Справа № 509/556/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2016 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Осадченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 Петрвича

про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про зобовязання вчинити певні дії та стягнення грошових коштів.

11.05.2016 року позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої він просив суд з посиланням на ст.12 Закону України «Про судову експертизу», Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджену Наказом Міністерства Юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року, ст.ст.11, 15, 16, ч.1 ст.509, ст.525, ч.1 ст.1212 ЦК України стягнути з судового експерта ОСОБА_2 на його користь 6000 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що в провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа № 509/4271/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Овідіопольська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно та його поділ між спадкоємцями та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. В процесі розгляду вказаної справи ним було подано клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи від 26.12.2014 року. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.12.2014 року було призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої були поставлені питання щодо ринкової вартості об'єктів спадщини. Проведення вказаної експертизи було доручено судовому експерту ОСОБА_2, свідоцтво експерта № 1337. Експертом було заявлено клопотання № 2/15 від 05.01.2015 року, «про надання матеріалів цивільної справи, забезпечення доступу до об'єкта дослідження та внесення авансового платежу, необхідних для підготовки висновку». Відповідно до вимог вказаного клопотання, суду необхідно було надати експерту матеріали цивільної справи № 509/4271/14-ц, сторонам забезпечити доступ до об'єктів дослідження, а позивачу за первісним позовом внести авансовий платіж у розмірі 2000 грн. На підставі клопотання експерта матеріали справи були надані йому судом 04.03.2015 року, авансовий платіж за проведення експертизи здійснений позивачем за первісним позовом 02.02.2015 року, що підтверджується квитанцією до прибуткового косового ордеру № 509/4271/14-ц, забезпечення доступу до об'єктів дослідження відбулося 17.04.2015 року. Згідно із домовленістю між експертом та ним, остаточні розрахунки за проведення експертизи він мав здійснити лише після підготовлення висновку експерта та перед його подачею до згаданого суду, саме тому він самостійно зазначив у своєму клопотанні № 2/15 від 05.01.2015 року, що для забезпечення проведення експертизи та підготовки висновку він має внести авансовий платіж за проведення експертизи у розмірі 2000 грн. До теперішнього часу проведення експертизи не розпочато, все що було зроблено експертом - це огляд об'єктів дослідження. Як наслідок, висновок експерта та матеріали справи до суду експертом не надаються вже на протязі майже року. Вінг неодноразово звертався до експерта, в телефонному режимі, з проханнями пояснити чому не проводиться експертиза та з питаннями коли буде готовий висновок експерта. Його усні вимоги не дали ніякого ефекту і він вирішив звернутися до експерта письмово. Перший лист він надіслав експерту 06.07.2015 року. У даному листі ним зазначалися законодавчі норми, які порушуються експертом та ставилося питання про причини таких порушень, а також в ньому містилася вимога щодо повідомлення експертом точної дати надання висновку експерта до суду. Відповідь під вихідним № 66/15 експерт надіслав йому 20.07.2015 року разом із рахунком на оплату повної вартості експертизи в розмірі 4000 грн. Всупереч їх домовленості та вищезазначеному клопотанню експерта, у відповіді зазначалося, що для завершення експертизи він має провести повну оплату її вартості у розмірі 4000 грн. Також у відповіді експерт вказував, що стан виконання експертизи, на дату надіслання відповіді, оцінюється ним на рівні 70 (сімдесяти) відсотків і, що після отримання повної оплати, яку він отримав 11.08.2015 року, що підтверджується квитанцією № 0.0.420137837.1, висновок експерта буде наданий до суду не більше ніж через десять днів. Враховуючи те, що до теперішнього часу висновок експерта до суду не надавався, ним був направлений другий лист експерту від 22.09.2015 року. У даному листі вкотре зазначалося про порушення законодавчих норм, що регулюють правовідносини у сфері експертних досліджень, про неправдиву, спотворену інформацію, що містилася у відповіді експерта на його перший лист, про хибне тлумачення норм законодавства експертом, про проведення остаточних розрахунків із ним, про недопустимість протиправної поведінки судового експерта, про порушені зобов'язання експерта та правові наслідки таких порушень. Щодо правових наслідків, окрім іншого, він попереджав експерта про намір подати позов до суду відносно його протиправної поведінки, з метою захисту його порушеного права. І навіть після цього жодної реакції експерта та ніякого ефекту не було. Вважає, що така поведінка судового експерта є неприпустимою та такою, що порушує, окрім законодавчих норм, також і етичні норми професії експерта. У цій поведінці вбачається халатне відношення до своїх службових професійних обов'язків та високий рівень правового нігілізму, що негативно впливає на правову культуру та правосвідомість оточуючих, особливо враховуючи, що зазначений експерт є публічною особою, оскільки він займає посаду директора ОСОБА_4 спорту імені ОСОБА_5. На виконання його обов'язку щодо сплати за проведення експертизи ним, загалом, було перераховано на рахунок експерта 6000 грн., що підтверджується відповідними квитанціями. Експерт суду не надає ані висновку, ані матеріалів справи, чим перешкоджає правосуддю та не дає можливості сторонам захистити свої права.

Позивач в судове засідання не зявився, але звернувся до суду з заявою, відповідно до якої позов підтримує, просить розглядати справу у його відсутність. Раніше, в судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, але також звернувся до суду з заявою, відповідно до якої просить суд розглянути справу у його відсутність з урахуванням наданих письмових заперечень. Раніше, в судовому засіданні, відповідач позов не визнав та просив суд у його задоволенні відмовити в повному обсязі.

Ознайомившись з позовом, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов не обґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає в повному обсязі, з наступних підстав.

Як вибачається з матеріалів справи та підтверджується письмовими доказами по справі, в провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа № 509/4271/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Овідіопольська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно та його поділ між спадкоємцями та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

В процесі розгляду вказаної справи позивачем було подано клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи від 26.12.2014 року. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.12.2014 року було призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої були поставлені питання щодо ринкової вартості об'єктів спадщини. Проведення вказаної експертизи було доручено судовому експерту ОСОБА_2, свідоцтво експерта № 1337.

За проведення експертизи позивачем було сплачено експерту 6000 грн.

23.03.2016 року експертом було надіслано до Овідіопольського районного суду Одеської області висновок експерта з судової будівельно-технічної експертизи № 7/16 від 11.03.2016 року.

Відповідно до вимог ч.2 ст.134 ЦПК України одним із способів забезпечення доказів є призначення експертизи.

Згідно з п.4 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи (судових витрат) належать витрати, повязані із проведенням судових експертиз.

З урахуванням того, що експертиза була призначена в порядку ст.ст.134, 135, 143, 144 ЦПК України по цивільній справі № 509/4271/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Овідіопольська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно та його поділ між спадкоємцями та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, питання щодо розподілу судових витрат між сторонами повинно вирішуватись на підставі ст.88 ЦПК України, в звязку з чим суд вважає, що жодних правових відносин між сторонами, передбачених ЦК України, у сторін не виникло та правові підстави для задоволення позову відсутні.

Що стосується терміну проведення експертизи, її недоліків, поведінки експерта, це не може бути предметом розгляду, так як позивач має право щодо звернення до установ, яким підпорядкований експерт, з відповідними скаргами для притягнення його до відповідальності.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 208, 209, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання його копії апеляційної скарги.

Суддя А.І.Бочаров