Справа №295/9093/16-ц
11.10.2016 року м. Житомир
Богунський районний суд міста Житомира у складі:
головуючого судді Кузнєцова Д.В.,
при секретарі судового засідання Білінській Л.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що 16.03.2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №24-421/07-ШД, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні ресурси в сумі 9 000,00 грн. В забезпечення виконання зобовязань позичальника 16.03.2007 року між банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №24-421/07-ШД-П. У зв'язку із невиконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором у березні 2010 року банк звернувся до Богунського районного суду м. Житомира із позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідачів, яка станом на 11.03.2010 року загалом становила: 77 414,39 грн. та рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 25 серпня 2010 року позов був задоволений частково і на користь позивача стягнуто суму в розмірі 28 549,93 грн., а також судові витрати. На виконання рішення суду за заявою банка у грудні 2010 року були відкриті виконавчі провадження. ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" посилається у позовній заяві, що позичальник скористався кредитними ресурсами, однак зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, про що банком були направлені позичальнику й поручителю вимоги про усунення порушень від 20.05.2016. Враховуючи, що останній платіж по поверненню заборгованості по тілу кредиту був здійснений 13.08.2015, станом на 20.05.2016 року утворилась заборгованість за вказаним договором, яка складає 52 268,94 грн. та яку позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.
Враховуючи не заперечення представника позивача, керуючись ст.224 ЦПК України, судом ухвалено проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 16.03.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №24-421/07-ШД, відповідно до якого банк надав позичальнику в тимчасове користування кредитні ресурси в сумі 9 000,00 грн. із оплатою по процентній ставці 0,0001% річних та кінцевим строком повернення ресурсів до 15.03.2010 року.
Згідно з п. 3.3 Кредитного договору позичальник зобовязався щомісячно в термін із 1 по 10 число кожного місяця здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами у розмірі 250 грн. та нарахованими процентами відповідно до графіку зниження розміру заборгованості.
16.03.2007 року між Товариство з обмеженою відповідальністю Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №24-421/07-ШД-П, відповідно до якого поручитель зобовязався перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязань за кредитним договором №24-421/07-ШД. Пунктом 2.1 вказаного договору передбачено, що у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
Судом також встановлено, що у зв'язку із невиконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором у квітні 2010 року банк звернувся до Богунського районного суду м. Житомира із позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідачів в сумі 77 414,39 грн. та заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 25 серпня 2010 року позов був задоволений частково: на користь позивача стягнуто суму в розмірі 28 549,93 грн., а також судові витрати (а.с. 22-23).
При цьому судом враховуться, що заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 25 серпня 2010 року із відповідачів повністю стягнуто заборгованість по всій сумі тіла кредиту.
На виконання заочного рішення суду 21.12.2010 року по заяві позивача ОСОБА_3 ВДВС Житомирського МУЮ відкрито виконавче провадження відносно ОСОБА_1, а 17.12.2010 року Корольовським ВДВС Житомирського МУЮ відкрито виконавче провадження відносно ОСОБА_2
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, заборгованість за кредитним договором станом на 20.05.2016 року складає 52 268,94 грн., з них: заборгованість по відсоткам за користування кредитом 16 649,57 грн.; заборгованість по щомісячній комісії за користування кредитом 9 484, 90 грн.; пеня за прострочення повернення відсотків, щомісячної комісії 26 134,47 грн.
Зобовязання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлених договором.
Положенням ч. 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
У п. 5.1 Договору поруки №24-323/07-ШД-П від 15.01.2007 сторони передбачили, що порука припиняється із припиненням зобовязання, що забезпечується нею, а також порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не заявив позовні вимоги до поручителя.
Верховним Судом України у постанові по справі №6-272цс16 від 29.06.2016 викладена правова позиція, згідно з якою у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.
Крім цього Верховним Судом України у постанові по справі № 6-1451цс16 від 14.09.2016 викладена правова позиція, відповідно до якої непред'явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обов'язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов'язанням. Також треба зазначити, що звернення до суду після спливу передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку не є підставою для відмови в позові у зв'язку зі спливом строку позовної давності, а є підставою для відмови в позові у зв'язку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.
З огляду на положення ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин більш пізні правові позиції Верховного Суду України щодо правовідносин кредитора та поручителя ніж та, що викладена у постанові по справі №6-1206цс15 від 23.09.2015.
На переконання суду повторні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до поручителя ОСОБА_2 заявлені більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання, передбаченої кредитним договором, а тому в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука є припиненою.
Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача ОСОБА_1 з пені значно перевищує розмір кредитних ресурсів, які банк надав позичальнику, а тому суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 9 000 грн.
Таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за Кредитним договором № 24-421/07-ШД від 16.03.2007 р. в сумі 35 134,47 грн. та відповідно до положень ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 926,27 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 551, 554, 559, 1048-1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованість за Кредитним договором № 24-421/07-ШД від 16.03.2007 р. в сумі 35 134,47 грн. (тридцять пять тисяч сто тридцять чотири гривні 47 коп.), а також судові витрати у вигляді судового збору в сумі 926 грн. 27 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Богунським районним судом м.Житомира за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити дане заочне рішення до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м.Житомира протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя Д.В. Кузнєцов