Справа № 364/298/16-ц
Провадження № 2/364/137/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2016 року Володарський районний суд Київської області, в складі:

головуючого судді Яковенко О. М.

при секретарі Кулинич Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володарка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Володарської районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні баби з онукою,-

ВСТАНОВИВ:

16.03.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з названою позовною заявою.

У позовній заяві позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася її онука ОСОБА_3.

Батьком дитини є її син, ОСОБА_4. На даний час батьки дитини не проживають разом. Мати дитини здійснює перешкоди у спілкуванні з онукою. Протягом чотирьох років забороняє з нею бачитися та спілкуватися, чим порушує її право на спілкування з онукою.

Просила визначити наступний спосіб у вихованні дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення періоду для спілкування з 11 годин 00 хвилин у перший вівторок і третій четвер кожного місяця, а також вільне спілкування у святкові дні і день народження онуки, з можливістю відвідування онукою місця проживання ОСОБА_1, АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач не визнав позовні вимоги, у зазначений строк подав письмові заперечення проти позову.

У своїх запереченнях відповідач зазначає, що у 2010 році між нею та ОСОБА_4 (сином позивача) було укладено шлюб. Від даного шлюбу мають дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 2012 року разом із чоловіком не проживають. Вона з дочкою виїхала на постійне місце проживання до своїх батьків за адресою: АДРЕСА_2.

Протягом певного періоду батько спілкувався з дитиною, приїздив та безперешкодно зустрічався з дочкою.

З 2013 року і по даний час батько дитини не бере участі у її вихованні, не приїздить, не виявляє бажання спілкуватися з нею, проте, матеріально допомагає дитині (надсилає кошти).

Позивач з 2012 року і до 25.02.2016 року жодного разу не бачилася з онукою, не брала участі у вихованні онуки. Позивач не телефонувала, не надсилала листи, не виявляла бажання спілкуватися з онукою, вона як мати не перешкоджала позивачеві протягом чотирьох років спілкуватися з онукою.

Заслухавши пояснення сторін, думку органу опіки та піклування, дослідивши письмові докази, суд вважає, що у позові необхідно відмовити з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено і не оспорюється сторонами, що ОСОБА_2 і ОСОБА_4 (син позивача) перебувають у шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 - батьки якої є : батько - ОСОБА_4, мати - ОСОБА_2, що стверджено, крім пояснень сторін, копією свідоцтва про народження, НОМЕР_1, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області.

З 2012 року батьки дитини не проживають разом, батько допомагає дитині матеріально, що не заперечують сторони.

Після припинення подружніх відносин, відповідач з дитиною приїхала проживати до своїх батьків у селище Володарка Київської області, що встановлено поясненнями сторін.

З 01 червня 2013 року ОСОБА_3 відвідує Володарський дошкільний навчальний заклад «Пізнайко» комбінованого типу, що вбачається з довідки №4 від 25.03.2016 року, виданої Володарським дошкільним навчальним закладом «Пізнайко».

Позивач у позовній заяві посилається на те, що відповідач протягом чотирьох років забороняє бачитися та спілкуватися з онукою ОСОБА_3.

У судовому засіданні позивач дала пояснення суду, що з 2012 року по 25.02.2016 року не могла спілкуватися з онукою, приїжджати до неї, у зв'язку з тим, що доглядала хворого батька.

Відповідно до ст.257 Сімейного кодексу України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право звертатися до суду з позовом про їх усунення.

У ст. 263 Сімейного кодексу України зазначено, спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст.159 цього Кодексу.

За ст.159 Сімейного кодексу України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місця та час їхнього спілкування.

В окремих випадках якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Ст.159 СК України встановлює право того з батьків, баби, хто проживає окремо від дитини, на звернення до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні.

Судом встановлено, що відповідач разом з донькою у 2012 році переїхали проживати у селище Володарка Київської області. Батько дитини певний час приїжджав до дочки, мав необмежену можливість спілкуватися з нею.

Після переїзду онуки в іншу місцевість позивач не бачила її, не приїжджала до неї, не листувалася з відповідачкою з приводу виховання онуки та можливості спілкування з нею, не надсилала привітань онуці.

До участі у справі було залучено орган опіки та піклування Володарської районної державної адміністрації, який спілкувався з малолітньою дитиною, від дитини стало відомо, що вона не знає позивача.

Вирішуючи спір щодо участі баби у виховані дитини, суд бере до уваги особисту прихильність дитини до позивача, а також стан здоров'я дитини, яка часто хворіє.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не довела суду обставини, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з онукою, тому позовні вимоги не можуть бути задоволені.

Керуючись ст. ст. 159, 257, 263 Сімейного кодексу України, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні баби з онукою.

З повним рішенням суду сторони можуть ознайомитись 4 травня 2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. М. Яковенко