Ухвала

іменем україни

15 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

УмновоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних нарахувань, трьох процентів річних, моральної шкоди, витрат на проведення експертизи та витрат на правову допомогу, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 січня 2016 року та рішення апеляційного суду Тернопільської області від 10 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 06 листопада 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), винним у скоєнні якої було визнано ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в Публічному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Країна» (далі - ПАТ «СК «Країна»). Внаслідок даної ДТП було пошкоджено належний позивачу автомобіль марки «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1.

Позивач зазначав, що представником ПАТ «СК «Країна» було здійснено поверхневий огляд його автомобіля (без урахування прихованих дефектів), про що було складено акт огляду, на підставі якого було вирішено виплатити ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 6 944 грн 88 коп. без урахування ПДВ та 8 333 грн 85 коп. з ПДВ, які були перераховані 10 березня 2015 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Кристал Моторс» (далі - ТОВ «Кристал Моторс»), яке проводило ремонт автомобіля.

Позивач звернувся до експерта-товарознавця СПД ФО ОСОБА_5 для проведення автотоварознавчого дослідження та надання експертного висновку щодо вартості матеріального збитку.

Згідно з висновком експерта розмір матеріального збитку, завданого позивачу, становить 14 965 грн 92 коп., а вартість необхідного відновлювального ремонту автомобіля для усунення наявних пошкоджень та його відновлення становила 13 552 грн 25 коп.

Позивач вказував, що для проведення необхідного ремонту змушений був за власні кошти замовляти та купувати додаткові елементи кузова пошкодженого автомобіля, а саме за ціною 9 315 грн було куплено капот автомобіля, у зв'язку із чим він звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування згідно з вартістю проведених робіт, однак ПАТ «СК «Країна» повідомило про виплату коштів згідно зі звітом ТОВ «Експертум АВЕ» на суму 8 333 грн 85 коп.

Також ОСОБА_3 зазначав, що відповідач порушив терміни виплати страхового відшкодування, а тому вважав, що він повинен сплатити пеню за період з 20 лютого 2015 року по 25 серпня 2015 року, інфляційні нарахування і 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в порядку ст. 625 ЦК України.

Крім того, несвоєчасною виплатою і не в повному обсязі суми страхового відшкодування йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінив у розмірі 32 256 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з ПАТ «СК «Країна» на свою користь 49 084 грн 44 коп., з яких 9 315 грн - сума невиплаченого страхового відшкодування, 2 680 грн 26 коп. нарахованої пені, 484 грн 38 коп. інфляційних нарахувань, 148 грн 80 коп. - 3 % річних, 32 256 грн понесеної моральної шкоди у розмірі, 700 грн витрат на проведення експертного дослідження, 3 500 грн витрат на правову допомогу та 490 грн 84 коп. сплаченого судового збору.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 січня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «СК «Країна» на користь ОСОБА_3 9 315 грн страхового відшкодування, 3 500 грн витрат на правову допомогу. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 10 березня 2016 року змінено рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на правову допомогу, зменшено розмір стягнутих витрат з 3 500 грн до 918 грн 67 коп. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «СК «Країна» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що 06 листопада 2014 року в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області сталася ДТП за участю автомобіля ЗІЛ-ММ3554М, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який допустив наїзд на автомобіль «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_3, який був припаркований позаду нього, в результаті чого автомобіль останнього отримав механічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність ФОП ОСОБА_4 застрахована у ПАТ «СК «Країна», згідно з полісом обов'язкового страхування.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

07 листопада 2014 року ОСОБА_3 подав повідомлення про ДТП до ПАТ «СК «Країна», в якому зазначив про пошкодження переднього бампера, капота двигуна, передньої правої фари автомобіля.

07 листопада 2014 року складено акт огляду транспортного засобу, в якому зафіксовано наступні пошкодження: капот двигуна деформований, бампер передній потертості лакофарбового покриття, блок-фара права пошкоджена.

Згідно зі звітом від 12 січня 2015 року, складеного оцінювачем ТОВ «Експертум-АВЕ» на замовлення ПАТ «СК «Країна», матеріальний збиток завданий власнику автомобіля марки «Тойота Корола» складає 8 333 грн 85 коп. з урахуванням ПДВ.

Платіжним дорученням від 10 березня 2015 року ПАТ «СК «Країна» на рахунок ТОВ «Кристал моторс» було перераховано 8 333 грн 85 коп. на здійснення ремонтних робіт автомобіля «Тойота Корола».

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 18 грудня 2014 року, виготовленого за заявою ОСОБА_3 СПД ФО експертом-автотоварознавцем ОСОБА_5, вартість матеріального збитку, завданого позивачу в результаті ДТП, становить 14 965 грн 92 коп. Зазначений висновок зроблено експертом на підставі огляду транспортного засобу, у якому зазначено про необхідність заміни кришки капота, яка деформувалась у вигляді об'ємного згину та плавно подібної рівнонаправленої деформації з порушенням геометричних параметрів.

Також судами було встановлено, що ОСОБА_3 придбав капот автомобіля, вартість якого 9 315 грн, які відповідач відмовився йому відшкодувати.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення 9 315 грн, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що зазначена сума коштів витрачена ОСОБА_3 на придбання капота, який внаслідок ДТП є деформований та підлягає заміні.

При цьому судом взято до уваги висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 18 грудня 2014 року, виготовленого за заявою позивача СПД ФО експертом-автотоварознавцем ОСОБА_5

Крім того стягуючи з відповідача витрати на правову допомогу у заявленому розмірі, суд першої інстанції виходив з того, що сплата вказаної суми підтверджується квитанцією від 29 червня 2015 року.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині витрат на правову допомогу, апеляційний суд дійшов висновку про зменшення суми витрат з посиланням на положення Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Разом з тим, погодитися з висновками суду апеляційної інстанції не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Таким вимогам закону рішення суду апеляційної інстанції не відповідає з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК Україниособа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК Україниреальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з п. 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методика) вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до п. 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6. Методики передбачено 2 випадки, коли у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості та який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04 червня 2014 року № 6-49цс14, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Із роз'яснень, викладених у п. 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», вбачається, що у випадку якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про стягнення з ПАТ «СК «Країна» різниці між виплаченим страховим відшкодуванням та між реальною вартістю складових, які були замінені під час ремонту, оскільки за договором про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності страховик відшкодовує лише витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Апеляційний суд помилки суду першої інстанції не виправив та залишив рішення в цій частині без змін.

Ураховуючи, що судом апеляційної інстанції не встановлені фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, та допущені порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду апеляційної інстанції відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 10 березня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська