Червоноармійський районний суд Житомирської області
Справа № 292/179/16-ц
Номер провадження 2/292/209/16
РІШЕННЯ

07 вересня 2016 року смт. Пулини

Червоноармійського районного суду Житомирської області

ОСОБА_1

секретар судового засідання Риданова Г.В.

у цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства "Мегабанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором .

У судовому засіданні брали участь :

представник позивача ОСОБА_4

відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,представник відповідачки ОСОБА_5.

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ "Мегабанк" звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, мотивуючи його тим, що 29.06.2006 року між ПАТ "Мегабанк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №87П/2006, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 10000 дол.США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% річних строком з 29.06.2006 року до 28.06.2011 року.

30 червня 2006 року між ПАТ "Мегабанк" та відповідачами було укладено іпотечний договір, посвідчений державним нотаріусом Червоноармійської державної нотаріальної контори Житомирської області ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі за №1504, за умовами якого відповідачами на виконання умов кредитного договору, передано в іпотеку позивачу двокімнатну квартиру №6, в будинку №133-а смт.Червоноармійськ Житомирської області. Згідно умов кредитного договору ОСОБА_2 прийняв на себе зобов"язання повернути одержаний кредит у повному обсязі до 16:00 год. 28 червня 2011 року та своєчасно сплачувати нараховані проценти за користування кредитом та відповідні комісійні винагороди, обумовлені Кредитним договором, у порядку, встановленому договором.

В зв"язку із порушенням зобов"язань за кредитним договором відповідачем ОСОБА_2, ПАТ "Мегабанк" був змушений звернутися до суду з позовом про розірвання Кредитного договору та стягнення існуючої заборгованості. 25 серпня 2010 року рішенням Червоноармійського райсуду Житомирської області Кредитний договір розірвано, зобов"язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернути на користь ПАТ "Мегабанк" заборгованість за кредитом в сумі 9116,57 дол. США, а вразі відсутності цього майна стягнути з відповідачів в солідарному порядку вартість майна в гривневому еквіваленті, що складає суму 72140,74 грн.. Таким чином на момент ухвалення рішення суду заборгованість за кредитним договором становила 9116,57 дол.США. При ухваленні зазначеного рішення суд припустився помилки, вказавши в резолютивній частині наступне : "зобов"язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернути на користь ПАТ "Мегабанк" в особі Житомирського ЦРВ ПАТ "Мегабанк" вартість майна в гривневому еквіваленті, що складає суму 72140,74 грн. відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 17.06.2010 року." Виконавче провадження про примусове виконання рішення суду закінчено 26.06.2015 року. Але, з урахуванням допущеної помилки, рішення суду виконано не повністю, стягнення звернуто в гривневому еквіваленті, на сьогодні заборгованість за кредитним договором становить 2014,51 дол.США. На момент виконання рішення суду та стягнення з відповідачів заборгованості в сумі 72140,74 грн. залишилися заборгованість, яка станом на 18.05.2016 року становить 2014,51 дол. США та 12728,46 грн. штрафних санкцій. ОСОБА_7 правомірно надав кредит в іноземній валюті, то заборгованість за такими зобов"язаннями підлягає стягненню у валюті кредиту. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов"язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Отже, при розірванні кредитного договору в судовому порядку його дія припиняється на майбутнє. При цьому рішення про розірвання кредитного договору та про стягнення заборгованості не звільняє від обов"язку виконання зобов"язань, зокрема проведення своїх законних вимог за рахунок іпотечного майна. Розірвання договору припиняє його дію на майбутнє і не скасовує сам факт укладення та дії договору включно до моменту його розірвання, а також залишає в дії окремі його умови щодо зобов"язань сторін, спеціально передбачені для застосування на випадок порушення зобов"язань і після розірвання договору, виходячи з характеру цього договору, за яким кредитом повністю виконав умови договору до його розірвання. Таким чином, станом на 18 травня 2016 року остаточна сума боргу за Кредитним договором ОСОБА_2 перед позивачем становить 2014,51 дол.США та 12728,46 грн., штрафних санкцій. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов"язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою ст.625 ЦК, оскільки зобов"язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст.526, 599 ЦК України, а тому просять стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ "Мегабанк" заборгованість за кредитним договором 87П/2006 від 29.06.2006 року в розмірі 2014,51 доларів США та 12728.46 грн. штрафних санкцій, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн..

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував позов, зазначивши, що за рішенням суду спірний кредитний договір розірвано та з нього стягнуто заборгованість за цим договором . Дане рішення суду виконано. ОСОБА_7 він свої зобов"язання перед Банком виконав повністю, просить відмовити позивачу у задоволенні позову.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник за довіреністю ОСОБА_5 позов не визнали, зазначивши, що свої зобов"язання перед Банком відповідачі виконали у повному обсязі та належним чином, у зв"язку з чим закінчено виконавче провадження ВДВС Червоноармійського РУЮ, а тому даний позов вважають необгрунтованим та просили відмовити у його задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За правилами ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб ,поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що Боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання , на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу.

За положеннями частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики у розмірі та порядку встановленому договором або на рівні облікової ставки НБУ, якщо інше не встановлено договором.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів за договором позики відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до спливу встановленого договором строку виконання основного зобовязання має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, у випадку предявлення вимоги про дострокове повне повернення позики та належних кредитору процентів вважається, що строк договору настав і позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти.

Вимога про дострокове повернення позики та належних процентів може бути задоволена шляхом добровільного повернення позичальником заборгованості або її стягнення в судовому порядку за судовим рішенням.

Відсутність такої вимоги не покладає на позичальника будь-яких зобовязань щодо дострокового повернення будь-яких сум, які, на думку кредитора, підлягають сплаті, крім тих, які підлягають сплаті на час предявлення вимоги.

Відповідно до частини третьої статті 1049 ЦК України грошова позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на банківський рахунок позикодавця.

При зарахуванні грошової суми, стягнутої за рішенням суду, на банківський рахунок позикодавця грошова позика вважається повернутою.

Разом з тим статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики ці зобовязання вважаються припиненими.

Згідно ч.3 та ч.4 ст.653 ЦК України, якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку , зобов"язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішеням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати поверення того що було виконане ними за зобов"язаннями до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або закоком.

За загальним правилом розірвання договору припиняє його дію на майбутнє ,але не скасовує сам факт укладання та дії договору включно до моменту його розірвання ,а також залишає в дії окремі його умови щодо зобов"язань сторін , спеціально передбачених для застосування на випадок порушень зобов"язань і після розірвання договору ,з огляду на характер цього договору ,за яким кредитор повністю виконав умови договору до його розірвання.

Відповідно до ст. 533 ЦК України, г рошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Цивільне законодавство не містить прямої законності використання валютних цінностей може бути предметом розгляду у іншому провадженні (кримінальному, адміністративному) або за наявності вимог про визнання правочину з цих підстав недійсним.

ОСОБА_7 таких вимог не заявлено, то кожна із сторін грошового зобов"язання повинна повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину (зобов"язання), а у разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано за цінами, які існують на момент відшкодування (абзац 2 ч.1 ст.216 ЦК України.)

Як встановлено судом ,згідно кредитного договору № 87П/2006 від 29.06.2006 року, ВАТ "Мегабанк" надало ОСОБА_2 кредитні кошти у розмірі 10 000 дол. США з розрахунку 13,5 % річних за користування кредитом на строк з 29.06.2006 року по 28.06.2011 року, з поверненням кредиту не пізніше передостаннього робочого дня звітного місяця згідно графіку погашення кредиту, встановленого Додатком № 1 до договору.

На забезпечення виконання зазначеного кредитного договору, відповідачі та ОСОБА_8, який у 2009 році помер, виступили майновими поручителями, уклавши з позивачем 30.06.2006 року іпотечний договір, за яким передали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 а, смт. Червоноармійськ, яка належить іпотекодавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.07.2002 року.

Рішенням Червоноармійського райсуду від 25.08.2010 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційної інстанції від 13.10.2010 року (а.с.14-17), заявлені Банком позовні вимоги до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено частково . Розірвано кредитний договір № 87П/2006 від 29.06.2006 року , зобов"язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 достроково повернути на користь Банку заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 9116 дол.США 57 центів , в тому числі 8573 дол.США 91 цент -залишок суми кредиту та 742 дол. 66 центів-сума нарахованих та несплачених відстотків за користування кредитом за період з 21 листопада 2009 по 31 травня 2010 року, а в разі відсутності цього майна стягнути з них вартість майна в гривневому еквіваленті, що складає -72 140 грн .75 коп. .

Дане рішення суду виконано , про що свідчить постанова ВДВС Червоноармійського РУЮ від 26.06.2015 року та довідка видана ВДВС Червоноармійського РУЮ за № 2984 від 26.07.2015 року, (а.с.64-65).

Тобто відповідачі належним чином виконали зобов"язання за кредитним договором що виникло до набрання чинності рішення Червоноармійського райсуду від 25.08.2010 року та сплатили суму заборгованості , яку судом визначено у гривневому еквіваленті, у зв"язку з чим 26.06.2015 року закінчено виконавче провадження. Постанову про закінчення виконавчого провадження ОСОБА_7 не оскаржував.

Виходячи з вище наведеного, суд вважає ,що позивач не надав суду переконливих доказів на обгрунтування заявлених позовних вимог , а тому у задоволенні позову відмовляє повністю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 533,593,599, 610, 625, 653 , 1048-1050 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Публічного Акціонерного Товариства "Мегабанк" до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором , відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області ,шляхом подачі апеляційної скарги до Червоноармійського районного суду Житомирської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя О. В. Гуц