Справа № 521/6491/16-ц
Провадження №2/521/3176/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2016 року Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 у складі головуючого судді Граніна В.Л., при секретарі Янкул Г.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася з позовом до відповідача про розірвання договору довічного утримання між нею та ОСОБА_3, який був укладений 23.06.2004 року та посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_4 одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №3-1479.

У підтвердження своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до умов зазначеного договору вона передала у власність відповідачу ? частину квартири №4, що знаходиться в м. Одесі, вул. Б.Хмельницького, 31, а відповідач, в свою чергу, зобовязався довічно повністю утримувати її, а саме забезпечувати їжею, одягом, ліками, необхідною допомогою, у тому числі з право безкоштовного довічного користування зазначеною квартирою, однак обовязки за договором відповідач не виконує, жодним чином не забезпечує належною допомогою ні в матеріальному вигляді, ні в грошовому вигляді.

Представник позивача приймала участь у судовому засіданні, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволені.

Відповідач приймала участь у судових засіданнях та на перших судових засіданнях позов не визнавала, однак у останньому засіданні позов визнала та не заперечувала проти розірвання зазначеного договору.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення сторін та свідків, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

В судовому засіданні встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що 23.06.2004 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_4 одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №3-1479. Відповідно до умов зазначеного договору позивач передала у власність відповідачу ? частину квартири №4, що знаходиться в м. Одесі, вул. Б.Хмельницького, 31, а відповідач, в свою чергу, зобовязався довічно повністю утримувати її, а саме забезпечувати їжею, одягом, ліками, необхідною допомогою, у тому числі з право безкоштовного довічного користування зазначеною квартирою.

Позивачка зазначає, що обовязки за договором відповідач не виконує, жодним чином не забезпечує належною допомогою ні в матеріальному вигляді, ні в грошовому вигляді. На неодноразові її звернення щодо допомоги відповідач не реагувала, а лише відмовляла їй.

Факт не виконання договірних зобовязань по належному утриманню відповідачем позивача також підтвердили свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_1, які зазначили, що ні разу не бачили ОСОБА_3 за місцем проживання позивача, та їм нічого не відомо про позивачу зі сторони відповідача.

Як вбачається з вимог ст. 744 ЦК України - за договором довічного утримання одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачу) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом довічно.

Згідно ч.1 ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією зі сторін інша сторона має право частково або у повному обсязі відмовитись від зобов'язань, якщо це встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 755, ст. 756 ЦК України, договір довічного утримання може бути розірвано за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у випадку невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. У разі розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем зобов'язань по договору, відчужувач набуває право власності на майно, яке було їм передано та має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

Крім цього, в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-53388св13 від 29 січня 2014 року зазначено, що з урахуванням підстав позову (обставин, які вказують на неналежне виконання договору), саме відповідач зобовязаний довести належне виконання умов договору довічного утримання, що ним не здійснено.

Таким чином, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору довічного утримання та визнанням відповідачем позову, у судовому засіданні встановлено, що відповідач не спроможний захистити права та інтереси позивача, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, внаслідок чого вищезазначений договір довічного утримання підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України, при розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Також суд враховує, що згідно ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання може бути розірвано на вимогу набувача без будь яких інших підстав. Таким чином, згода двох сторін на розірвання цього договору є підставою для його розірвання. І в даному випадку суд не може відмовити в позові з посиланням на те, що таке розірвання може бути зроблено в нотаріальній конторі.

Оскільки судом встановлені підстави для розірвання договору довічного утримання, то 1/2 частина квартири АДРЕСА_1, що складається в цілому з однієї житлової кімнати, житловою площею 14,6 кв. м., загальною площею 22,6 кв. м., підлягає поверненню позивачу.

Щодо вимоги позивача визнати за нею право власності на ? частину вищевказаної квартири, суд зазначає, що факт розірвання договору довічного утримання та повернення майна позивачу несуть за собою наслідки, відповідно до яких за позивачем визнається право власності на зазначене майно, а тому немає необхідності у їх задоволені.

Позивач не наполягала на поверненні їй сплаченого судового збору.

Згідно ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення може визначити порядок його виконання, про що зазначає у рішенні. Тому суд направляє рішення для скасування державної реєстрації від 21.07.2004 року на імя ОСОБА_3 і скасування заборони на нерухоме майно.

На підставі ст. ст. 610-611, 615, 651, 653, 749, 755, 756 ЦК України та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 213, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений 23.06.2004 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_4 одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №3-1479.

Припинити право власності ОСОБА_3 на ? частину квартири АДРЕСА_1, що складається в цілому з однієї житлової кімнати, житловою площею 14,6 кв. м., загальною площею 22,6 кв. м.

Повернути 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що складається в цілому з однієї житлової кімнати, житловою площею 14,6 кв. м., загальною площею 22,6 кв. м. Гуськовій Герті Іллівні.

Рішення направити для скасування державної реєстрації від 21.07.2004 року на імя ОСОБА_3 (ідентифікаційним номер НОМЕР_1): форма власності: приватна спільна часткова; частка власності: ?; підстава виникнення: договір довічного утримання, 3-1479, 23.06.2004, ОСОБА_4 одеська державна нотаріальна контора.

Рішення направити для скасування заборони на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 38557, зареєстрований 23.06.2004 року 12:1:26 за №38557 реєстратором: ОСОБА_4 одеська державна нотаріальна контора, 65012, Одеська область, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 19-Б, підстава: договір довічного утримання, 3-1479, 23.06.2004 року, ОСОБА_4 одеська державна нотаріальна контора; обєкт обтяження: квартира, ? частина квартири, адреса: АДРЕСА_2; власник ОСОБА_3 заявник ОСОБА_4 одеська державна нотаріальна контора,

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десяти денний строк з дня проголошення рішення

Головуючий