АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 653/4029/15-ц Головуючий в І інстанції:Крапівіна О.П. Номер провадження: 22-ц/791/1784/16 Доповідач: Вейтас І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоВейтас І.В.,
суддів:Склярської І.В.,
Цуканової І.В.,
секретар -Сікора О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами приватного підприємства «Приватне орендне підприємство «Чонгар» та ОСОБА_5 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 15 червня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_5 до приватного підприємства «Приватне орендне підприємство «Чонгар» про витребування майна із чужого незаконного володіння та стягнення коштів за час володіння майном,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що ухвалю Генічеського районного суду Херсонської області від 10.03.2004 року затверджено мирову угоду між ним та ТОВ «Сиваш», що була укладена, в ході примусового виконання рішення Генічеського районного суду від 4 грудня 2002 року, за умовами якої ТОВ «Сиваш» передало йому в рахунок погашення боргу у власність ангар для ремонту і збереження техніки, площею 540 кв.м., вартістю 46000 гривень, що знаходиться за адресою: 3 км. шосе Новодмитрівка-Новоолексіївка Генічеського району Херсонської області.

Позивач вказує, що бувший голова Генічеської районної ради ОСОБА_6 у вересні 2004 року рейдерським шляхом відібрав у нього зазначений ангар, виставивши біля нього охорону та розмістивши в ньому сільськогосподарську техніку ПП «Чонгар», керівником якого, зараз є його дружина ОСОБА_7.

Посилаючись на положення ст.ст.387, 390 ЦК України, після уточнення позовних вимог просив суд поновити йому строк на звернення до суду з позовною заявою; зобов'язати ПП ПОП «Чонгар» повернути йому ангар загальною площею 3412,30 кв.м, розташований за адресою Херсонська область, Генічеський район, шосе Новодмитрівка-Новоолексіївка, 3-й км; стягнути з ПП ПОП «Чонгар» на його користь: грошові нарахування за фізичний знос ангара у сумі 513 837,8 гривень, вартість упущеної вигоди у сумі 2 388 610 гривень, вартість заподіяної йому моральної шкоди 50 000; відшкодувати вартість судових витрат у вигляді судового збору, витрат за надання правової допомоги у розмірі 3000 гривень.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 15 червня 2016 року позов задоволено частково. Поновлено строк звернення до суду з вказаним цивільним позовом. Зобов'язано приватне підприємство «Приватне орендне підприємство «Чонгар» повернути ОСОБА_5 ангар загальною площею 3412,30 кв.м, розташований за адресою Херсонська область, Генічеський район, шосе Новодмитрівка-Новоолексіївка, 3-й км. Стягнуто з Приватного підприємства Приватне орендне підприємство «Чонгар» на користь ОСОБА_5 судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 551,20 гривень та витрати за надання правової допомоги у розмірі 3000 гривень, всього 3551,20 гривень .

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, приватне підприємство «Приватне орендне підприємство «Чонгар» в апеляційній скарзі вказує, що позивач не довів своє право права власності на спірне майно - ангар, тому не має права на його витребування, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_5 в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі на рішення суду, зазначає, що суд не дав належної оцінки доказам факту заволодіння нерухомим майном - ангаром шляхом обману з боку ОСОБА_8, безпідставно взяв до уваги акт прийому передачі від 20.09.2004 року, складений між ОСОБА_5 та ПП «Чонгар», та прийшов до помилкового висновку про наявність між сторонами відносин найму. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати в частині відмови в задоволенні його позовних вимог, ухвалити в цій частині нове ршення, яким задовольнити вказані позовні вимоги, в частині задоволення позову - залишити без змін.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ПП ПОП «Чонгар» адвокат ОСОБА_9 - представник ОСОБА_5, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, просить в її задоволенні відмовити.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача та представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга приватного підприємства «Приватне орендне підприємство «Чонгар» не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що ухвалою Генічеського районного суду від 10 березня 2004 року в затверджено мирову угоду між ОСОБА_5 і ТОВ «Сиваш» по виконанню рішення Генічеського районного суду від 04 грудня 2002 року за позовом ОСОБА_5 до ТОВ «Сиваш» про стягнення боргу, згідно якої ТОВ «Сиваш» передав ОСОБА_5 у власність ангар для ремонту і зберігання техніки, який знаходиться по шосе Новодмитрівка - Новоолексіївка, 3-й км, вартістю 46000 гривень (а.с.7).

Судом першої інстанції встановлено і не заперечується сторонами, що ОСОБА_5 був засновником ПСП «Веснянка», та 20 вересня 2004 року він та ПОП «Чонгар» склали акт прийому-передачі ангара для зберігання та ремонту сільськогосподарської техніки, який був переданий ОСОБА_5 за рішенням Генічеського районного суду. За вказаним актом ОСОБА_5 здав, а директор ПОП «Чонгар» прийняв ангар у постійне безстрокове користування. Претензій один до одного не мають, вартість ангару повністю компенсована. Акт затверджений підписами сторін та скріплений печаткою ПСП «Веснянка».

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги приватного підприємства «Приватне орендне підприємство «Чонгар», про те, що в зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності ОСОБА_5 на будівлю ангару у позивача відсутнє право витребувати вказане майно від інших осіб, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом.

Підстави набуття права власності - це юридичні факти.

З матеріалів справи вбачається, що позивач набув право власності у спосіб не заборонений законом. Так, ухвалою Генічеського районного суду від 10 березня 2004 року затверджено мирову угоду між ОСОБА_5 і ТОВ «Сиваш», укладену в ході виконання рішення Генічеського районного суду від 04 грудня 2002 року, за якою ТОВ «Сиваш» передав ОСОБА_5 у власність ангар для ремонту і зберігання техніки.

Оскільки вказана ухвала суду є чинною та не скасована в установленому законом порядку, інші власники вказаного майна не встановлені, колегія суддів вважає, що позивачем доведено наявність у нього права власності на спірне майно.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПП ПОП «Чонгар» задоволенню не підлягає, доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не спростовують висновків суду і не містять посилання на нові факти або засоби доказування, які мають значення для справи.

Разом з тим, апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини, щодо передачі ангару у користування, зміст договору містить елементи різних договорів, тому є змішаним. Оскільки строк найму сторонами не був встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк, будь-яких доказів щодо примушування позивача до підписання акту приймання - передачі та передачі майна позивачем не надано, тому підстави для стягнення шкоди відсутні.

Колегія суддів вважає такі висновки суду правильними.

Разом з тим, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що спірне майно є рухомим.

Так, відповідно до ч.1 ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

В Методичних рекомендаціях стосовно визначення нерухомого майна, що знаходиться на земельних ділянках, право власності на які підлягає реєстрації, затверджених наказом Міністерства юстиції 14.04.2009 року № 660/5 виділено такі ознаки нерухомої речі: 1) ці об'єкти розташовані на земельній ділянці та нерозривно пов'язані з землею, тобто вони не можуть існувати без землі; 2) переміщення зазначених об'єктів є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Вказані ознаки є основними і їх розглядати необхідно у сукупності.

Під час розгляду справи позивачем було надано звіт про визначення оціночної вартості нерухомого майна - ангару для ремонту і зберігання техніки, розташованого за адресою 3-й км. шосе Новодмитрівка-Новоолексіївка, складений ПП «Сокіл» 16 квітня 2016 року (сертифікат об'єкта оціночної діяльності № 16906/14 від 09 вересня 2014 року) (а.с.72-123). В описі технічних характеристик об'єкту оцінки зазначено, що він має фундамент, який нерозривно пов'язаний з землею, стіни, та інші ознаки, які дають підстави дійти висновку, що вказаний об'єкт нерозривно пов'язаний з землею його переміщення є неможливим без його знецінення та зміни призначення, тобто спірне майно є нерухомим.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд визначивши спірне майно рухомим, допустив помилку, що стосується фактичної сторони справи, а тому необхідно змінити рішення суду першої інстанції в частині визначення статусу спірного майна як рухомого, зазначивши, що ангар для ремонту і збереження техніки, що знаходиться за адресою: 3 км. шосе Новодмитрівка-Новоолексіївка Генічеського району Херсонської області, є нерухомим майном.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про те, що зміст акту прийому-передачі від 20.09.2004 року не відповідає змісту та формі договору найму (оренди), колегія суддів не бере до уваги, оскільки дані твердження скаржника досліджувались судом і їм дана належна юридична оцінка з врахуванням положень статей 628, 631, 632,763, 782, 785 ЦК України.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено факту примушування його до підписання вказаного акту прийому-передачі ангару, доводи апеляційної скарги такий висновок суду не скасовують, не містять інших доказів, що мають значення для справи.

Зважаючи на наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, оскільки рішення суду постановлено правильно у відповідності до вимог норм матеріального та процесуального права, в межах заявлених вимог, на підставі наданих доказів, досліджених в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Приватне орендне підприємство «Чонгар» відхилити.

Апеляційну скаргуОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 15 червня 2016 року змінити в частині визначення статусу спірного майна як рухомого.

В іншій частині вказане рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий І.В.Вейтас

Судді: І.В.Склярська

І.В.Цуканова