Справа № 573/2443/16-ц
Номер провадження 2/573/921/16
РІШЕННЯ

іменем України

27 грудня 2016 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Терещенко О. І.,

з участю секретаря Кислої Ю. М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання доньки, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 є батьком її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 24 грудня 2008 року з ОСОБА_2 на її користь на утримання доньки стягнуті аліменти у розмірі 250 грн., але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Відповідач після розлучення з нею вступив до нового шлюбу і має двох дітей. На даний час вона отримує аліменти на утримання доньки в розмірі 370 грн., але цих коштів недостатньо, оскільки вона знаходиться у скрутному матеріальому становищі, їй необхідні кошти на проживання, одяг, харчування, додаткові заняття та лікування доньки, яка хворіє на гастродуоденіт і перебуває на обліку в районній лікарні. До того ж відповідач ухиляється від покладеного на нього судом обов'язку та станом на 01 грудня 2016 року має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 5241 грн. За відомостями державної виконавчої служби ОСОБА_2 має у своїй власності дві земельні ділянки та транспортні засоби. Тому ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду і просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 24 грудня 2008 року, а саме з 250 грн. до 500 грн., але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, зазначив, що немає можливості сплачувати аліменти в розмірі 500 грн.

Заслухавши позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі з 28 жовтня 2000 року по 10 вересня 2007 року. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 29 серпня 2007 року, яке набрало законної сили 10 вересня 2007 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а. с. 5, 7, 20).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а. с. 6).

Також судом встановлено, що рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 24 грудня 2008 року з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 250 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24 листопада 2008 року. Рішення суду набрало законної сили 04 січня 2009 року (а. с. 11).

З довідки виконкому Ворожбянської міської ради від 02 грудня 2016 року вбачається, що неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матірю ОСОБА_1 (а.с. 8).

Як вбачається з довідки ВП «Сумська вагонна дільниця» РФ «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» від 30 листопада 2016 року, позивач ОСОБА_1 працює у вищевказаній організації на посаді провідника пасажирського вагону та за період з травня по жовтень 2016 року отримала дохід в розмірі 39420 грн. 25 коп. (а. с. 9).

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментах, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки, заборгованість зі сплати аліментів станом на 01 грудня 2016 року становить 5241 грн. 20 коп. Відповідач ОСОБА_2 протягом 2016 року аліментів на користь позивача ОСОБА_1 не сплачував взагалі (а. с. 10).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 має у власності дві земельні ділянки, які передані в оренду ТОВ «Білопілля Агросвіт» та ФГ «Іскрисківщинське» (а. с. 12).

Також відповідач ОСОБА_2 має у своїй власності автомобіль НОМЕР_1 та мотоцикл «ИЖ Юпитер 5», д.н.з. НОМЕР_2 (а. с. 13).

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на зміст ст. ст. 10 ч. 3, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 23 зазначеної постанови розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Виходячи зі змісту ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Отже, у звязку із погіршенням стану здоровя дитини, зміною матеріального становища, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При зміні розміру аліментів суд враховує також, що відповідно до ст. ст. 7, 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» з 01 грудня 2016 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 д о 18 років становить 1689 грн., 30% від вказаної суми становить 506,7 грн., мінімальна заробітна плата 1600 грн., а також розмір середньої заробітної плати в Сумській області, яка за офіційними даними Державної служби статистики України станом на жовтень 2016 року становила 4199 грн.

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є працездатним.

У судовому засіданні ОСОБА_2 зазначив, що немає можливості сплачувати аліменти в розмірі 500 грн., але жодного доказу на підтвердження даного факту суду не представив, хоча судом йому надавалась така можливість, оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва з 22 на 27 грудня 2016 року за клопотанням відповідача для надання доказів.

Але 27 грудня 2016 року відповідач у судове засідання не прибув, будь-яких доказів щодо неможливості сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. не надав, причин свого неприбутття суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

В свою чергу позивач ОСОБА_1 іншого доходу крім заробітної плати не має, на утриманні має неповнолітню дитину, яка часто хворіє. Хоча хвороба дитини документально не підтверджена, але відповідач не заперечував даного факту.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів підлягає частковому задоволенню, а тому необхідно збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 24 грудня 2008 року, та стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 500 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів не менше 30% прожиткового мінімуму, то в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, так як мінімальний розмір аліментів не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку стосується лише випадків, коли аліменти присуджуються у відповідній частці від доходу батька або матері дитини, а не у твердій грошовій сумі, як це передбачено ст. 184 СК України.

В той же час суд звертає увагу на те, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним та може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або стягувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 183, 191, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 60, 88, 209, 213, 215 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 за рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 24 грудня 2008 року, та стягувати з ОСОБА_2 щомісячно аліменти в розмірі 500 (пятсот) гривень на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи стягнення з 05 грудня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, на користь матері дитини ОСОБА_1.

У задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповіного віку ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок у дохід держави.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя