КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3751/16-ц
Провадження № 2/552/1509/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

18.07.2016 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом. Посилалась на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, яка перебуває в ЖБК « Молодіжний». Її квартира розташована на четвертому поверсі. Відповідач є власником квартири № 43, яка розташована поверхом вище, над її квартирою. Відповідач проводить ремонтні роботи своєї квартири протягом шести років, знімає стару дерев»яну підлогу, накатує нову, для цього завезла до квартири три машини грунту. Ці роботи не були узгоджені з керівництвом ЖБК. Будинок панельний, термін експлуатації будинку становить 40 років, будинок має знос 80%, панелі у будинку розходяться, утворюються тріщини. 22 червня 2016 року близько 17.00 внаслідок проведення ремонтних робіт в її квартирі почала тріскатися стеля та відбувався жахливий шум. Вона піднялася поверхом вище, щоб з»ясувати що відбувається в квартирі відповідача, але відповідач нічого не пояснюючи завдала їй тілесні ушкодження. Цими діями їй були нанесені моральні страждання та матеріальна шкода. Вона викликала правоохоронні органи, а також правління ЖБК « Молодіжний», про що складений відповідний акт від 22.06.2016 року. Протягом 39 років відповідач затоплювала її квартиру чотири рази. В результаті одного затоплення позивачеві довелося викидати килими, ремонтувати меблі, а також робити в квартирі капітальний ремонт. Останній випадок затоплення стався 16 лютого 2016 року, про що складений акт комісією ЖБК. Відповідач відмовляється відшкодувати нанесені їй матеріальні та моральні збитки. Просила стягнути з відповідача на її користь 8300 грн. матеріальної шкоди, 2000 грн. моральної шкоди.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Пояснила, що вона протягом 40 років конфліктує з відповідачем та жодного разу не була у її квартирі. Уточнила, що в результаті ремонтних робіт в її квартирі, в спальні, потріскалась не стеля , а штукатурка та побілка на стелі навколо люстри. Також пояснила, що вона за фахом бухгалтер будівельної фірми, сама склала кошторис проведення ремонтних робіт. Щодо затоплення її квартири, то вона пам»ятає дату останнього затоплення, 16.02.2016 року.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, пояснила, що дійсно відповідач проводила косметичний ремонт у квартирі, знімала стару , дерев»яну підлогу та настелила нову , ламінатом, а також пофарбувала стелю та переклеїла шпалери. Жодних перепланувань в квартирі відповідач не проводила.

Третя особа, представник ЖБК « Молодіжний» вважала, що позовні вимоги підлягають задоволенню, пояснила, що вона також перебуває з відповідачем у неприязнених стосунках, що відповідач не брала у неї, як голови ЖБК дозволу на проведення ренту, зазначала, що будь який член ЖБК повинен брати дозвіл на проведення ремонту у квартирі, такий дозвіл повинен бути наданий на загальних зборах членів ЖБК, а також відповідною будівельною інспекцією.

Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, яка перебуває в ЖБК « Молодіжний»( а.с. 22).

Відповідач є власником квартири № 43, що розташована поверхом вище над квартирою позивача ( а.с.48).

Ч. 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що обов»язок доказування покладається на сторін по справі, а саме: 1. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. 2. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. 3. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. 4.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ч.1 ст. 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Позивач не надала суду жодного доказу у підтвердження того, що діями відповідача їй заподіяна матеріальна та моральна шкода.

Та обставина, що відповідач проводила ремонт у квартирі не заперечується сторонами.

Однак саме по собі проведення ремонтних робіт в квартирі відповідача не є доказом того, що в результаті вказаних робіт позивачеві спричинена матеріальна та моральна шкода.

Наданий позивачем, в підтвердження пошкодження стелі у спальні в її квартирі, акт від 22.06.2016 року, що складений ЖБК « Молодіжний» ( а.с. 6-7) не є належним доказом, який підтверджує, що саме в результаті проведеного ремонту відповідачем, у квартирі позивача потріскалась стеля.

Так у судовому засіданні позивач пояснила, що 22 червня 2016 року потріскалась не стеля, а штукатурка та побілка на стелі.

Акт не містить розмірів зафіксованих пошкоджень штукатурки та побілки.

Окрім того, ОСОБА_3, яка зазначена в акті, як член комісії ЖБК, подала до суду заяву ( а.с. 36), в якій повідомила суд, що вона 22 червня 2016 року не приймала участі в обстеженні квартири позивача, акт не підписувала.

Жодного доказу у підтвердження того, що проведені ремонтні роботи відповідачем мають причинний зв»язок із пошкодженням штукатурки та побілки в квартирі позивача суду не надано.

Акт від 22.06.2016 року хоч і містить посилання на те, що тріщини штукатурки та побілки сталися внаслідок заміни підлоги у квартирі відповідача, однак такий висновок зроблений головою ЖБК на припущеннях, оскільки вона не є фахівцем в галузі будівництва та не уповноважена встановлювати знос будинку , причинний зв»язок та обсяг будівельних робіт.

Оскільки позивач не надала суду доказів у підтвердження причинного зв»язку пошкодження штукатурки та побілки в її квартирі внаслідок проведення ремонтних робіт відповідачем, обсягу пошкоджень , доказів зносу стелі на час пошкоджень, обсягу робіт, які необхідно провести для усунення вказаних пошкоджень , суд не може прийняти як доказ завдання позивачеві матеріальної шкоди кошторис, складений нею особисто, для проведення ремонту в її квартирі.

Не можуть бути взяті до уваги судом пояснення позивача в тій частині, що відповідач здійснила реконструкцію та переобладнання в квартирі, оскільки висновком спеціаліста про обстеження квартири АДРЕСА_2 № 01/16 зазначена обставина спростовується, а саме зазначено, що проведені ремонті роботи у вказаній квартирі не здійснюють руйнівного впливу на існуючі конструктивні елементи ( стіни, перекриття) житлового будинку в цілому та суміжних квартир, і не збільшило навантаження на них. Проведені ремонтні роботи відповідають ДБН та виконані у чіткій відповідності до ДБН ( а.с.40-44).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердив ту обставину, що в квартирі відповідача саме він проводив ремонтні роботи, робив косметичний ремонт та жодних переобладнать та перебудов квартира відповідача немає.

Позивач не надала суду жодного доказу, який би спростував вказаний висновок, а її припущення щодо проведення реконструкції квартири не є доказом, в розумінні вимог ст.. 57 ЦПК України.

Не надано позивачем доказів залиття її квартири 16 лютого 2016 року відповідачем.

Акт від 16.02.2016 року ( а.с. 5) складений комісією ЖБК « Молодіжний» не є належним доказом, який підтверджує, що затоплення квартири позивача відбулося з вини відповідача.

Допитана у судовому засіданні 18.08.2016 року свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що вона заходила в квартиру позивача 16 лютого 2016 року та бачила що стіни в залі були мокрі, причина не встановлювалась, в квартиру ОСОБА_2 вона не піднімалась. Також пояснила, що з ОСОБА_6 у неї були раніше конфлікти.

Свідок ОСОБА_7 пояснила , що їхній будинок не новий, панельний, на місцях з»єднання панелей шви розходяться, до них проникає волога, а тому у багатьох квартирах стіни мокріють. 16.02.2016 року вона була у квартирі № 43 , що належить ОСОБА_2 , квартира була суха , жодних слідів, які могли свідчити про залиття квартири № 40 вона не бачила. Також пояснила, що позивач заливала усі нижні квартири у зв»язку з тим, що у неї потекла батарея опалення.

Не може бути прийнятий до уваги кошторис ремонту , зазначений в позовній заяві, який передбачає витрати на ремонт кімнати у зв»язку із залиттям, оскільки він виконаний не спеціалістом у галузі будівництва , а також і тому, що акт про залиття та кошторис не містять відомості про причини вологості стін у квартирі позивача та маштаби пошкодження кімнати , а отже висновку про необхідність проведення саме такого ремонту, яка зазначає позивач.

Третя особа , голова ЖБК ОСОБА_8 у своїх поясненнях також допускала , що залиття квартири позивача сталося із-за неякісного проведення робіт по утепленню будинку.

Не приймаються судом посилання позивача та третьої особи, ОСОБА_8, про те, що дії ОСОБА_2 по проведенню ремну в належній їй квартирі є неправомірними, оскільки вона його проводила без дозволу голови ЖБК та інших компетентних органів.

Як вже зазначалось вище у судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідач проводила перебудову та перепланування належної їй квартири, які б потребували відповідного дозволу органу місцевого самоврядування, а проводила косметичний ремонт, який не потребує отримання вказаних дозволів та відповідає нормам житлового і цивільного законодавства в тій частині, що саме власник квартири повинен докладати зусиль для утримання свого нерухомого майна у належному стані.

Ч. 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Позивач у судовому засіданні, а також і в позовній заяві не зазначив в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно і, з яких міркувань вона виходила , визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Абзац 2 п. 5 постанови пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз»яснює, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивач не надала суду жодного доказу у підтвердження заподіяння їй моральної шкоди відповідачем.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.. 10, 11, 60, 209, 213-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Л.М. Васильєва