі майна одержувачу фізичній особі підприємцю ОСОБА_2. Однак згідно довідки отриманої від ОСОБА_2 матеріальні цінності за видатковою накладною не отримувались та замовлень даного товару не проводилось.

Факт отримання відповідачем за видатковою накладною матеріальних цінностей також підтверджується працівниками ПП «Торговий Дім Поляков».

В звязку із тим, що відповідач відмовляється виконати взяті на себе договірні зобовязання є необхідність звернення з даним позовом до суду.

В судовому засіданні представник ПП «Торговий Дім Поляков» позов підтримав в повному обсязі та просив суд стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 28353,60 грн.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав та вказав, що не підтверджує факт підписання ним видаткової накладної, також наявний Акт виконаних робіт № 2/163-УФ від 29.04.2016 року, яким підтверджено, що за даний період працівник, тобто він, отримав заробітну плату за виконану роботу і в обох сторін немає претензій один до одного. Крім того, до матеріалів справи позивачем додано лише одну видаткову накладну з нібито його підписом, а має бути близько пяти таких накладних з його підписом.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що працює начальником служби безпеки на ПП «Торговий Дім Поляков». На підприємстві торговим працівником до 29 квітня 2016 року працював відповідач ОСОБА_1. Згідно видаткової накладної № УФ-0015573 від 21.04.2016 року клієнт ФОП ОСОБА_2 повинна була до 12.05.2016 року розрахуватися за товар, а саме за 20 ящиків (240 пляшок) коньяку «Закарпатський». Оскільки оплати не було він звернувся до даного клієнта з вимогою про оплату товару, однак ОСОБА_2 вказала, що така накладна в неї відсутні та взагалі такий товар не замовляла. В звязку з даним фактом було проведено внутрішню перевірку в ході якої зясовано, що заявку на товар, а саме: 240 пляшок коньяку «Закарпатський» на суму 28353,60 грн. під клієнта ФОП ОСОБА_2 замовив торговий представник ОСОБА_1, отримав накладну на товар та відповідно отримав згідно видаткової накладної вказаний товар на складі, однак даний товар на точку клієнта не доставив. В розмові відповідач пояснив, що дійсно замовляв товар на клієнта, однак товар передав особі на імя ОСОБА_3, який пообіцяв сплатити за товар у вказаний в накладній термін до 12.05.2016 року, однак не сплатив та звязку з ним він не має, зобовязався погасити борг. В подальшому ОСОБА_1 не повернув ані товар, ані кошти за товар, перестав відповідати на телефонні дзвінки. Свідок зазначив, що на підприємстві на товар можуть подати заявку або особисто клієнти, або торговий представник для відповідного клієнта. В даному випадку ОСОБА_1, як торговий представник зробив заявку на товар на клієнта ОСОБА_2. Після замовлення торговий представник проходить операційний відділ, де оформляється видаткова накладна (3-4 екземпляри), після чого торговий представник відповідно до виданої накладної отримує на складі товар, де залишається один примірник накладної. На видатковій накладній на складі проставляється штамп про видачу товару, накладна повинна бути з підписами особи яка отримала товар, в даному випадку торгового представника ОСОБА_1, після цього охороною підприємства перевіряється відповідність отриманого товару згідно накладної і торговий представник доправляє товар клієнту.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні вказала, що працює начальником операційного відділу на ПП «Торговий Дім Поляков». Може пояснити, що дійсно ОСОБА_1 працюючи на ПП «Торговий Дім Поляков» торговим представником зробив заявку на клієнта ОСОБА_2, отримав в операційному відділі видаткову накладну, отримав товар згідно накладної.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що працює провідником на складі ПП «Торговий Дім Поляков». Навесні 2016 року, точної дати не памятає, до нього на склад прийшов торговий представник ОСОБА_1 з видатковою накладною, згідно якої було видано товар в кількості 20 ящиків коньяку «Закарпатський». Видаткова накладна була із вказанням кількості товару, з підписами, безпосередньо торгового представника ОСОБА_1 та ним після видачі товару було проставлено відповідний штамп. Один примірник видаткової накладної залишається на складі. Де зберігаються видаткові накладні, що передаються на склад йому не відомо. Зазначив, що після цього як видається товар на складі охорона перевіряє відповідність виданого товару згідно накладної.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, свідків, дослідивши всі обставини справи та зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні 29 березня 2016 року між приватним підприємством «Торговий Дім Поляков» та ОСОБА_1 було укладено цивільно - правовий договір № 163 (а.с.3-6). Згідно даного договору відповідач надавав послуги позивачу як торгівельний представник на умовах вказаних у договорі.

Згідно п. 2.1 Розділу 2 «Обовязки та права виконавця», виконавець формує заявки від клієнтів, відповідно графіку відвідування клієнтів на ввіреному маршруті та відповідає за повернення від клієнтів грошових коштів за товар в передбачені строки.

Згідно п. 5.2 Розділу 5 «Відповідальність та порядок вирішення спорів» передбачено, що виконавець несе повну індивідуальну матеріальну відповідальність за нанесення матеріального збитку та неправомірні дії у відношенні до ввіреного майна замовника шляхом його привласнення, заволодіння та крадіжки в межах передбачених діючим цивільним, господарським, кримінальним законодавством.

Як вбачається з видаткової накладної № УФ-0015573 від 21.04.2016 року, товар вказаний у накладній, а саме: 20 ящиків(240 пляшок) коньяку «Закарпатський» на складі видано, про що стоїть відповідний штамп, особою, яка відповідає за передачу товару є торговий представник ОСОБА_1 та стоїть його підпис, одержувачем товару згідно накладної є ФОП ОСОБА_2, термін сплати до 12.05.2016 року (а.с. 12).

Згідно Додаткового договору № 1 від 29.04.2016 року договірні відносини по цивільно - правовому договору № 163 розірвано з 29 квітня 2016 року (а.с. 11).

Згідно довідки від 22.06.2016 року за підписом ОСОБА_2 товар за видатковою накладною № УФ 0015573 від 21.04.2016 року ФОП ОСОБА_2 не отримувала та замовлень даного товару не було (а.с. 13).

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року N 14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації їх працівниками" за шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов'язків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з яким перебуває в трудових відносинах.

В п. 20 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року зазначено, що днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником.

Згідно з ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків.

Пунктом 1 ч.1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Статтею 135-1 КЗпП України передбачено, що письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно п. 1 ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Заперечення відповідача щодо підписання ним видаткової накладної не підтверджено в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Враховуючи все вище викладене, суд вважає, що позов позивача обґрунтований, підтверджений доказами, а тому підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 134, 135-1 КЗпП, ст.1167 ЦК України, ст.ст. 3,10, 60, 61, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов приватного підприємства «Торговий Дім Поляков» до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволити .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного підприємства «Торговий Дім Поляков» борг у сумі 28353 гривні 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного підприємства «Торговий Дім Поляков» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його оголошення.

Головуюча Л.С. Годік