УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Завгородньої І.М., ІваненкоЮ.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 23 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» (далі - ПАТ «Миколаївгаз») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ.

Посилалося на те, що відповідачка є споживачем послуг з газопостачання, що надаються позивачем у будинок АДРЕСА_1. Внаслідок приховування відповідачкою дійсних обсягів споживання газу у 2013 році, послуги оплачувалися за нижчим тарифом, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 19 060 грн 16 коп., яку позивач просив стягнути на свою користь.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Миколаївгаз» заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 19 060 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 23 грудня 2015 року рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Миколаївгаз» - Радутна О.О., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є споживачем послуг із газопостачання, що надаються ПАТ «Миколаївгаз» в будинок АДРЕСА_1 відповідно до договору про надання послуг із газопостачання від 13 квітня 2006 року (а. с. 6-7).

Згідно копії абонентської книжки ОСОБА_4 та даних особового рахунку показання лічильника станом на 01 січня 2013 року становили 59 497 м. куб., а станом на травень - 60 605 м. куб. (а. с. 62, 88).

13 червня 2013 року у житловому будинку відповідачки проводилась планова перевірка лічильника газу, який демонтовано та було зафіксовано показання лічильника 69 083 куб. м. (а. с. 8).

Різниця об'єму природного газу становить 8 478 м. куб. (а. с. 4).

19 червня 2013 року складено акт звірки взаєморозрахунків за спожитий природний газ, де зазначений борг у розмірі 3 079,48 грн., який складає половину боргу за 8 478 м. куб., розрахованого газовим підприємством у розмірі 6 197,09 грн., з урахуванням авансу у сумі 2 520,46 грн. та оплати у розмірі 550 грн. (а. с. 9, 47, 88).

Відповідно до переліку абонентів с. Степового щодо показань лічильників газу у період 2012 - 2013 роки, покази лічильника газу ОСОБА_4 вносилися зі слів абонента (а. с. 11-12).

Згідно розрахунків за період з січня 2013 року по грудень 2013 року у червні місяці 2013 року за 8 478 куб. м. було нараховано 6 197,09 грн. З наданих розрахунків також вбачається, що аванс на червень місяць складав 2 520,46 грн., а додатково сплачено 3 629,48 грн. З копій квитанцій вбачається, що 21 червня 2013 року відповідачкою було сплачено 3 079,48 грн. та 04 червня 2013 року - 550 грн. (а. с. 62-64). Зазначене також підтверджується розрахунком заборгованості та розрахунками з абонентом (а. с. 4, 88).

Відповідно до абз. п. 10 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 09 грудня 1999 року № 2246 (далі - Правила) розрахунок населенню за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 р. за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання та/або видів (напрямів) споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. Застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу використання природного газу (зафіксованого на особових рахунках споживача) у попередньому році. Газопостачальні підприємства проводять щороку станом на 1 січня перерахунок оплати вартості використаного природного газу та суми нарахованих пільг окремо щодо кожного споживача залежно від обсягу використання газу у попередньому році та від диференційованих залежно від річних обсягів споживання роздрібних цін, що діяли в зазначеному році. Якщо за підсумками попереднього року використання природного газу споживачем не відповідає обсягам, на підставі яких визначалась ціна на природний газ.

Згідно з наданими відповідачкою фотокопіями квитанцій на оплату за спожитий газ у 2012 році, нею використано за 2012 рік 2 250 куб. м. газу, що підтверджується розрахунком, наданим ПАТ «Миколаївгаз» (а. с. 141). За 2013 рік ПАТ «Миколаївгаз», з урахуванням показань лічильника газу на червень 2013 року, зазначило, що відповідачкою спожито 10 771 куб. м газу. Разом з тим, відповідно до п. 10 Правил ціна газу визначалася з урахуванням обсягу спожитого газу у 2012 році. Тобто при споживанні 10 771 куб. м вартість газу за рік становила 7 813 грн 28 коп., що підтверджується розрахунком, наданим ПАТ «Миколаївгаз» (а. с. 141). З цього ж розрахунку вбачається, що кінцеве сальдо станом на 01 січня 2014 року становить 160 грн 40 коп. переплати.

Отже, суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що позивачем не підтверджено виникнення заборгованості у ОСОБА_4 за 2013 рік.

Інші доводи касаційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення суду апеляційної інстанції, оскільки судове рішення законне та обґрунтоване.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 23 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Завгородня І.М. ІваненкоЮ.Г.