Справа № 740/5096/15-ц
Провадження № 2/740/74/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 липня 2016 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі Шадура І.Ю.,

з участю сторін, представника позивача-адвоката ОСОБА_1, представника відповідача-адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання нерухомого майна об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на нерухоме майно, поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, та встановлення порядку користування земельною ділянкою,

встановив:

Позивачем, із врахуванням уточнених вимог від 05 липня 2016 року, заявлені вимоги про визнання буд.№109 по вул.Кунашівська м.Ніжина Чернігівської області об"єктом права спільної сумісної власності сторін, як подружжя, визнання права власності на 1 / 2 частку даного будинку, поділ даного будинку, та встановлення порядку користування земельною ділянкою під ним. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі із 06 березня 1987 року по 29 травня 2008 року, за час шлюбу за спільні кошти сторін на підставі договору купівлі-продажу від 13 вересня 1990 року придбаний вищезазначений будинок, даний договір та право власності на будинок оформлені на відповідача, даний будинок є об"єктом права спільної сумісної власності сторін, як подружжя, позивач має право на 1 / 2 частку якого, просить здійснити поділ будинку згідно варіанту 2 Висновку №С-3 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи Чернігівської регіональної торгово-промислової палати від 21 квітня 2016 року, для позивача-як співвласнику 1, відповідачу-як співвласнику 2, здійснивши поділ земельної ділянки по варіанту 2 даного висновку експертизи.

В запереченнях проти позову відповідач просить відмовити у задоволенні позову з посиланням на те, що спірний будинок придбаний за кошти відповідача-виграш у закриту лотарею, у зв"язку з чим будинок оформлений на відповідача, за час проживання у будинку позивач не брав участі у його утриманні та облаштуванні, ставлення позивача до спільної дитини сторін негативне, з 2002 року позивач переїхав жити в інше місце, бюджети сторін розділені, позивач без поважних причин припинив здійснення утримання спільної дитини сторін, після розлучення позивач із застосуванням фізичного насильства по відношенню до відповідача став вимагати продажу будинку в цілому або переоформлення на нього половини будинку, у зв"язку з чим останнім оплачена експертиза та отриманий технічний паспорт на будинок від 12 липня 2010 року, на що відповідач відмовилась, через деякий час позивач знову звернувся до неї із аналогічними вимогами, позивач при цьому 05 квітня 2011 року поновив технічний паспорт на будинок, позивач "...вичекав час (сину у цьому місяці (22.12.2015) вже якраз виповнюється "потрібні" 23 роки) і подав позов, який розглядається...", взаємні майнові обов"язки між сторонами компенсовані "...й вичерпані (відхилення його претензій на нерухомість з урахуванням масштабного невиконання ним конституційних батьківських обов"язків (у тому числі матеріальних) фактично за мій рахунок), позивач пропустив строк позовної давності, "...за час, коли я остаточно відмовилась передавати ОСОБА_3 без суду права на нерухомість (2011 рік) пройшло більше трьох вказаних у законі років і за цей час жодних дій щодо нерухомості, щодо яких позивач "...дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності" я не вчиняла...".

ОСОБА_5 заяви від 04 січня 2016 року відповідач просить застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач підтримав позов за обставин, викладених в позовній заяві та уточнених вимогах від 05 липня 2016 року, пояснивши, що будинок придбаний за спільні кошти сторін, шлюб розірваний в 2008 році, оформлення будинку здійснене на відповідача, його право власності відповідачем не порушене, мав намір поділити будинок, в 2010 році звернувся до адвоката ОСОБА_6, оформляв у зв"язку з цим тезхнічний паспорт та документацію у БТІ, відповідач не допускала його до будинку після 2010 року, у сторін був спільний виграш у лотарею, позовна давність не пропущена, просить здійснити поділ будинку згідно варіанту 2 Висновку №С-3 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, як співвласнику 1, відповідачу-як співвласнику 2, здійснивши поділ земельної ділянки по варіанту 2 даного висновку експертизи, та стягнути понесені судові витрати-судовий збір, витрати за проведення експертизи та правову допомогу. Дана позиція підтримана представником позивача адвокатом ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, подружні стосунки фактично припинені в 2002 році, розлучились в 2008 році, в 2010 році позивач припинив здійснювати допомогу на дитину і став вимагати поділу будинку, який придбаний в 1990 році за її особисті кошти, отримані нею внаслідок виграшу в лотарею, в 2010-2011 роках позивач погрожував їй та вимагав поділу будинку, про що вона заперечувала і чинила перешкоди позивачу у його користуванні, позивач звертався до адвоката і оформлював документи щодо позову, в даний час вона фактично користується будинком в цілому та земельною ділянкою, позивачем пропущена позовна давність. Дана позиція підтримана представником відповідача адвокатом ОСОБА_2 в судовому засіданні, яким зазначено, що в разі визнання судом будинку спільною сумісною власністю сторін доцільним для відповідача є його поділ відповідно до варіанту 1 висновку експертизи для співвласника 1, та встановлення порядку користування земельною ділянкою відповідно до варіанту 1 для співвласника 1.

Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.

За приписами ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін; докази подаються сторонами; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України). Аналогічні норми передбачені також в ст.ст.22, 28 КпШС України, який діяв з 01 січня 1970 року по 27 липня 2010 року.

ОСОБА_5 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 05 липня 2011 року актовий запис про одруження сторін №113 датований 06 березня 1987 року. Шлюб між сторонами розірваний, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №164 від 29 травня 2008 року. Сторонами в судовому засіданні не заперечується факт розірвання їх шлюбу в 2008 році та відновлення відповідачем свого дошлюбного прізвища "Корнєєва".

Покупцем згідно нотаріально посвідченого та зареєстрованого договору купівлі-продажу будинку №109 по вул.Кунашівська м.Ніжина Чернігівської області від 13 вересня 1999 року є ОСОБА_7. Право власності на даний будинок зареєстроване за відповідачем, що не заперечується сторонами в судовому засіданні і підтверджується довідкою КП "Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 01 червня 2011 року, яка видана позивачу ОСОБА_3.

Позивач має зареєстроване місце проживання у даному будинку з 26 січня 1991 року, відповідач-з 26 січня 1991 року.

ОСОБА_5 довідки Управління Держгеокадастру у Ніжинському районі Чернігівської області від 31 грудня 2015 року права на земельну ділянку під вищезазначеним домоволодінням не зареєстровані.

Із врахуванням викладеного та положень ст.22 КпШС України, аналогічних приписів ст.60 СК України, вищезазначений будинок, який набутий за час шлюбу сторін, є їх спільною сумісною власністю і на підставі ст.70 СК України частки майна подружжя є рівними-по 1 / 2 частці, що є підставою для визнання даного будинку об"єктом права спільної сумісної власності сторін, як подружжя, та визнання за позивачем права власності на 1 / 2 частку даного будинку, залишивши за відповідачем право власності на 1 / 2 частку даного будинку. Позивач має право та інтерес до належної йому 1 / 2 частки даного будинку, визначення даної частки має правове визначення. При вирішення даної справи судом також враховується Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року по справі №1-10/2004, відповідно до якого поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в ч.1 ст.4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Посилання відповідача щодо придбання будинку за її особисті кошти-виграш від лотареї, судом не приймається, оскільки належні та допустимі докази з цього приводу відповідачем не надані, доказування не може грунтуватись на припущеннях, при цьому положення ст.24 КпШС України регламентують віднесення до роздільного майна подружжя майна, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування.

В судовому засіданні встановлено, що сторони мають тривалі неприязні відносини, відповідач володіє та користуються вищезазначеним будинком та прилеглою земельною ділянкою, позивач, який одружений, проживає в іншому місці. За таких обставин суд в рахунок поділу майна вважає за необхідне виділити позивачу, із врахуванням належної йому 1 / 2 частки у вищезазначеному будинку та господарських будівлях, в натурі згідно додатку №2 варіанту розподілу №2 Висновку №С-3 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи Чернігівської регіональної торгово-промислової палати від 21 квітня 2016 року (погодженої згідно рішення Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 23 червня 2016 року №164), визначені для співвласника №2, для відповідача- згідно додатку №2 варіанту розподілу №2 даного Висновку, визначені для співвласника №1, щодо земельної ділянки: для позивача- відповідно до Додатку №7 варіанту порядку землекористування №2 Висновку експертизи, визначеної для співвласника №2 (синім кольором), для відповідача- відповідно до Додатку №7 варіанту порядку землекористування №2 Висновку експертизи, визначеної для співвласника №1 (зеленим кольором). Дані варіанти, які передбачають облаштування окремих дворів без визначення місць загального користування, є найбільш оптимальними для сторін із врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин. Підстави для виділення позивачу майна згідно варіанту №2 Висновку, визначеного для співвласника №1, в судовому засіданні не встановлені, що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до ст.72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки, позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Відповідачем заявлене клопотання про застосування судом строків позовної давності.

Сторонами в судовому засіданні не заперечуються обставини щодо перешкоджання відповідачем позивачу у користуванні вищезазначеним будинком в період 2010-2011 років, вчинення позивачем дій щодо звернення до адвоката та оформлення технічних паспортів на будинок та довідок БТІ в цей період. Вказане не може бути безумовною обставиною, що свідчить про початок перебігу позовної давності в період 2010-2011 років, докази в порядку ст.ст.58, 59 ЦПК України на підтвердження невизнання відповідачем чи оспорювання нею права позивача на будинок, або дій по його відчуженню,-відсутні. Факт оформлення позивачем документів сам по собі не свідчить про порушення його права відповідачем на будинок, а лише підтверджує прагнення останнього до правового визначення своєї частки у спільному майні. Також суд враховує, що предметом спору у даній справі є, зокрема, вимога про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі „Ілхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

ОСОБА_5 ч.1 ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, загальними засадами цивільного законодавства відповідно ст.3 ЦК України є справедливість, добросовісність та розумність.

Із врахуванням викладеного позивачем строк позовної давності не пропущений.

Із врахуванням положень ст.ст.11, 88 ЦПК України, Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, встановленої в судовому засіданні вартості нерухомого майна, яке є предметом спору, наявності договору про надання правової допомоги, квитанції на підтвердження оплати витрат на правову допомогу, розрахунку даних витрат, витрат за проведення експертизи-на користь позивача із відповідача підлягають стягненню 3009 грн. 32 коп судового збору, 6084 грн. витрат за проведення судової експертизи, 4598 грн. витрат на правову допомогу.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати будинок №109 по вулиці Кунашівська міста Ніжина Чернігівської області об"єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1 / 2 (одну другу) частку буд.№109 по вул.Кунашівська м.Ніжина Чернігівської області, який є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, залишивши право власності на 1 / 2 (одну другу) частку буд.№109 по вул.Кунашівська м.Ніжина Чернігівської області за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В рахунок поділу майна виділити ОСОБА_3, із врахуванням належної йому 1 / 2 частки у будинку та господарських будівлях, розташованих в м.Ніжині Чернігівської області, вул.Кунашівська, 109, в натурі згідно додатку №2 варіанту розподілу №2 Висновку №С-3 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи Чернігівської регіональної торгово-промислової палати від 21 квітня 2016 року, визначені для співвласника №2:

житлову кімнату 2-1, площею 8,3 кв.м, вартістю 26871 грн., житлову кімнату 2-2, площею 18,3 кв.м, вартістю 59246 грн., коридор 2-3, площею 4,3 кв.м, вартістю 13921 грн., житлову кімнату 2-4, площею 11,9 кв.м, вартістю 38526 грн., кухню 2-5, площею 12,3 кв.м, вартістю 39821 грн., приміщення 2-6, площею 9,2 кв.м, вартістю 29785 грн., ванну 2-7, площею 3,0 кв.м, вартістю 9712 грн., коридор Ш, площею 7,9 кв.м, вартістю 25576 грн. (всього по будинку 75,2 кв.м, вартістю 243458 грн.), ганок а3, вартістю 3266 грн., сарай Б, вартістю 12409 грн., сарай б, сарай б1, вартістю 653 грн., сарай б2, вартістю 652 грн., вбиральню у, вартістю 2613 грн., огорожу №3, вартістю 37881 грн. (всього 57474 грн.).

В рахунок поділу майна виділити ОСОБА_4, із врахуванням належної їй 1 / 2 частки у будинку та господарських будівлях, розташованих в м.Ніжині Чернігівської області, вул.Кунашівська, 109, в натурі згідно додатку №2 варіанту розподілу №2 Висновку №С-3 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи Чернігівської регіональної торгово-промислової палати від 21 квітня 2016 року, визначені для співвласника №1:

коридор 1-1, площею 5,3 кв.м, вартістю 17159 грн., житлову кімнату 1-2, площею 7,4 кв.м, вартістю 23957 грн., житлову кімнату 1-3, площею 14,0 кв.м, вартістю 45325 грн., житлову кімнату 1-4, площею 7,1 кв.м, вартістю 22986 грн., житлову кімнату 1-5, площею 10,5 кв.м, вартістю 33994 грн., кухню 1-6, площею 6,8 кв.м, вартістю 22015 грн., кладову І, площею 4,4 кв.м, вартістю 14245 грн., веранду ІІ, площею 8,5 кв.м, вартістю 27518 грн. (всього 64 кв.м, вартість 207199 грн.), ганок а1, вартістю 1959 грн., погріб П, вартістю 13063 грн., гараж Г, вартістю 40494 грн., літню кухню В, вартістю 65313 грн., ворота з хвірткою №4, вартістю 24166 грн. (всього вартість 144995 грн.).

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 25631 (двадцять п"ять тисяч шістсот тридцять одну) грн.грошової компенсації за переотриману частку домоволодіння.

Зобов"язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 облаштувати у належних їм частках житлового будинку №109 по вул.Кунашівська м.Ніжина Чернігівської області автономні системи опалення, газопостачання, водопостачання, вентиляції та електропостачання із замовленням проектної документації та її погодженням у встановленому порядку.

Виділити у користування ОСОБА_3 земельну ділянку, розташовану в м.Ніжині Чернігівської області, вул.Кунашівська, 109, площею 0,17745 га відповідно до Додатку №7 варіанту порядку землекористування №2 Висновку №С-3 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи Чернігівської регіональної торгово-промислової палати від 21 квітня 2016 року, визначеної для співвласника №2 (синім кольором): під житловим будинком-0,0097 га, під господарськими спорудами-0,0029 га, під землями, вільних від забудови,-0,16485 га.

Виділити у користування ОСОБА_4 земельну ділянку, розташовану в м.Ніжині Чернігівської області, вул.Кунашівська, 109, площею 0,17745 га відповідно до Додатку №7 варіанту порядку землекористування №2 Висновку №С-3 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи Чернігівської регіональної торгово-промислової палати від 21 квітня 2016 року, визначеної для співвласника №1 (зеленим кольором): під житловим будинком-0,0082 га, під господарськими спорудами та будівлями-0,0041 га, під землями, вільних від забудови,-0,16515 га.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 3009 грн. 32 коп судового збору, 6084 грн. витрат за проведення судової експертизи, 4598 грн. витрат на правову допомогу, а всього стягнути 13691 (тринадцять тисяч шістсот дев"яносто одну) грн. 32 коп судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.П. Олійник .