Справа № 544/1367/16-ц
пров. № 2/544/641/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 грудня 2016 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Сайко О.О.,

за участі секретаря Костенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду на вул. Соборна, 41 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток в праві спільної власності,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення часток в праві спільної власності.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 13.04.1963 його мати ОСОБА_3 є власником 48/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд по вул. Зарічанській (до перейменування вул. ОСОБА_4), 13 у с. Заріччя Пирятинського району Полтавської області. Власником решти 52/100 часини будинку є відповідач ОСОБА_2.

Вищевказане будинковолодіння розташоване на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1753 гектарів, яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

03 червня 2016 року померла ОСОБА_3. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина у виді 48/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та невизначеної частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1753 гектарів, що розташована за вказаною адресою.

При зверненні до Пирятинської державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_1 було відмовлено у його видачі оскільки частка померлої у спільному з ОСОБА_5 майні земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1753 гектарів не виділена.

Просив визначити частку померлої 03.06.2016 ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1753 гектарів, що розташована по вул. Зарічанській (до перейменування вул. ОСОБА_4), 13 у с. Заріччя Пирятинського району Полтавської області, у розмірі 48/100 частини.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність. Позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність. Проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність відповідача, оскільки його особисті пояснення у судовому засіданні не обовязкові.

Судом встановлено:

03 червня 2009 року померла ОСОБА_3 (а.с.9).

Внаслідок її смерті відкрилася спадщина у виді 48/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що в цілому складається з житлового будинку «А-1» (загальною площею 120,10 м2, житловою площею 50,20 м2), погреба з шийкою «Ж», сараю «Б», прибудови до сараю «б, сажу «В», вбиральні «Д», навісу «е», гаражу-літньої кухні «Е», вбиральні «И», літнього душу «К», огорожі №2, огорожі №3, огорожі №4, хвіртки №5, огорож №6, ями вигрібної №7, воріт №8 (а.с.15-17), розташованого по вул. Зарічанській (до перейменування вул. ОСОБА_4), 13 у с. Заріччя Пирятинського району Полтавської області, що належав померлій на підставі договору купівлі-продажу від 13 квітня 1963 року, посвідченого державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області (реєстр. № 833), та невизначеної частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1753 гектарів, що розташована за вказаною адресою (а.с.10-11,12,13-14).

Як передбачено ст. 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 та спадкоємцем її майна за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області 18.02.2016, зареєстрованим в реєстрі за №124 (а.с.37). Позивач у визначений законом строк подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері (а.с.31).

При зверненні до Пирятинської державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_1 було відмовлено у його видачі, оскільки частка померлої ОСОБА_6 у спільному з ОСОБА_2 майні земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1753 гектарів не виділена (а.с.20).

Відповідно до довідки КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 340-Т від 02.11.2016, матеріалів інвентаризаційної справи № 1087 співвласником будинковолодіння, розташованого по вул. Зарічанській (до перейменування вул. ОСОБА_4), 13 у с. Заріччя Пирятинського району Полтавської областіє відповідач ОСОБА_2, якому належить 52/100 частини будинковолодіння (а.с.18,19).

Судом встановлено, що земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :04:001:0150, площею 0,1753 га, належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 951858 (а.с.13-14). В звязку з тим, що співвласник указаного нерухомого майна ОСОБА_3 померла, укласти договір визначення ідеальних часток не можливо.

Указані обставини є перешкодою у спадкуванні майна позивачем ОСОБА_1

Згідно ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Частина 2 ст. 89 Земельного кодексу України передбачає, що у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку.

Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки відповідно до ч. 4 ст. 89 Земельного кодексу України.

Частиною 5 ст. 89 Земельного кодексу України визначено, що поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Згідно ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

В пункті 17 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є: майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 60 - 74 Сімейного кодексу України (далі - СК)); майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

У пункті 3.4 Інформаційного листа ВССУ від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається , що частка кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Право спільної часткової власності на земельну ділянку відповідно до п.г ч.1 ст. 87 Земельного кодексу України виникає також за рішенням суду.

Згідно із п. 18 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16.04.2004 № 7, при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК ( 2768-14 ) до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. В разі переходу права власності на будівлі та споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначалось пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження останніх.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе визначити, що часткаОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер :04:001:0150) площею 0,1753 гектарів, що розташована по вул. Зарічанській (до перейменування вул. ОСОБА_4), 13 у с. Заріччя Пирятинського району Полтавської області складає 48/100 частини.

На підставі викладеного та ст.ст. 15, 16, 357,1226 ст.ст. 86, 87, 89 ЗК України, п. 18 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16.04.2004 № 7, керуючись ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити, що частка померлої 03.06.2016 ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер :04:001:0150) площею 0,1753 гектари, що розташована по вул. Зарічанській (до перейменування вул. ОСОБА_4), 13 у с. Заріччя Пирятинського району Полтавської області, становить 48/100 частини.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: