Справа № 315/765/15-ц
Номер провадження № 2/315/10/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року Гуляйпільський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Телегуз С.М.

за участю секретаря Дмитренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Полтавської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: відділ Держземагенства у Гуляйпільському районі Запорізької області, Гуляйпільська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/4 частину земельної ділянки (пай) в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на 1/4 частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом.

Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 01 січня 2007 року помер її чоловік ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якого входить земельна ділянка (пай) площею 8,9945 га, яка розташована на території Полтавської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області. Право власності померлого ОСОБА_5 на вказану земельну ділянку посвідчувалося Державним актом серії ІV-ЗП № 013052, виданого на підставі розпорядження Гуляйпільської райдержадміністрації № 132 від 04 квітня 2003 року. Крім неї, спадкоємцями першої черги за законом після померлого ОСОБА_5, є його син ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_3, ОСОБА_4. Позивач звернулася в установлений законом строк до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, так як до заяви не було додано документів, які б підтверджували право власності померлого на спадкове майно.

Просить суд, визнати за нею право власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 8,9945 га, яка розташована на території Полтавської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, померлого 01 січня 2007 року.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала за тих обставин, які викладені в ньому, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача - Полтавської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином, надали до суду письмову заяву, в яких позовні вимоги ОСОБА_1 визнали повністю, просили розглянути справу без їх участі.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та письмове заперечення, в якому прохала в позові відмовити, водночас просила визнати за ОСОБА_3 право власності на 3/4 частини спірної земельної ділянки. Ухвалою суду від 14.01.2016 року відповідачу було запропоновано чітко визначитися із способом захисту, на його думку, порушеного права, який він буде здійснювати в цьому процесі, або шляхом вмотивованих заперечень проти позову, або шляхом звернення до суду із зустрічним позовом. Ухвалу, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.139), остання отримала 20.01.2016 року, однак недоліки не усунула.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідачів про час та місце розгляду справи, зокрема шляхом публікації оголошення про виклик в газеті «Урядовій Курєр» № 229 від 08.12.2015 року, копія міститься в матеріалах справи (а.с.122).

Справа розглянута без їх участі на підставі наявних в ній доказів, проти чого не заперечує позивач.

Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 01 січня 2007 року помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 048602 (а.с.9). Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якого входить і земельна ділянка (пай) площею 8,9945 га, яка розташована на території Полтавської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області. Право власності померлого ОСОБА_5 на вказану земельну ділянку посвідчувалося Державним актом серії ІV-ЗП № 013052, виданого на підставі розпорядження голови Гуляйпільської райдержадміністрації № 132 від 04 квітня 2003 року, про що свідчить копія вказаного Держакту ( а.с.14).

Також судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після померлого ОСОБА_5, є його дружина позивачка ОСОБА_1 ( свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖС № 492322) (а.с.8), та діти померлого: син ОСОБА_2, доньки ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідачі по справі, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Полтавської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області № 237 від 05.07.2015 року (а.с.10), а також копією витребуваної судом спадкової справи № 96 від 27.03.2007 року (а.с.47-56).

Відповідно матеріалів вказаної спадкової справи, з заявами про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори в установлений законом строк, звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.48). ОСОБА_2 та ОСОБА_4 подали нотаріусу заяви про відмову від своєї частки в спадщині на користь ОСОБА_3М.(а.с.50,51).

Постановою державного нотаріусу Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області ОСОБА_7 від 09.06.2015 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 01 січня 2007 року ОСОБА_5, так як спадкоємцем не надані правовстановлюючі документи на земельну ділянку.

Оригінал державного акту на спірну земельну ділянку було втрачено, про що в газеті «Голос Гуляйпілля» № 61 (9952) від 01 грудня 2015 року розміщено відповідне повідомлення (а.с.123-124).

З набранням чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», видача дублікатів державних актів взамін втраченим зіпсованим, не передбачена (лист відділу Держземагенства від 28.05.2015 року (а.с.12).

Суд задовольняючи позов виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як зазначено в ст.1217 ЦК України спадкування може здійснюватися за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

В статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

У відповідності до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Із змісту статті 129 Конституції України вбачається, що однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приймаючи до уваги, що внаслідок втрати оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на ім'я померлого ОСОБА_5, порушується право позивача на належне оформлення у встановленому законом порядку спадкового майна за законом, право ОСОБА_1 на 1/4 частку спадщини не порушує прав інших спадкоємців на належну їм частку в спадщині, будь-яких доказів на спростування даних обставин відповідачі суду не надали, більше того в письмовому запереченні ОСОБА_4 фактично визнала право позивачки на 1/4 частину спірної земельної ділянки. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання за нею права власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 8,9945 га, яка розташована на території Полтавської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, підлягають задоволенню.

А тому позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та наявними доказами.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 169, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 16, 328, 392, 1216-1218, 1222, 1225, 1268-1270, 1296-1298 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Полтавської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: відділ Держземагенства у Гуляйпільському районі Запорізької області, Гуляйпільська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/4 частину земельної ділянки (пай) в порядку спадкування задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину земельної ділянки розміром 8,9945 га, кадастровий № :07:003:0007, розташовану на території Полтавської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, яка належала померлому 01 січня 2007 року ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗП № 013052, виданого на підставі розпорядження голови Гуляйпільської райдержадміністрації № 132 від 04 квітня 2003 року, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативна грошова оцінка якої становить 192706,31 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Гуляйпільський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_8