Номер провадження 2/289/182/16
Справа № 289/2286/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2016 м.Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Свінцицький Л. В.

при секретарі: Глущенко Я.В.

з участю позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Радомишльському районному суді Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вепринської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом,в якому зазначив,що 12.05.1997 року померла ОСОБА_2 Ще при житті вона склала заповіт, в якому все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що їй буде належати і на що вона за законом матиме право заповіла позивачу. До складу спадкового майна після її смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 2,78 умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Веприн» с. Веприн Вепринської сільської ради Радомишльського району Житомирської області та право на пайовий фонд майна КСП «Веприн» с. Веприн Вепринської сільської ради Радомишльського району Житомирської області на суму 2620 грн. 00 коп. При зверненні до органів нотаріату для оформлення спадщини, позивачу було відмовлено в зв'язку з порушенням вимог посвідчення заповіту.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить визнати за ним право на спадкове майно.

Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача.

Вислухавши пояснення позивача по справі,дослідивши матеріали справи,оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,що ОСОБА_2 померла 12.05.1997 року,що стверджується свідоцтвом про її смерть. Ще за життя ОСОБА_2 зробила заповіт в якому все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що їй буде належати і на що вона за законом матиме право заповів на ім"я позивача ОСОБА_1 Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, у вигляді права на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Веприн» с. Веприн Вепринської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, розміром 2,78 в умовних кадастрових гектарах, що належало померлій на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0184835, виданого Радомишльського районною державною адміністрацією Житомирської області 09 квітня 1997 року на підставі рішення Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області від 09 квітня 1997 року та права на пайовий фонд майна КСП «Веприн» с. Веприн Вепринської сільської ради Радомишльського району Житомирської області на суму 2620 грн. 00 коп., що належав померлій на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЖИ-6 №227382 . Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину у зв"язку з порушенням вимог щодо посвідчення заповіту.

Як вбачається з копії спадкової справи № 34/1998 до майна померлої 12.05.1997 року ОСОБА_2, що заведена державною нотаріальною конторою, спадщину після її смерті за заповітом прийняв позивач.

Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами справ про спадкування від 24 червня 1983 р. за №4 (зі змінами внесеними ППВС № 13 від 25.12.1992 та № 15 від 25.05.1998), якщо в зазначений строк позивач вступив в управління та володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу X "Перехідні положення" ЗК.

Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнає позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай).

Керуючись ст. ст. 130, 174 ЦПК України, ст. ст. 529, 549 ЦК України / в ред. 1963 року / суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на:

- земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Веприн» с. Веприн Вепринської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, розміром 2,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0184835, виданого Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області 09 квітня 1997 року;

- на пайовий фонд майна колективного сільського господарського підприємства КСП «Веприн» с. Веприн Радомишльського району Житомирської області розміром 2620 грн. 00 коп., ща належав ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільського господарського підприємства серії ЖИ-6 №227382, виданого Вепринською сільською радою 16.12.2004 року,

в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 12.05.1997 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Л. В. Свінцицький