Ухвала

іменем україни

14 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до приватного підприємства «Маяк ООК» про стягнення невиплаченої заробітної плати за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 7 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 14 грудня 2015 року,

встановила:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом до приватного підприємства «Маяк ООК» (далі - ПП «Маяк ООК»), мотивуючи тим, що фактично з 2012 року з відповідачем перебував у трудових відносинах, оплата його праці проводилася за бригадним методом, а кількість членів бригади становить 10 осіб, які були ознайомлені з наказом про переведення на колективну (бригадну ) форму оплати праці. З 1 лютого

2014 року він уклав трудовий договір з ПП «Маяк ООК» на роботу в якості приймальника-здавача готової продукції. Вважав, що відповідач невірно проводив йому нарахування заробітної плати та просив стягнути суму недорахованої та невиплаченої заплати за весь період його роботи у розмірі 54 806,88 грн.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 7 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 14 грудня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди виходили з відсутності заборгованості відповідача перед позивачем, а наданий позивачем розрахунок заборгованості із заробітної плати не є правильним, оскільки не відображає характер роботи включаючи коефіцієнт його трудової участі, тобто, не є належним доказом у справі.

Даний висновок суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Апеляційним судом установлено, що наказом ПП «Маяк-ООК»

від 17 грудня 2010 року ОСОБА_3 був прийнятий приймальником-здавальником на склад готової продукції дільниці «Прилуки» з 20 грудня 2010 року, з оплатою праці згідно окладу 2 510 грн в місяць.

1 січня 2012 року між ПП «Маяк-ООК» та ОСОБА_3 було укладено трудовий договір, за яким останній був прийнятий на роботу в структурний підрозділ «Прилуки» на посаду приймальника-здавальника харчової продукції, дата початку роботи 1 січня 2012 року.

Згідно із п. 10 трудового договору від 1 січня 2012 року працівнику встановлено посадовий оклад у розмірі 3 060 грн в місяць, надбавка: за шкідливість по результатам атестації робочого місця, за роботу у вечірній і нічний час (з 22-00 год. до 6-00 год.) в розмірі 20% від окладу за кожну годину роботи. З 1 травня 2012 року даним пунктом договору передбачався перехід складу на відрядну систему оплату праці згідно затверджених тарифів, про що має бути підписано окремий додаток до цього договору.

Додатковою угодою від 24 квітня 2012 року, укладеною між

ПП «Маяк-ООК» та ОСОБА_3 до трудового договору від 1 січня

2012 року, доповнено п. 15 трудового договору п. п. 2 про те, що замовник має право на свій власний розсуд вимагати заміни працівника, у разі недотримання даним працівником вимог замовника, внутрішніх політик та процедур замовника. Всі інші положення укладеного трудового договору залишилися незмінними.

Наказом від 27 квітня 2012 року склад готової продукції дільниці «Прилуки» на відрядну оплату праці згідно затвердженого тарифу: 0,185 грн за один короб обслуговуючих вантажів.

28 квітня 2012 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до трудового договору від 1 січня 2012 року у зв'язку з переведенням складу готової продукції з 1 травня 2012 року на відрядну оплату праці, нарахування заробітної плати з 1 травня 2012 року здійснюється згідно затвердженого тарифу: 0,185 грн за один короб обслуговуючих вантажів.

Наказом від 30 січня 2014 року ОСОБА_3 був звільнений у зв'язку із закінченням строку договору, згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України.

Наказом ПП «Маяк-ООК» від 31 січня 2014 року ОСОБА_3 був прийнятий по строковому трудовому договору приймальником-здавальником готової продукції (переробка тютюну) на дільницю «Прилуки» - склад ГП з відрядною оплатою праці згідно затверджених тарифів з 1 лютого 2014 року.

1 лютого 2014 року між сторонами було укладено трудовий договір, за яким позивач приймається на роботу в структурний підрозділ «Прилуки» на посаду приймальника-здавальника харчової продукції (переробка тютюну) з 1 лютого 2014 року по 31 січня 2015 року.

Пунком 10 трудового договору від 1 лютого 2014 року передбачено, що діє відрядна система оплати праці згідно затверджених тарифів: при відвантаженні готової продукції 0,259 грн за один короб готової продукції; при отриманні готової продукції 0,185 грн за один короб готової продукції. У разі зміни діючої системи та розміру оплати праці, працівник буде повідомлений про це не пізніше ніж за два календарні місяці.

Наказом від 28 листопада 2014 року ОСОБА_3 був звільнений за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України, з виплатою компенсації за невикористану відпустку в кількості 4 календарних днів з 30 листопада

2014 року.

Положеннями ст. 94 КЗпП України, ст. 1, 2, 4 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата, це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган за трудовим договором виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно - ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи і організації і максимальним розміром не обмежується. До складу заробітної плати входить: 1) основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників; 2) додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Джерелом коштів на оплату праці працівників госпрозрахункових підприємств є частина доходу та інші кошти, одержані внаслідок їх господарської діяльності.

Згідно із ст. 97 КЗпП України та ст. 15 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників на підприємствах, в установах і організаціях здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці, яка може провадитися як за результатами індивідуальних, так і колективних робіт. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Статтями 21, 22 Закону України «Про оплату праці» працівникам гарантовано право на оплату їх праці на підставі укладеного трудового договору відповідно до актів законодавства і колективного договору. Суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Вирішуючи спір, суд правильно виходив із того, що тариф 0,185 грн за переміщений короб згідно з додатковою угодою від 28 квітня 2012 року до трудового договору було встановлено для бригади складу готової продукції, а не безпосередньо для позивача.

Уточнюючи позовні вимоги, ОСОБА_6 надав розрахунок заборгованості по заробітній платі за період з грудня 2012 року по серпень 2014 року в сумі 54 806,88 грн виходячи з кількості 10 членів бригади, які були ознайомлені з наказом від 27 квітня 2012 року про переведення на відрядну оплату праці.

Тобто фактично підтвердив факт роботи в умовах відрядної бригадної системи оплати праці.

Колегія суддів вважає, що суди обґрунтовано не погодились з указаним розрахунком, оскільки він здійснений позивачем виходячи із кількості обробленої продукції (коробів) за один місяць шляхом множення на встановлений тариф, без врахування всіх працівників, що працювали у відповідний період, які зазначені в формі Т40, всупереч розробленому на підприємстві Положенню про оплату і стимулювання праці співробітників ПП «Маяк-ООК», системи нарахування заробітної плати - відрядної колективної (бригадної).

Також встановлено, що у спірний період на ПП «Маяк- ООК» облік переміщеної продукції конкретно кожним працівником складу готової продукції на дільниці «Прилуки» не вівся, а нараховувалася загальна заробітна плата всієї бригади (дільниці) за кінцевим результатом роботи виходячи з колективної відрядної розцінки, а потім визначався заробіток кожного члена бригади з врахуванням кількості годин, відпрацьованих працівником у складі бригади за місяць, середнього арифметичного значення КТУ працівника за місяць, суми коефіцієнто-годин всіх працівників бригади.

Виходячи з умов колективного договору, загальна сума заробітної плати кожного працівника складу готової продукції за місяць не може перевищувати загального розміру заробітної плати складу готової продукції.

Таким чином, суди дійшли правильного висновку, що згідно з наявними в матеріалах справи обліковими документами нарахування заробітної плати працівникам проводилося з дотриманням умов, визначених колективним договором, Положенням про оплату і стимулювання праці працівників ПП «Маяк-ООК».

Доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, під час розгляду справи судом не були порушені норми матеріального й процесуального права, а наведені в скарзі доводи висновок суду не спростовують, тому суд касаційної інстанції не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від

7 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від

14 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.С. Ткачук

Судді:
В.С. Висоцька
М.К. Гримич

В.М. Колодійчук

І.М. Фаловська