Справа № 337/1713/16-ц
Провадження № 3/337/1030/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2016 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

при секретарі Жевакіній Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ЖБК «Автомобіліст-2», треті особи: ОСОБА_3, приватний нотаріус ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

У позові вказав, що 20.07.1960 року його батьки зареєстрували шлюб, а у 1970 році вони отримали у ЖБК «Автомобіліст-2» кооперативну квартиру АДРЕСА_1, пай за яку виплатили, однак не зареєстрували своє право власності на неї, свідоцтво про право власності на вказану квартиру не отримували. Членом кооперативу була мати ОСОБА_5, яка 23.07.2003 року померла. Заповіт вона не залишила. Спадкоємцями першої черги після її смерті був чоловік - ОСОБА_6, донька- Грушина Л.М, та він, як син померлої, але з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори вони не зверталися. В свою чергу батько ОСОБА_6, у відповідності до діючого на той час законодавства, як спадкоємець за законом, фактично прийняв спадщину, оскільки на час смерті дружини був зареєстрований та мешкав разом з нею. 02.02.2008 року помер батько ОСОБА_6 Спадкоємцями після його смерті є він та його сестра ОСОБА_3, але з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори вони не зверталися. Вважає, що прийняв спадщину після смерті батька, відповідно до ст. 1268 ЦК України, оскільки проживав разом із спадкодавцем. Він звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини, але постановою від 29.02.2016 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру. ОСОБА_3 письмово відмовилася від спадкового майна. Просив визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6, який помер 02.02.2008 року.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, поважну причину не явки суду не повідомив, про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову судом не заперечує.

Представник відповідача ЖБК «Автомобіліст-2» у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про визнання позовних вимог, проти задоволення позову не заперечує.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи без її участі.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про розгляд справи була повідомлена належним чином.

Враховуючи вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, по наявним у справі документам.

Відповідно до ст.. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги позивача підлягаючими задоволенню, у звязку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про одруження І-УР № 830294 від 20.07.1960 року, ОСОБА_8 (на російській мові) та ОСОБА_9 (на російській мові) 20.07.1960 року зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище на російській мові «Бакумовская» (а.с. 17).

Згідно свідоцтва про народження І-АГ № 285390, виданого Ленінським р/б ЗАГС 11.11.1970 року, ОСОБА_1, народився 17.10.1970 року, його батьками записані мати ОСОБА_5, батько ОСОБА_6 ( а.с. 17).

Як вбачається з довідки ЖБК «Автомобіліст-2» ОСОБА_5 виплатила суму вартості квартири 3725 крб. 60 коп. у травні 1985 року (а.с. 95).

Згідно довідки виданої ЖБК «Автомобіліст-2» № 19 від 20.09.2015 року, ОСОБА_5 була зареєстрована та проживала разом з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 з 12.07.1970 року по день смерті 23.07.2003 року (а.с. 20).

З відповіді ТОВ ЗМБТІ від 21.03.2016 року за № 2551 вбачається, що в матеріалах інвентаризаційної справи на обєкт нерухомості, який розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул.Лахтинська, 12, відсутні правовстановлювальні документи на підставі яких було набуто або відчужено право власності на квартиру № 14 (а.с. 23).

Відповідно до свідоцтва про смерть І-ЖС № 262007, виданого 24.07.2003 року, ОСОБА_5 померла 24.07.2003 року, про що зроблений актовий запис № 6682 (а.с.18).

Оскільки спадкодавець померла до набрання чинності ЦК України від 16.01.2003 року, питання про спадкування після її смерті вирішується за правилами ЦК УРСР від 18.07.1963 року.

Відповідно до ч. 1 ст.549 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до наведеної вище статті 549 ЦК, чинного на той час, закон не вимагав від спадкоємця, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Дії які були зазначенні в цивільному законодавстві, який діяв на момент прийняття спадщини повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, оскільки така умова прийняття спадщини прямо визначена для спадкоємця, який на час відкриття спадщини або фактично вступає в управління або володіння спадковим майном, чи звертається до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 постійно проживав разом з спадкодавцем ОСОБА_5, що підтверджується довідкою ЖБК «Автомобіліст-2» № 19 від 20.09.2015 року, а тому вважається таким, що прийняв спадщину після смерті дружини ОСОБА_5

Також відповідно до свідоцтва про смерть І-ЖС № 101031, виданого 03.02.2008 року, ОСОБА_6 помер 02.02.2008 року, про що зроблений актовий запис № 1195 (а.с.19).

Як вбачається з довідки ЖБК «Автомобіліст-2» № 10 від 23.02.2016 року, ОСОБА_1 був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 по день смерті 23.12.2006 року, разом з ним був зареєстрований і проживав син ОСОБА_6 з 23.12.2006 року (а.с. 20).

З копії спадкової справи № 6/2016, вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 до приватного нотаріуса ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_1 Донька померлого ОСОБА_3 пропустила строк прийняття спадщини, але надала заяву в якій повідомила, що поновлювати строк для прийняття спадщини не буде, від прийняття спадщини відмовляється (а.с. 57-77).

Постановою приватного нотаріуса ОСОБА_4 від 29.02.2016 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правоустановчих документів на спадкове майно (а.с. 75).

Згідно з ч. 3 ст.. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член ЖБК стає її власником.

На підставі ст.. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ст.1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, подружжя, що його пережило, батьки.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права і обовязки, які належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно приживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством він не заявив про відмову від неї.

Згідно до п.3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки пай на спірну квартиру виплачений повністю, позивач прийняв спадщину після смерті батька, проживаючи разом з ним в одній квартирі на час його смерті, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але в отриманні свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено через відсутність правоустановчого документу на квартиру, суд вважає позовні вимоги позивача у повному обсязі обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню.

Керуючись ст. ст. 182, 384, 392, 1222, 1223, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6, який помер 02.02.2008 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів через Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: Г.Є. Гнатик