АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б., Рубан С.М.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою через представника ОСОБА_2, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про захист прав споживачів та визнання договору недійсним,

в с т а н о в и л а :

у березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Авто Просто», в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просила визнати недійсними додаткову угоду № 361685 від 29.07.2011 року разом з додатком № 1 та додатком № 2 до неї, укладені між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 29 876,72 грн..

В обгрунтування позову зазначала, що 29.07.2011 року вона уклала з відповідачем угоду, предметом якої є надання учаснику системи АвтоТак послуг, спрямованих на придбання автомобіля. Угода укладається шляхом підписання сторонами додатку № 1 а додатку № 2. Відповідно до додатку № 1 вона мала придбати автомобіль марки Шевроле Авео за ціною 89 920 грн. На виконання умов угоди нею було сплачено 64 670, 40 грн.. 30.11.2011 року їй було запропоновано підписати додаток № 3, згідно з яким сума її грошового зобов`язання збільшується до 163 474,40 грн. Оскільки така сума для неї була неприйнятною 14.09.2011 року вона подала заяву про розірвання угоди та повернення коштів. Відповідач їй повернув 34 793,68 грн., а у поверненні решти коштів відмовив, пославшись на те, що за умовами договору ці кошти не підлягають поверненню.

Справа № 761/7241/15-ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/8700/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Малинников О.Ф.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Вважає, що угода не містить істотних умов для її виконання, а тому є такою, що укладена з порушенням ч. 1 ст. 203 ЦПК України. За умовами угоди учасник має право на одержання автомобіля лише після підписання додатку № 3, в якому відображається стан розрахунків за угодою. Однак, під час підписання оскаржуваної угоди, а також додатку № 1 та додатку № 2 до нього з текстом додаткової угоди № 3 вона ознайомлена не була, наслідком чого стало неправомірна зміна відповідачем суми її грошового зобов'язання. Угода не містить чітких строків та (або) термінів отримання клієнтом автомобіля та не передбачає будь-якої відповідальності відповідача за невиконання умов договору та будь- яких гарантій отримання учасником системи автомобіля навіть у разі повної оплати його вартості.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20.04.2016 року у позові відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 через представника подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не взяв до уваги, що угода з додатками не містить у собі порядку нарахування та сплати щомісячних внесків у їх грошовому еквіваленті, а встановлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору, суперечить вимогам ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідачем порушено принцип сумлінності, що свідчить про істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, введення його в оману та нечесної підприємницької практики з боку відповідача. Суд не врахував, що відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення, відтак факт розірвання договору за домовленістю сторін не перешкоджає вирішенню питання про недійсність угоди.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Представник відповідача Нагорний А.Є. просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.07.2011 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_1, як учасником системи, було укладено угоду № 361685 з додатком № 1 та додатком № 2, які є невід'ємними частинами угоди. Відповідно до статті 1 угоди предметом її є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля. Укладена угода підписана сторонами угоди ТОВ «Авто Просто» у особі представника за довіреністю продавця-консультанта ОСОБА_9 та ОСОБА_1.

У додатку № 1 до угоди було передбачено про сплату з боку учасника угоди: плати за послуги, пов'язані із вступом до системи у сумі 3 237,12 грн.; щомісячний Цілий Чистий внесок у розмірі 0,8333 %; щомісячний внесок в оплату послуг у процентах + ПДВ (0,5 %); щомісячний внесок в оплату страхового платежу у процентах 0,065; плата за послуги, пов'язані із видачею автомобіля за системою + ПДВ 3%.

У додатку № 2 до угоди містяться правила функціонування системи придбання у групах АвтоТак.

На виконання умов угоди позивачем було сплачено 64 670, 40 грн.

14.09.2011 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до відповідача про розірвання угоди, посилаючись на погіршення матеріального стану сім'ї у зв'язку із важкими захворюванням її чоловіка та матері.

Листом від 06.10.2011 року відповідач повідомив позивача про розірвання угоди, а також зазначив, що сума коштів, яка підлягає поверненню, становить 35 119, 97 грн.. У поверненні решти грошових коштів позивачу було відмовлено з тих підстав, що угоду розірвано з підстав ст. 4 та ст. ст. 13, п.13.1 відповідно до ст.1 3, п.13.3 додатку № 2 до угоди № 361685 та поверненню підлягають лише чисті внески.

Станом на 01.02.2015 року відповідачем позивачу було повернуто 34 793, 68 грн..

Відповідно до п. п. 8.2.1.6 додаткової угоди № 2, позивач має право на одержання автомобіля лише після підписання додатку № 3, в якому мав відображатися стан розрахунків за угодою.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем порушення відповідачем Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, щодо захисту інтересів споживачів фінансових послуг та рівних можливостей доступу до ринків фінансових послуг» та ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до додатку № 2 Угоди система "АвтоТак" - це торговельна марка зареєстрована згідно із законодавством України та використовується для позначення послуг АВТО ПРОСТО з адміністрування системи придбання автомобілів у групах. Кожна укладена угода включається в групу, кожній сформованій групі надається порядковий номер, кожному учаснику системи - порядковий номер його в групі. Після формування групи учасників залучення інших учасників не відбувається. Право на отримання автомобіля здійснюється в порядку, передбаченому Угодою (ст. ст. 5, 6 додатку № 2 до Угоди), і відповідно до платежів, здійснених самим учасником.

Статтею 3 Угоди передбачено зобов'язання відповідача щодо організації та створення умов для придбання автомобілів учасниками програми "АвтоТак", здійснення адміністративних процедур, необхідних для сплати та передачі автомобіля учаснику.

Відповідно до ст. 5 Угоди учасник зобов'язується виконувати зобов'язання, передбачені Угодою, у порядку та строки, визначені Угодою; у ст. 7 визначено, що Угода діє до моменту виконання обома сторонами всіх зобов'язань, передбачених Угодою.

За схемою придбання товарів у групах придбання товарів для кожного споживача (крім останнього) відбувається, у тому числі й за рахунок внесків інших учасників. Різниця між споживачами-учасниками є тільки в часі одержання товару кожним із них, оскільки в кінцевому підсумку товар одержать усі учасники, навіть ті, які фінансово були найменш "активними", за умови виконання ними умов договору.

ТОВ "АВТО ПРОСТО" має дозвіл (ліцензію) на здійснення діяльності (надання фінансової послуги) щодо "придбання товарів у групах" у Нацкомфінпослуг, яка здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, а тому доводи позивачки про порушення ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставними.

Позивач під час укладення Угоди отримала примірник Угоди та додатки до неї, які містять опис послуг ТОВ "АВТО ПРОСТО".

Відповідно до ст. 10 Угоди підписання цієї Угоди та додатків до неї є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами її умов та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Угоди й додатків до неї.

Згідно з п. 13.8 ст. 13 додатку № 2 до Угоди учаснику надається 7 днів для того, щоб він міг детально ознайомитися з Угодою та прийняти її чи відмовитись від участі в системі "АвтоТак". При цьому в разі розірвання Угоди протягом семи днів з дати її підписання учаснику повертається сума всіх коштів, внесених ним на рахунок ТОВ "АВТО ПРОСТО". Для цього необхідно письмово повідомити ТОВ "АВТО ПРОСТО" про розірвання Угоди. Проте позивачка із заявою про розірвання Угоди в семиденний термін до ТОВ "АВТО ПРОСТО" не зверталася, що свідчить про її розуміння та згоду з усіма умовами Угоди.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позовні вимоги стосувалися визнання угоди недійсною з підстав порушення ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» та надалі не змінювалися, проте у додаткових письмових поясненнях вказувалося і на невідповідність угоди ст. 18 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Дана норма також містить перелік несправедливих умов, який не є вичерпним.

Відповідно до п. 2.4 ст. 2 учасник має право сплатити послуги АвтоПросто внесками відповідно до кількості внесків за графіком або відразу та достроково. У такому випадку учасник повинен попросити надати АвтоПросто повний розрахунок та бланк квитанції для оплати.

Позивач була ознайомлена із графіком сплати послуг, а також мала право звернутися до відповідача з вимогою про надання повного розрахунку послуг.

Відтак доводи апеляційної скарги про те, що договір не містить порядку нарахування щомісячних платежів та не визначений обсяг грошового зобов'язання суперечать умовам Угоди з додатками до неї.

Позивач скористалася своїм правом на розірвання угоди, подавши 14.09.2011 року відповідну заяву та 06.10.2011 року була ознайомлена з розрахунком сум, які підлягали поверненню відповідно до п.13.4 та п. 13.5 ст. 13 додатку № 2 до Угоди.

При перевірці рішення суду в апеляційному порядку колегія суддів також враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові Верховного Суду України від 11.09.2013 року № 6-цс-40/13.

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив надані сторонами докази.

Виходячи з викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді