Справа № 495/1484/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (паспорт серії КЕ № 492832 виданий 15.01.1997 року)

ОСОБА_2 (договір № 21/03/16 від 21.03.2016 року)

від відповідача: ОСОБА_3 (доручення б/н від 15.12.2015 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/1484/16-ц

за позовом ОСОБА_1

до Білгород-Дністровської районної організації Українського товариства мисливців і рибалок

про визнання незаконним та скасування рішення президії Білгород-Дністровської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок

В С Т А Н О В И В:

29.02.2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Білгород-Дністровської районної організації Українського товариства мисливців і рибалок (далі по тексту відповідач) про визнання незаконним та скасування рішення президії Білгород-Дністровської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок (а.с.2-5).

Так, позивач просить суд визнати незаконним та скасувати рішення засідання президії Білгород-Дністровської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок про виключення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з Білгород-Дністровської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок, оформлене протоколом № 8 від 25.12.2015 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням засідання президії Білгород-Дністровської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок, оформленого протоколом № 8 від 25.12.2015 року, ОСОБА_1 було виключено з Білгород-Дністровської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок. За твердженням позивача, у протоколі постановили виключити ОСОБА_1 за порушення правил полювання, полювання, при цьому не зазначено, як саме ці дії позивача є порушенням Статуту Білгород-Дністровської РО УТМР.Позивач вважає, що оскаржуваним рішенням президії Білгород-Дністровської РО УТМР порушено передбачене законом право позивача на членство у громадській організації, безпідставно та незаконно позбавлено позивача права бути членом Білгород-Дністровської РО УТМР та займати в ній керівні посади.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.03.2016 року було відкрито провадження по цивільній справі №495/1484/16-ц за позовною заявою ОСОБА_1 доБілгород-Дністровської РО УТМР про визнання незаконним та скасування рішення президії Білгород-Дністровської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок. Справу призначено до розгляду (а.с.18).

Представником відповідача Білгород-Дністровської РО УТМР, подано до суду заперечення на позов ОСОБА_1, згідно з яким голова організації просив суд у задоволенні позову відмовити, за тих підстав, щопозивач є активним браконьєром та ніколи не був активним членом Білгород-Дністровської РО УТМР, який своїми діями спричиняє матеріальну шкоду організації, допускає порушення статуту Товариства та дозволяє його порушувати іншим мисливцям. Крім того, висновок службового розслідування за фактом порушення правил полювання «браконьєрство» та виключення із членів товариства було доведено до членів Ради товариства Білгород-Дністровського РО УТМР, збори яких відбулися 13.03.2016 року, із тридцяти пяти присутніх членів ради Товариства, шляхом голосування, підтримали рішення президії про виключення ОСОБА_1 із членів Товариства за «браконьєрство» тридцяти чотирма голосами, один був проти.

Позивач ОСОБА_1, та його представник ОСОБА_2, у судових засіданнях позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача (Білгород-Дністровської РО УТМР) ОСОБА_3, подані до суду письмові пояснення із запереченнями підтримав в повному обсязі та просив суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши в судових засіданнях пояснення учасників судового процесу, суд дійшов до наступників висновків.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Білгород-Дністровської РО УТМР про визнання незаконним та скасування рішення президії Білгород-Дністровської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 18 серпня 1997 року розпорядженням Білгород-Дністровської районної державної адміністрації №507/97 зареєстрована та інформація про це внесена до Реєстру об'єднань громадян ОСОБА_4 районна організація Українського товариства мисливців і рибалок (УТМР).

Відповідно до пункту 1.3 Статуту, Білгород-Дністровська РО УТМР є юридичною особою (а.с.6-11).

З 29.06.1999 року ОСОБА_1 є членом Білгород-Дністровської РО УТМР (а.с.13).

Рішенням первинної мисливської організації «Затока», що входить до складу Білгород-Дністровської РO УТМР, від 08.02.2014 року ОСОБА_1 було обрано головою цієї первинної організації.

14.03.2014 року рішенням конференції Білгород-Дністровської РО УТМР ОСОБА_1 було обрано головою ревізійної комісії Білгород-Дністровської РО УТМР.

За твердженням позивача, 27.12.2015 року від одного із членів мисливської ради Білгород-Дністровської РО УТМР, ОСОБА_1 стало відомо про те, що рішенням Президії Білгород-Дністровської РО УТМР його виключено з членів УТМР.

29.12.2015 року ОСОБА_1 звернувся до голови Білгород-Дністровської РО УТМР ОСОБА_5 щодо виключення його з членів УТМР, на що останній повідомив позивача, що дане рішення та виписку з протоколу засідання Президії ОСОБА_1 зможе отримати через деякий час.

З виписки з протоколу позивачу стало відомо, що президією Білгород-Дністровської РО УТМР прийнято рішенням про виключення його «з посади голови первинної організації УТМР «Затока», з товариства Білгород-Дністровської РО УТМР та ревізійної комісії УТМР (а.с.12).

11.02.2016 року ОСОБА_1 звернувся до голови Білгород-Дністровської РО УТМР ОСОБА_5 з вимогою надати йому матеріали та результати службового розслідування, про те ОСОБА_5 відмовився реєструвати письмове звернення позивача та заборонив будь кому приймати та реєструвати звернення від ОСОБА_1, про що у присутності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було зроблено запис на зверненні (а.с.14).

Як вказано у виписці з протоколу засідання президії Білгород-Дністровської РО УТМР № 8 від 25.12.2015 року, президією розглядалося питання про порушення ОСОБА_1 правил полювання, проведення службового розслідування комісією, головою якої був ОСОБА_8 Як вбачається з протоколу № 8 в засіданні президії приймали участь дев'ять його членів, а саме: ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 (а.с.12).

Відповідно до статті 3.8. Статуту Білгород-Дністровської РО УТМР, що діє на час виникнення спірних правовідносин, рішення про виключення із членів УТМР приймається загальними зборами первинної організації і затверджується президією районної ради УТМР. Якщо рішення про виключення прийнято вищестоящим органом районної організації УТМР, про це також інформується первинна організація УТМР.

Згідно вказаного положення Статуту, виключення із членів УТМР, як захід громадського впливу, може застосовуватися за порушення Статуту. При цьому, президія районної ради УТМР, повноваження якої викладені у статті 4.11 Статуту, не наділена правом прийняття рішень щодо припинення громадянина членства в УТМР, а лише затверджує голів первинних організацій та звільняє їх з посад у випадках порушень обов'язків та статутних вимог (підпункт «с» статті 4.11.)

Відповідно до п.3.6 Статуту, члени товариства зобовязані:

а) дотримуватися вимог статуту, виконувати рішення зїздів, конференцій, зборів та інших керівних органів товариства;

б) бути на обліку в одній з первинних організацій та брати активну участь у її роботі;

в) виконувати правила полювання і риболовлі, а також дотримуватися встановленого порядку придбання, зберігання, використання, реєстрації, перереєстрації, продажу вогнепальної зброї та боєприпасів до неї;

г) сприяти веденню боротьби з браконьєрством та іншими порушеннями правил полювання і риболовлі;

д) підвищувати знання з питань охорони природи, полювання і риболовлі, пропагувати бережливе ставлення до мисливських звірів, птахів і рибних багатств;

ж) не вчиняти дій, що порушують етику в товариських взаємовідносин на полюванні, а також дій, що завдають моральної або матеріальної шкоди товариству;

з) дбайливо ставитися до майна товариства.

Відповідно до ч.2 ст.20 Закону України «Про мисливське господарство і мисливство», полювання в заборонених для цього місцях, а саме: на територіях і обєктах природного заповідного фонду, де це заборонено на підставі положення про них; на возпроізводних дільницях, крім відстрілу та відлову хижаків; в угіддях без відмітки в дозволі.

Згідно із п. 3.8 Статуту Товариства, за порушення Статуту до членів Товариства можуть застосовуватися такі заходи громадського впливу: зауваження; догана; позбавлення права полювання і риболовлі в угіддях наданих в користування УТМР, або брати участь у змаганнях Товариства, строком до двох років; виведення із складу керівних органів Товариства мисливців і рибалок; виключення із членів Товариства, за дії, які завдають морального та матеріального збитку товариства, або окремим її членам.

Таким чином, виключення із членів товариства є виключним засобом громадського впливу, який може бути застосований до члена товариства тільки за дії, які завдають морального або матеріального збитку товариству або окремим його членам.

Рішення про виключення із членів товариства приймаються загальними зборами первинної організації затверджуються президією районної, міжрайонної, міської, Кримської республіканської, обласної, Київської міської, Севастопольської регіональної рад УТМР.

Рішення про виключення мас право приймати президія районної, міжрайонної, міської, обласної. Київської міської. Севастопольської регіональної. Кримської республіканської. Всеукраїнської рад УТМР.Про це рішення інформується первинна, районна, міжрайонна, міська, обласна, Київська міська, Севастопольська регіональна, Кримська республіканська, організації УТМР.

Виключення з членів УТМР, відповідно із статтею 3.8 та підпункту «в» статті 4.3 здійснюється загальними зборами первинної організації УТМР.

З аналізу положень Статуту Білгород-Дністровської РО УТМР випливає висновок, що виключення з членів УТМР як захід громадського впливу застосовується до членів УТМР за порушення Статуту УТМР, рішення про виключення приймається загальними зборами первинної організації і затверджується президією районної ради УТМР.

Статут містить протиречиві за змістом приписи щодо випадків прийняття рішень про виключення із членів УТМР вищестоящим органом районної організації УТМР (п. 3.8.), який у цьому випадку повинен повідомити про прийняте рішення первинну організацію, та застосування заходів громадського впливу вищестоящою організацією УТМР. При цьому випадків, при яких такі рішення можуть бути прийняті вказаними органами та організаціями, Статутом не передбачено.

Основні засади діяльності юридичних і фізичних осіб у галузі мисливського господарства та полювання визначені Законом України «Про мисливське господарство та полювання».

Предметом доказування у даній справі є наявність чи відсутність в діях позивача повного складу цивільного правопорушення, з якими законодавство, пов'язує виникнення відповідальності у вигляді виключення зі складу УТМР та займаних ним у цьому товаристві посад.

Під час судового розгляду даної цивільної справи представник відповідача в порядку, передбаченому ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не довів обставини вчинення позивачем в зазначені в оскаржуваному рішення день та час браконьєрства, тобто адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.85 КУпАП, тому посилання на такі дії позивача в даному рішенні є безпідставними.

За клопотанням відповідача в судове засідання 18.04.2016 року були викликані свідки ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 для допиту та дачі пояснень, які були приведені до присяги та повідомлені про кримінальну відповідальність за неправдиві показання (а.с.85-88-113).

Між тим, суд до показань і пояснень даних свідків ставиться критично та вважає, що вони не підтверджують того факту, що ОСОБА_1 є активним браконьєром та порушує положення Статуту товариства.

Так, у своїх показаннях і поясненнях свідки посилалися на два випадки порушення ОСОБА_1 правил полювання, але ж конкретні дати та місяці цих випадків зазначити не змогли. Зазначили, що бачили ОСОБА_1 у заборонених для полювання місцях зі сторонніми особами, але ж того факту, що безпосередньо ОСОБА_1 там стріляв по тваринам та у нього було виявлено діч підтвердити не змогли. Крім того, підтвердили той факт що будь-які адміністративні протоколи за дії ОСОБА_1 щодо порушення правил полювання не складалися та до відповідальності він не притягувався.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів порушення ОСОБА_1 правил полювання, положень Статуту товариства та до будь-якої відповідальності за порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання притягнутий він не був, що підтверджує факт дотримання ним законодавства у цій сфері.

Відповідно до ст.42 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законами України. Відповідальність за порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання несуть особи, винні, зокрема, у порушенні права державної власності на мисливських тварин; порушенні правил полювання та здійснення інших видів використання мисливських тварин тощо.

Проте, Білгород-Дністровською РО УТМР при розгляді питання та прийнятті рішення 25.12.2015 року щодо ОСОБА_1 не було прийнято до уваги, що він не є порушником, який вчинив незаконне полювання та жодного разу не був притягнутий за такі дії до адміністративної або кримінальної відповідальності.

Згідно із ст.36 Конституції України, громадяни України мають право на свободу об'єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадські об'єднання» № 4572-VI, що набув чинності 22.03.2012 року, громадські об'єднання утворюються і діють на принципах добровільності, самоврядності, вільного вибору території діяльності, рівності перед законом, відсутності майнового інтересу їх членів (учасників), прозорості, відкритості та публічності. При цьому, ч. 3 даної статті визначено, що самоврядність передбачає право членів (учасників) громадського об'єднання самостійно здійснювати управління діяльністю громадського об'єднання відповідно до його мети (цілей), визначати напрями діяльності, а також невтручання органів державної влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в діяльність громадського об'єднання, крім випадків, визначених законом.

Члени Об'єднання, його органи зобов'язані діяти відповідно до вимог закону та положень Статуту, зокрема, щодо компетенції органів Об'єднання, правомочності загальних зборів, порядку прийняття рішень, учасники Об'єднання, вказавши на обов'язковість для них саме рішень, прийнятих з дотриманням вимог Статуту, внутрішніх документів та законодавства України, засвідчили своє розуміння вимог закону.

Діяльність Товариства будується на основі добровільності членства, виборності керівних органів, підзвітності їх перед членами Товариства, дотримання статутних положень. Його діяльність поширюється на територію України і здійснюється відповідно до Конституції України, Закону України «Про об'єднання громадян», іншого діючого законодавства, а також цього Статуту, в тісній взаємодії з державними органами і громадськими організаціями.

Прийняте рішення, що викладене у протоколі № 8 від 25.12.2015 року про виключення ОСОБА_1 із членів товариства та з посад у товаристві, не узгоджується з положеннями Статуту Білгород-Дністровської РО УТМР, зокрема не додержані вимоги пункту 3.8 розділу, де зазначено, що за порушення Статуту до членів УТМР можуть застосовуватись заходи громадського впливу «виключення із членів УТМР».

Рішення про виключення із членів Товариства приймаються загальними зборами первинної організації і затверджуються президією районної організації УТМР. Рішення про виключення із членів УТМР може прийматися вищестоящим органом районної організації Білгород-Дністровської РО УТМР. Про це рішення інформується первинна, організація УТМР.

У протоколі постановили виключити позивача за порушення правил полювання, полювання, при цьому не зазначено, як саме ці дії позивача є порушенням Статуту Білгород-Дністровської РО УТМР.

Отже, не повідомлення позивача про дату, час та місце засідання президії, розгляд питання всупереч положень Статуту РО УТМР не первинною організацією, а президією, не проведення перевірки та позбавлення позивача можливості надати пояснення та неприйняття до уваги обставин про відсутність в його діях за весь час членства в УТМР порушень правил полювання, свідчить про протиправність проведення засідання президії Білгород-Дністровської РО УТМР та розгляд на ньому питань про позбавлення ОСОБА_1 членства та займаних в Білгород-Дністровської РО УТМР посад.

Оскаржуваним рішенням президії Білгород-Дністровської РО УТМР порушено передбачене законом право позивача на членство у громадській організації, безпідставно та незаконно позбавлено позивача права бути членом Білгород-Дністровської РО УТМР та займати в ній керівні посади.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ст.1 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 57-58 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.213 ЦПК України).

Враховуючи вищезазначені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог ОСОБА_1 доБілгород-Дністровської РО УТМР про визнання незаконним та скасування рішення президії Білгород-Дністровської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок, у зв'язку з чим такий позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 12, 14, 20, 39, 42 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», ст.ст. 1, 3, 10, 11, 57-60, 157, 197, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 доБілгород-Дністровської районної організації Українського товариства мисливців і рибалок про визнання незаконним та скасування рішення президії Білгород-Дністровської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення засідання президії Білгород-Дністровської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок про виключення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з Білгород-Дністровської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок, оформлене протоколом № 8 від 25.12.2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко