10 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючий суддя: Качан В.Я.
Судді: Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.
секретар: Грабова Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, за участі третьої особи: державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Гуріної Д.І. про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -
У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 пеню на заборгованість по сплаті аліментів, розраховану за період з 19.11.2014 по 02.07.2015 включно у розмірі 286 500,00 грн., а також судовий збір в сумі 2 865,00 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить суд скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2015 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Справа 761/12650/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/792/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Маліновська В.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
В обґрунтування своїх вимог представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилається на те, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, таким, що не ґрунтується на нормах матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення позивача ОСОБА_3, її представника ОСОБА_7, представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_8, які з'явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, щоЗ 26.07.2003 по 12.11.2013 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05.11.2014 стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини у розмірі 15 000,00 грн., з індексацією, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 01.04.2014. Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежів за один місяць.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 18.11.2014.

Із фіскального чека від 26.12.2014 вбачається, що ОСОБА_1 було сплачено аліменти в сумі 15 000,00 грн.

Із квитанції № 1АВN13242 від 03.07.2015 на суму 142 200,00 грн. вбачається, що ОСОБА_1 було повністю погашено заборгованість по аліментам, яка станом на 01.07.2015 становила 142 125,19 грн.

Таким чином, сума аліментів за період з квітня 2014 року по листопад 2014 року, а також з січня 2015 року по червень 2015 року (включно) було сплачено ОСОБА_1 03.07.2015 року.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню нарахована пеня за період з 01.05.2014 по 01.11.2014 в розмірі 236 250,00 грн. та нарахована пеня за несплату аліментів за грудень 2014 року в розмірі 27 450,00 грн., за січень 2015 року - 22 800,00 грн., що в загальному розмірі за період з 19.11.2014 по 02.07.2015 становить 286 500,00 грн.

Проте,повністю колегія суддів погодитися з таким висновком суду не може, виходячи з наступного.

Згідно ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Із п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 вбачається, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначеної ст.196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

Із зазначених вище правових норм слідує, що розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем, а не стягувачем чи боржником, про що останні повідомляються. Визначивши розмір, на заборгованість, яка виникла з вини боржника, нараховується пеня.

За змістом ст. 196 СК України відповідальність у вигляді пені за виникнення заборгованості настає у разі винних дій боржника, відтак для застосування такого виду відповідальності необхідно встановити факт наявності у виникненні заборгованості вини особи, яка за рішенням суду зобов'язана сплачувати аліменти.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо нарахування пені за виникнення заборгованості із сплати аліментів за період з квітня 2014 року по листопад 2014 року та з січня 2015 року по червень 2015 року, оскільки в цей період мало місце виникнення заборгованості з вини боржника.

Проте судом першої інстанції застосовано помилковий механізм обрахування пені за цей період.

З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому,сума заборгованості за аліменти за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України 01 липня 2015 року при розгляді справи за № 6-94цс15.

Таким чином, в даному випадку рішення суду, яким стягнуто аліменти, ухвалено 05.11.2014, а набрало законної сили 18.11.2014, при цьому, з урахуванням зазначеної вище правової позиції Верховного Суду України, кількість днів прострочення обчислюється виходячи з листопада 2014 року, в якому кількість днів становила 30, тому у період з квітня 2014 року по листопад 2014 року сума заборгованості по аліментах підлягає розрахунку виходячи із кількості днів у листопаді 2014 року, а саме, 30 днів, а за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці.

Застосовуючи вказаний механізм розрахунку пені у даній справі, підлягає стягненню:

- квітень 2014 року - 15 000,00 грн. (щомісячна сума аліментів) х 1% х 30 (кількість днів місяця) = 4 500,00 грн.;

- травень 2014 року - 15 000,00 грн. (щомісячна сума аліментів) х 1% х 30 (кількість днів місяця) = 4 500,00 грн.;

- червень 2014 року - 15 000,00 грн. (щомісячна сума аліментів) х 1% х 30 (кількість днів місяця) = 4 500,00 грн.;

- липень 2014 року - 15 000,00 грн. (щомісячна сума аліментів) х 1% х 30 (кількість днів місяця) = 4 500,00 грн.;

- серпень 2014 року - 15 000,00 грн. (щомісячна сума аліментів) х 1% х 30 (кількість днів місяця) = 4 500,00 грн.;

- вересень 2014 року - 15 000,00 грн. (щомісячна сума аліментів) х 1% х 30 (кількість днів місяця) = 4 500,00 грн.;

- жовтень 2014 року - 15 000,00 грн. (щомісячна сума аліментів) х 1% х 30 (кількість днів місяця) = 4 500,00 грн.;

- листопад 2014 року - 15 000,00 грн. (щомісячна сума аліментів) х 1% х 30 (кількість днів місяця) = 4 500,00 грн.;

- січень 2015 року - 15 000,00 грн. (щомісячна сума аліментів) х 1% х 31 (кількість днів місяця) = 4 650,00 грн.;

- лютий 2015 року - 15 000,00 грн. (щомісячна сума аліментів) х 1% х 28 (кількість днів місяця) = 4 200,00 грн.;

- березень 2015 року - 15 000,00 грн. (щомісячна сума аліментів) х 1% х 31 (кількість днів місяця) = 4 650,00 грн.;

- квітень 2015 року - 15 000,00 грн. (щомісячна сума аліментів) х 1% х 30 (кількість днів місяця) = 4 500,00 грн.;

- травень 2015 року - 15 000,00 грн. (щомісячна сума аліментів) х 1% х 31 (кількість днів місяця) = 4 650,00 грн.;

- червень 2015 року - 15 000,00 грн. (щомісячна сума аліментів) х 1% х 30 (кількість днів місяця) = 4 500,00 грн.

Відтак загальний розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 63 150,00 грн., а саме:

4500,00 +4500,00 + 4500,00 + 4500,00 + 4500,00 + 4500,00 + 4500,00 + 4500,00 + 4650,00 + 4200,00 + 4650,00 + 4500,00 + 4650,00 + 4500,00 = 63 150,00грн.

Доводи апеляційної скарги в частині періоду та механізму проведення розрахунку відхиляються колегією суддів, оскільки такий розрахунок, проведений позивачем, не відповідаєправовому висновку Верховного Суду України, викладеномуу справі за № 6-94цс15 від 01.07.2015.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України неповне з»ясування судом обставин справи є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом зменшення розміру неустойки за прострочення сплати аліментів. В решті рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам законодавства та обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, за участі третьої особи: державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Гуріної Д.І. про стягнення пені за прострочення сплати аліментів змінити, виклавши рішення в такій редакції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 неустойку в розмірі 63 150,00 грн. (шістдесят три тисячі сто п'ятдесят гривень 00 копійок) та судовий збір в сумі 631,50 грн. (шістсот тридцять одна гривня 50 копійок).

В решті рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: