Справа № 466/7078/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

при секретарі - Ваврин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

у с т а н о в и в:

08.08.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просила суд ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати аліменти з ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 700 грн. з усіх видів заробітку починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. Шлюб між нами розірвано рішенням Київського районного суду м.Харкова 31 липня 2015 року. Від шлюбу у них 12 лютого 2008 року народився син - ОСОБА_3, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

До червня 2014 року вона разом зі своїм малолітнім сином - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживала в м. Донецьку окремо від свого колишнього чоловіка, та у червні 2014 року була вимушена покинути домівку у зв'язку з проведення антитерористичної операції на території Донецька.

Ще до розірвання шлюбу та після його розірвання батько дитини не з'являвся за місцем проживання сина, не спілкувався з ним та не надавав жодної матеріальної допомоги. З червня 2014 року по січень 2016 року позивачка вимушено проживала в м. Харкові, за адресою: м. Харків, шосе Бєлгородівське, 3, на території пансіонату для переселенців «РОМАШКА». ЇЇ колишній чоловік жодного разу за весь цей період не з'являвся на відвідини до сина та не надавав жодного матеріального забезпечення, хоча мав таку можливість і йому було відомо про місце перебування їх сина.

ОСОБА_1 зверталася до колишнього чоловіка з проханням надати їй дозвіл на виїзд дитини за кордон, проте їй було відмовлено, та заявлено, що наміру виїжджати з тимчасово окупованої території він немає бажання, та його не цікавлять потреби дитини. Своїми діями ОСОБА_2 лише підтвердив своє небажання як утримувати сина, так і ухилення його від обов'язку брати участь у його вихованні.

З лютого 2016 року, позивачка фактично проживає в м. Львові за адресою: АДРЕСА_1. На сьогоднішній час вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з громадянином ОСОБА_4 Босаковським, який виявив намір одружитися з нею, створити

сім'ю та спільно проживати з нею та малолітнім сином - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, брати участь у його вихованні і матеріально забезпечувати їх сім'ю та надати належне навчання сину.

На даний час всі питання щодо виховання та утримання сина вирішуються позивачкою самостійно, без участі та підтримки батька. Для сина створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку. ЇЇ син забезпечений житлом, відвідує загальноосвітню школу № 97 м. Львова. Батько дитини жодним чином не піклується про нього, не проявляє заінтересованості в подальшій долі, не цікавляться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про його духовний та фізичний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема жодним чином не забезпечує його необхідним харчуванням, допомогою при лікуванні дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти - тобто створились умови, які шкодять інтересам дитини.

В липні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації м. Львова із заявою щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 20 липня 2016 року відбулося засідання опікунської ради на яке ОСОБА_2 не з'явився, хоча був належним чином повідомлений. Органом опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради 21.07.2016 року за №3609-330 було винесено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З врахуванням вищевикладеного, вимушена звернутися до суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та просила задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій вказав, що орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради повністю підтримує висновок від 21 липня 2016 року.

Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 12.02.2008 року народився ОСОБА_3, батьками якого, згідно долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження /серія І-НО № 173845, а.с.7 / є відповідач ОСОБА_2 Віктороіич та позивач ОСОБА_1. Шлюб між батьками неповнолітнього сина розірвано 31.07.2015 року.

Сімейним кодексом України встановлені обовязки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так, зокрема, встановлено, що батьки зобовязані виховувати свою дитину, піклуватися про її здоровя, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Судом встановлено, що з червня 2014 року, відповідач участі в вихованні сина не приймає, не цікавився його життям, не спілкується з ним, не надає жодної матеріальної допомоги. Неповнолітній син ОСОБА_6 весь час проживає разом з матірю.

Згідно долученого до матеріалів справи Висновку Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради № 3609-330 від 21.07.2016 року, беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини, Шевченківська районна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_2, відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обовязків по вихованню дитини.

На підставі вищенаведеного, оскільки встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, оцінюючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав є підставною та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обовязок не залежить від матеріального становища батьків. Отже, обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька.

Із змісту ст. 181 СК України, вбачається, що при відсутності домовленості між батьками про утримання дитини, той з батьків, з ким проживає дитина має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій сумі.

У відповідності з ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд повинен враховувати, зокрема стан здоров'я та матеріальний стан як позивача так і відповідача, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, з огляду на те, що відповідач заперечень проти позову не направив, а тому суд приходить до висновку про необхідність присудження аліментів з відповідача на утримання малолітнього сина в розмірі 700 грн.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Задовольняючи позовні вимоги, суд присуджує аліменти на дитину з дня пред'явлення позову, а саме з 08.08.2016 року.

Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 169, 209, 212, 213, 214, 215, 224-226, 367 ЦПК України, ст.ст. 164, 165, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, 08.11.1971р.н. батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_2, 08.11.1971р.н. аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, 12.02.2008р.н. у розмірі 700 (сімсот) гривень щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 08 серпня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_7