Справа № 2/489/755/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

27 квітня 2016 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участю:

позивачки - ОСОБА_1,

представника позивачки - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

відповідачки - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, визнання майна спадковим майном, визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2016 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, визнання майна спадковим майном, визнання права власності в порядку спадкування. Вказувала на те, що 16.11.2012 р. померла її мати ОСОБА_6, спадковим майном , після смерті якої є квартири спільного заселення № 19-20, 21-22 по вул. Південна, 35 в м. Миколаєві. Позивачка має намір оформити свої спадкові права після смерті матері, однак позбавлена такої можливості, оскільки чоловік її померлої сестри відповідач ОСОБА_3, який мешкав із сімєю разом з матірю, утримує у себе правовстановлюючі документи. При цьому, позивачка вважає, що усі документи, які оформлені відповідачами, після смерті спадкодавця сестри позивача ОСОБА_7 є незаконними оскільки на час смерті вона не могла мати та не мала права власності на майно матері.

Посилаючись на вищевикладене позивачка просить суд: визнати свідоцтво про право на спадщину за законом від 02.06.2010 р., отримане ОСОБА_4 - недійсним; визнати спадковим майном після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 16.11.2012 р. - квартири АДРЕСА_1, 35 у м. Миколаєві, а спадковим майном після смерті ОСОБА_7 - квартиру АДРЕСА_2; визнати позивача власником спадкового майна її матері ОСОБА_6, яка померла 16 листопада 2012 року, а саме квартир № 20, 21-22 по вул. Південна, буд. № 35 у м. Миколаєві; відновити їй термін позовної давності, оскільки їй стало відомо та отримано копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.06.2010 р. лише 26.04.2013 р.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. При цьому зазначали, що просять визнати недійсним лише одне Свідоцтво про право на спадщину за законом від 02.06.2010 р., отримане ОСОБА_4, реєстр. № 5 -670, яке долучено до позову, між іншими вимогами. Підставами зазначили те, що у Свідоцтві містяться посилання на факти, які є незаконними, а саме : те, що чоловік спадкодавця ОСОБА_7 ОСОБА_5 на час отримання спадщини після її смерті не перебував з нею у шлюбі, оскільки його було розірвано рішенням суду, через що не мав права спадкування. Також вважали, що посилання на право власності спадкодавця на ? частку майна на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Службою приватизації житлового фонду також не може вважатись законним, оскільки приватизація сама по собі була незаконною. Крім того, вважали, що дані щодо відмови ОСОБА_6 він частки майна на користь чоловіка ОСОБА_7 не відповідають дійсності та такі дії не могли вчинятись матірю.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на безпідставність заявлених вимог.

Відповідач ОСОБА_5 не зявився у судове засідання, повідомлений належним чином.

Представник третьої особи Другої Миколаївської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 (до укладення шлюбу ОСОБА_8) та ОСОБА_7 (до укладення шлюбу ОСОБА_8) є доньками ОСОБА_8 (після укладення шлюбу - ОСОБА_6).

ОСОБА_9 Свідоцтва про право власності на житло від 19.03.1999 р. ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності, по ? частині кожному, належали приміщення квартири спільного заселення № 19, 20 по вул. Південна, 35 в м. Миколаєві. Вказані обставини підтверджуються також Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 12.04.2010 р.

У відповідності до Договору від 05.04.1999 р., посвідченого на ТБ «Нерухомість Південь», ОСОБА_6 купила квартиру спільного заселення № 21,22 в буд. № 35 по вул. Південна в м. Миколаєві.

В подальшому, 28.04.2000 р. ОСОБА_6 продала належні їй 32/100 частки квартири № 21-22 по вул. Південна в м. Миколаєві ( що відповідає згідно технічного плану кімнаті № 22) ОСОБА_11 Вказаний договір купівлі-продажу було посвідчено на ТБ «Нерухомість-Центр».

16.07.2001 р. між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено Договір дарування частки квартири, посвідчений ПН ММНО ОСОБА_12, відповідно до якого ОСОБА_6 подарувала, а ОСОБА_7 прийняла в дар 68/100 часток двокімнатної квартири спільного заселення № 21-22 в будинку № 35 по вул. Південній в м. Миколаєві.

Відчужувані 68/100 часток квартири ( що згідно технічного плану відповідає кімнаті № 21) належали дарувальнику на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого ТБ «Нерухомість - Південь» 05.04.1999 р.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що ОСОБА_7 на праві власності належала 1/4 частка квартири спільного заселення № 19, 20 по вул. Південна, 35 в м. Миколаєві, а також 68/100 часток двокімнатної квартири спільного заселення № 21-22 в будинку № 35 по вул. Південній в м. Миколаєві.

При цьому, позивачем по справі не заявлялись вимоги щодо оспорювання приватизації, договорів купівлі-продажу або дарування, інших документів або дій, незважаючи на розяснення такого права судом.

14 березня 2009 року ОСОБА_7 померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді вищезазначеного нерухомого майна.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

ОСОБА_9 до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Зі змісту копії спадкової справи № 311/2009, заведеної Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою до майна померлої ОСОБА_7, вбачається, що спадщину після її смерті прийняли чоловік ОСОБА_3, донька ОСОБА_4, син ОСОБА_5

Мати померлої ОСОБА_6 відмовилась від належної їй частки у спадщині на користь чоловіка спадкодавці - ОСОБА_3, відповідно до заяви, поданої у встановленому законом порядку, що спростовує доводи позивача.

При цьому нотаріусом було витребувано та документально підтверджено дані щодо перебування у зареєстрованому шлюбі спадкодавця та ОСОБА_3 на час відкриття спадщини. Через що, зазначені позивачем у позові дані не відповідають дійсності.

ОСОБА_9 п. 4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину.

З матеріалів справи вбачається що спадкоємці померлої ОСОБА_7 оформили свої спадкові права та отримали свідоцтва про право на спадщину:

ОСОБА_4 - на ? від ? частки квартири спільного заселення № 19, 20 по вул. Південна в м. Миколаєві (тобто 1/16 частку), а також на ? частку від 68/100 часток квартири спільного заселення № 21-22 по вул. Південна, 35 в м. Миколаєві;

ОСОБА_5 - на ? від ? частки квартири спільного заселення № 19, 20 по вул. Південна в м. Миколаєві (тобто 1/16 частку), а також на ? частку від 68/100 часток квартири спільного заселення № 21-22 по вул. Південна, 35 в м. Миколаєві;

ОСОБА_3 - на 1/2 від ? частки квартири спільного заселення № 19, 20 по вул. Південна в м. Миколаєві (тобто 1/8 частку), а також на ? частку від 68/100 часток квартири спільного заселення № 21-22 по вул. Південна, 35 в м. Миколаєві.

ОСОБА_9 з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.04.2012 р. за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстровано право власності по 17/100 часток квартири спільного заселення № 21-22 по вул. Південна, 35 в м. Миколаєві за кожним, а за ОСОБА_3 - на 34/100 часток вищезазначеної квартири спільного заселення.

16.11.2012 року померла ОСОБА_6.

Спадщину після її смерті прийняла лише її донька - позивачка по справі ОСОБА_1, відповідно до копії спадкової справи, яка міститься в матеріалах справи та досліджена судом.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи вищевикладене успадковане може бути лише майно, яке належало спадкодавцю на законних підставах на час відкриття спадщини.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначає, що спадкове майно після смерті її матері складається з квартир № 20, 21-22 по вул. Південна, 35 в м. Миколаєві.

Проте вказані обставини спростовуються документами, які містяться в матеріалах справи.

Так судом встановлено, що за життя померлою ОСОБА_6 було відчужено все належне їй нерухоме майно на користь третіх осіб.

Відповідно до ст.ст.10,11, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доказів того, що ОСОБА_6 на час її смерті належало будь-яке нерухоме майно, яке могло бути успадковане, суду позивачем не надано.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані докази у сукупності, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі, через їх безпідставність.

На підставі ст.ст. 1216, 1218,1228, 1268, 1269, 1270 ЦК України, та керуючись ст. ст. 10, 14, 30, 60, 62, 123, 212, 214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, визнання майна спадковим майном, визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: