АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 26 квітня 2016 року у справі за позовом Компанії «Хумана Гмбх» до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_1, тертя особа Державна фіскальна служба України про визнання недійсним патенту на промисловий зразок номер НОМЕР_1, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року відкрито провадження у справі за позовом Компанії «Хумана Гмбх» до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_1, тертя особа Державна фіскальна служба України про визнання недійсним патенту на промисловий зразок номер НОМЕР_1.

У квітні 2016 року Компанії «Хумана Гмбх» звернулася до суду з заявою про забезпечення позову у даній цивільній справі, в якій просила заборонити Державній службі інтелектуальної власності України вносити зміни щодо власника прав власності на патент України на промисловий зразок за номером НОМЕР_2 опублікованого 10.07.2015р., а також здійснювати реєстрацію ліцензійних договорів щодо надання дозволу на використання даного патенту до винесення рішення; заборонити ОСОБА_1 як власнику патенту України на промисловий зразок за номером НОМЕР_2 опублікованого 10.07.2015р., передавати права власності на вище вказаний патент на користь інших осіб, а також укладати ліцензійні договори щодо надання дозволу на використання даного патенту іншим особам, до винесення рішення.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 26 квітня 2016 року заяву задоволено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просив ухвалу скасувати.

Справа № 760/7371/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11144/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Оксюта Т.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог, посилався на те, що суд першої інстанції не врахував, що

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивача - ОСОБА_5, представник Державної служби інтелектуальної власності України - Костенко К.О. та представник Державна фіскальна служба України - Запорожець А.Б. заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Солом'янського районного суду м. перебуває цивільна справа за позовом Компанії «Хумана Гмбх» до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_1, тертя особа Державна фіскальна служба України про визнання недійсним патенту на промисловий зразок номер НОМЕР_1.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції вказав, що з матеріалів заяви вбачається, що невжиття заходів до забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Виходячи зі змісту п.4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 та ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що забезпечення позову є необхідним та обґрунтованим оскільки до вирішенні спору по суті є ризик того, що відповідач може розпорядитись своїм права на оспорюваний патент України НОМЕР_2, що може утруднити або зробить неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції забезпечив позов позивача у відповідності з нормами ЦПК України, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, ч. 2 ст. 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу ухвала Солом'янського районного суду м. Києва від 26 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді