Справа № 310/3892/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
14 січня 2016 року м.Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області
у складі: головуючого судді Ліхтанської Н.П.
при секретарі Олійник Н.М..
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердянську цивільну спра-ву за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства « ОСОБА_2 Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції « ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
В якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 01.07.2008 року між Банком та ОСОБА_3 було укладено Договір іпотеки б/н, який забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що витікають з Кредитного договору, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладенні в подальшому, за умовами якого Іпотекодавець зобов'язується перед Іпотекодержателем повернути кредит в розмірі 29 800,00 доларів США з процентної ставки 14,0% річних, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи) в розмірі, строки та у випадках передбачених Кредитним договором, а також виконати інші умови Кредитного договору (пункт 1.1. Договору іпотеки).
Перед укладанням Договору іпотеки нотаріус ОСОБА_4, отримала письмову заяву від дружини Позичальника та Іпотекодавця - ОСОБА_5, якою остання підтвердила факт обізнаності про отримання її чоловіком ОСОБА_3 кредиту та про передання в іпотеку нерухомого майна: земельної ділянки, площею 0,0999 гектарів в межах згідно з планом, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Південна, 8, яка належить іпотекодавцю на праві приватної асності згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 265785, виданого Бердянською міською радою Запорізької області 29.01.2008 року. Крім того ОСОБА_5, в своїй заяві зазначила, що майно передане в іпотеку є особистою приватною власністю чоловіка, яке було отримано в результаті безоплатної приватизації та не є спільною сумісною власністю подружжя .
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 підтримав позовні вимоги в повному обсязі і просить позов задовольнити.
У судове засідання відповідач не з"явився, причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав і згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе справу розглянути на підставі наявних в ній доказів( заочне рішення).
Розглянувши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав:
У відповідності до п. 1.3.3. п. 3.1. ст. З, н. 7.1. н. 7.2. ст. 7 Кредитного договору
Позичальник зобов'язується сплачувати Кредитору проценти за користування кредитом, розмір яких розраховується на основі процентної ставки визначеної кредитним договором; погашення кредиту та процентів здійснюється ануїтетними платежами у валюті кредиту першого числа кожного календарного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, згідно з Графіком погашення кредиту та інших платежів (Додаток 1 до Кредитного договору).
Згідно з п. 9.1. ст. 9 Кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за цим Договором Кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту Позичальником у повному обсязі разом сі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги .
Відповідно до п. 9.2. ст. 9 Кредитного договору, Кредитор вправі пред'явити Позичальнику вимогу про дострокове погашення кредиту у випадку прострочення Позичальником більше ніж на З0 календарних днів строків погашення кредиту або порушення цих строків менш ніж на З0 днів, але більше трьох раз протягом останніх дванадцяти місяців.
Приписами п. 16.3. Кредитного договору встановлено, що за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань по цьому Договору Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 1% від простроченої оплати суми за кожен календарний день простроченая.
Відповідно до п. 3.1.4. Договору іпотеки, у випадку невиконання іпотекодавцем зобов'язань за цім або Кредитним договором, у тому числі, якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до пункту 6 цього Договору, та за рахунок вирученої від реалізації Предмета Іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки.
Згідно з п. 3.1.7. Договору іпотеки у випадках, якщо суми від продажу предмета іпотеки, та суми від реалізації іншого майна недостатньо для повного задоволення вимог іпотекодержатель, він має право в судовому порядку вимагати отримання суми, якої не вистачає для повного задоволення вимоги, з іншого майна Іпотекодавця.
Згідно ч.1 ст.11 Закону України «Про іпотеку», майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.
Відповідно до ч. 1 ст.12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.
Згідно ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотеко держателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
Відповідно до ч.3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно статті 33 Закону України «Про іпотеку», є невиконання або неналежне виконання боржником основного зобов'язання, внаслідок чого, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки
Згідно ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
За статтею 39 Закону України «Про іпотеку», передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. При цьому рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд встановлює спосіб реалізації предмета іпотеки, зокрема, шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.
У зв'язку з виникненням заборгованості 10.02.2015 року Позичальнику та Іпотекодавцю - ОСОБА_3, і поручителям направлені вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, повідомлено про наявність заборгованості за несплаченими траншами та відсотками, запропоновано погасити прострочену заборгованість за Кредитним договором, та попереджено, що у випадку незадоволення вимоги розпочнеться дострокове стягнення всієї заборгованості за вказаним кредитним договором.
Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина 1 статті 575 ЦК України).
Згідно ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
В порядку ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду.
Враховуючи, що відповідач у встановлений кредитним договором термін не повернув позивачу суму боргу, а також суму нарахованих відсотків, пені, також враховуючи, що відповідачем був укладений договір іпотеки , суд вважає необхідним в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки земельну ділянку .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11,10,212-215,224-228 ЦПК України, ст.ст. 526,527, 530,575,590,589,1046, 1048,1049,1050,1054 ЦК України, ст.ст.11,12,33,35,39 Закону України «Про іпотеку», суд
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою протягом 10 днів з дня оголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

СуддяОСОБА_7