У х в а л а

іменем україни

6 червня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 22 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Рівненського державного гуманітарного університету про визнання недійсним наказу про зменшення ставки старшого викладача,

в с т а н о в и в :

Справа судами розглядалась неодноразово.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 29 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 22 грудня 2015 року, позов задоволено частково.

Зобов'язано Рівненський державний гуманітарний університет здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 заробітну плату за період з 1 вересня 2014 року по 22 листопада 2014 року за попередніми умовами праці, виходячи зі ставки 1,0 посадового окладу старшого викладача кафедри теорії методики профосвіти Рівненського державного гуманітарного університету та з врахуванням проведених виплат заробітної плати за цей період.

У іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування Рівненського міського суду Рівненської області від 29 жовтня 2015 року та ухвали апеляційного суду Рівненської області від 22 грудня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що керівний орган самостійно на власний розсуд вирішує питання щодо зміни в організації виробництва і праці. Встановивши, що позивача не попереджено про істотну зміну умов праці у встановлений законом строк, суди дійшли висновку про необхідність проведення оплати праці згідно з попередніми умовами за період, на який скорочено зазначений строк, а саме за два місяці. Відмовляючи у задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди, виходив з його недоведеності.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої й апеляційної інстанцій допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 22 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Рівненського державного гуманітарного університету про визнання недійсним наказу про зменшення ставки старшого викладача відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.О.Карпенко