Справа № 289/2200/15-ц
Номер провадження 2/289/143/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2016 року м.Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Сіренко Н.С.,

при секретарі Галькевич Ю.В.,

за відсутності сторін,

розглянувши в відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 14 липня 2001 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають трьох спільних дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач зазначила, що вони з відповідачем припинили шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, між ними втрачено почуття любові та поваги. Збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та унеможливлює примирення між сторонами.

Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, у якій проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить суд розглянути справу без його участі.

На підставі письмових заяв сторін суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом встановлено що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 14 липня 2001 року перебувають у шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про одруження, виданого 14.07.2001 року виконкомом Межиріцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, актовий запис № 2 (а.с.5).

Від шлюбу сторони по справі мають трьох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8), доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7), доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6). Шлюбні стосунки сторони припинили, протягом тривалого часу сторони спільне господарство не ведуть, мають окремі бюджети хоч і проживають за однією адресою. Спору щодо місця проживання дітей у них немає, дочки проживають з позивачем за місцем її проживання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов підтримала та також просить шлюб між ними розірвати то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Згідно ч.2 ст.112 СК України Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Враховуючи викладене, та на підставі ст.ст. 24, 112, 113, 115 СК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 174, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований 14.07.2001 року виконкомом Межиріцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, актовий запис № 2 - розірвати.

Залишити позивачці після розірвання шлюбу прізвище «Бойченко».

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, НОМЕР_1 виданий Радомишльським РВ УМВС України 26.06.1996 р., зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_9 - витрати по сплаті судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом І0 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С.Сіренко