Справа № 521/7130/16-ц
Провадження № 2/521/3378/16
08 серпня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:
головуючого - судді Леонова О.С.,
при секретарі Малиш О.Л.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 за участю третьої особи: Одеської товарної біржі про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що у її свідоцтві про народження, у графі «батько» записаний ОСОБА_5
13.10.1970 року вона вступила в зареєстрований шлюб з ОСОБА_6 та перейшла з дівочого прізвища ОСОБА_5 на прізвище чоловіка ОСОБА_6.
19.09.1995 року її батько ОСОБА_5 уклав договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, з ОСОБА_3, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4
Договір купівлі-продажу № 9792 було укладено на Одеській товарній біржі.
Право приватної власності було зареєстровано за ним у КП ОМБТІ та РОН 27.10.1995 року, у кн. 152 пр. стор. 146-30.
Батько передав гроші, а продавці забрали всі свої речі та майно і поїхали з квартири.
Таким чином, всі умови передбачені договором купівлі-продажу були виконані обома сторонами.
З моменту придбання вищевказаної квартири ОСОБА_5 зареєструвався та почав проживати там.
14.10.2015 року ОСОБА_5 помер.
Залишившись проживати в квартирі, позивач фактично прийняла спадщину.
Після смерті батька, позивач звернулась до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини. Але їй було відмовлено.
Просить визнати договір купівлі-продажу № 9792 квартири АДРЕСА_2 (колишня Якіра) в м. Одесі, укладений на Одеській Товарній Біржі, 19.09.1995 року між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дійсним.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином. Суд, у звязку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Представник третьої особи Одеської товарної біржі в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що набрав законної сили з 01.01.2004 року, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, до правовідносин, які є предметом даного позову, суд вважає необхідним застосовувати норми, як ЦК України 1963 року, так і ЦК України 2004 року.
Так, в судовому засіданні встановлено, що 19.09.1995 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3, яка діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_3 (а.с. 12-13)
Даний договір був укладений на Одеській товарній біржі і 27.10.1995 року зареєстрований за ОСОБА_5 в КП «БТІ» Одеської міської ради в кн. 152 пр. стор. 146-30 (зв.с. а.с.13).
Покупець і продавець цілком виконали умови договору купівлі-продажу відповідно до норм, установлених цивільним законодавством.
Яких-небудь суперечок між покупцем і продавцем судом не встановлено, протизаконних умов угода не містить та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Однак порушена форма угоди, тому що при її оформленні не була дотримана нотаріальна форма договору, передбачена ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року.
На підставі ст.15 ЗУ «Про товарну біржу» зазначена угода на час її укладення не потребувала нотаріального посвідчення. Правовідносини, що склалися між сторонами біржової угоди, мали місце до набрання чинності ЦК України в редакції 2004 року, тому відповідно до п.4 Прикінцевих положень підлягають застосуванню положення ЦК УРСР в редакції 1963 року.
Відповідно до ст.47 ЦК УРСР, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст.48 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України 28.04.1978 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Факт домовленості позивачів та відповідачів щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 підтверджується наданими позивачкою письмовими доказами, зокрема договором купівлі-продажу квартири, копія якого зберігається в матеріалах справи (а.с.5-6), копією реєстраційного посвідчення КП «ОМБІ та РОН», згідно з яким за позивачами зареєстровано право власності на квартиру, технічним паспортом на квартиру (а.с.7-8).
ОСОБА_5 помер 14.10.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 426913.
ОСОБА_5 було складено заповіт 09.10.2013 року, посвідчений ОСОБА_7 державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори, відповідно до якого все своє майно він заповів ОСОБА_2
Заявою від 12.02.2016 року ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5
Постановою державного нотаріусу Сьомої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 було відмовлено ОСОБА_2 в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру під № 158, розташовану в місті Одесі по вул. Іцхака Рабіна, в будинку під №2, яка належала ОСОБА_5
Оскільки зазначена угода цілком виконана сторонами, але порушена її форма, суд вважає, що порушене право позивача підлягає відновленню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8,10,60,213,215,224-225 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 за участю третьої особи: Одеської товарної біржі про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №9792 від 19.09.1995 року, а саме квартири АДРЕСА_3, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 на Одеській товарній біржі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, позивачем в загальному порядку, тобто рішення суду позивачем може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: