У Х В А Л А

Іменем України

27 квітня 2016 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Петренко Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

11.04.2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - залишено без руху та надано пять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

Позовну заяву залишено без руху, оскільки квитанції про сплату судового збору до позовної заяви не додано.

Позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором позики від 05 березня 2014 року в розмірі 349000,00 грн. (триста сорок девять тисяч гривень 00 копійок), 3% річних в розмірі 15719,34 грн. (пятнадцять тисяч сімсот девятнадцять гривень 34 копійок) та збитки від інфляційних процесів в розмірі 183225,00 грн. (сто вісімдесят три тисячі двісті двадцять пять гривень 00 копійок). Дана вимога є вимогою майнового характеру. В позові зазначена ціна позову: 547944,34 гривень.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов. Зокрема, частиною п'ятою статті 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина п'ята статті 119 ЦПК), не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК України).

Так, наслідком недотримання зазначеної умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо цей недолік не буде усунуто у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК України).

Обов'язок подання належних доказів сплати судового збору за подання позовної заяви покладається на позивача.

Статтею 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

20 квітня 2016 року на електронну адресу суду надійшла світлокопія квитанції, з якої не можливо визначити хто сплачував грошові кошти, за що вони сплачені, на який рахунок, по якій справі, ніякого супровідного листа не надходило.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» де передбачено, що перерахування суми судового збору здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року N 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року N 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року N 22 (зі змінами)).

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Згідно поштового повідомлення ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області позивач, ОСОБА_1, отримав 15 квітня 2016 року, про що міститься відбиток печатки на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Як зазначалося вище, 20 квітня 2016 року на електронну адресу суду надійшла світлокопія квитанції, з якої не можливо визначити хто сплачував грошові кошти, за що вони сплачені, на який рахунок, по якій справі, ніякого супровідного листа не надходило.

Проте з вказаних вище положень чинного законодавства, слідує, що в матеріалах справи повинен бути оригінал квитанції про сплату судового збору. Копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Інших документів на адресу суду на виконання ухвали Токмацького районного суду Запорізької області від 11 квітня 2016 року не надходило.

Станом на 27 квітня 2016 року, позивачем не надано оригіналу квитанції про сплату судового збору, що свідчить проте, що в установлений строк позивачем зазначені в ухвалі недоліки не усунені, а тому позовну заяву слід вважати неподаною і повернути позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121, 210 ЦПК України, суддя, -

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів вважати неподаною та повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в 5-денний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя /підпис/

з оригіналом згідно

Суддя: