Єдиний унікальний номер 448/390/16-ц
Провадження № 2/448/195/16
У Х В А Л А

06.04.2016 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Стецик Я.Є., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Чернівської сільської ради Мостиського району та АТП «Галичина», треті особи - Приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

05.04.2016р. позивачі звернулись до суду із позовом до Чернівської сільської ради Мостиського району та АТП «Галичина», треті особи - Приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права власності на спадкове майно.

Просять визнати за ними в порядку спадкування після смерті спадкодавців ОСОБА_6 та ОСОБА_7 право власності на таке майно:

за нею (позивачкою ОСОБА_1С.). право власності на земельну ділянку (середню земельну частку (пай) №621 площею 196 умовних кадастрових гектарів на території Чернівської сільської ради;

за ним позивачем (ОСОБА_2С.) право власності на житловий будинок з господарським спорудами №32 по вул.В.Івасюка в с.Заверхи Мостиського району.

Перевіривши матеріали заяви, вважаю, що така підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ст.119 ЦПК України позовна заява повинна відповідати певній формі і змісту, зокрема повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину чи наявність підстав для звільнення від доказування, позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позовна ж заява позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подана без додержання вимог ст.119 ЦПК України. Так, в порушення п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позивачі, заявляючи вимоги майнового характеру, у позовній заяві не зазначили ціни позову, тобто грошового вираження такого. Ціна позову визначається позивачем та повинна бути зазначена у заяві, і саме від ціни позову залежить правильність сплати судового збору. Згідно п.п.2,9,10 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю цього майна, а якщо позов складається з кількох самостійних вимог, як в даному випадку, ціна позову визначається сумою всіх вимог.

Тягар доказування вартості майна несе позивач, а тому як докази вартості майна суду можуть бути подані відомості (довідки) з РБТІ про вартість житлового будинку з господарськими спорудами, відомості про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, тощо.

Однак, позивачами не надано ні доказу (довідки) про вартість житлового будинку, ні довідки про вартість (розрахунок грошової оцінки) земельної ділянки. Тобто, позивачі в порушення вимог п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України, не довели належними та допустимими доказами (довідкою про оцінку вартості нерухомого майна (будинку), довідкою про розрахунок грошової оцінки земельної ділянки, тощо) дійсної вартості спірного майна, із якої визначається ціна позову та сплачується судовий збір, хоча зі змісту ст.80 ЦПК України, вбачається, що тягар доказування вартості майна несе саме позивач.

Зазначені обставини унеможливлюють суду здійснити перевірку правильності сплаченого позивачами судового розміру в сумі 551 грн. 20 коп., тобто чи сплачений ними судовий збір відповідає дійсній вартості спірного спадкового майна.

Оскільки позивачі звертаються до суду з позовною заявою майнового характеру (позовом про визнання права власності на нерухоме майно), то згідно вимог Закону України «Про судовий збір» їм слід сплатити судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя (суд), встановивши, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст.ст.119-120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, залишає позовну заяву без руху з наданням строку для усунення недоліків. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119, 120 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що вказана заява підлягає залишенню без руху, а позивачам слід надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Чернівської сільської ради Мостиського району та АТП «Галичина», треті особи - Приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права власності на спадкове майно, залишити без руху, надавши позивачам строк у 5 (пять) днів з дня отримання ухвали, для усунення вказаних у цій ухвалі недоліків.

Попередити ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що у разі, якщо у зазначений в даній ухвалі строк недоліки не будуть усунені, то подана позовна заява буде вважатись неподаною і така буде їм повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_8

З оригіналом згідно:

Суддя Я.Є. Стецик