Справа № 464/9518/15 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/783/2552/16 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Приколота Т.І., Федоришина А.В.,

секретар Бохонко Е.Р.,

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника ПАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» - Радзіховсього А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 27 січня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» (далі - ПАТ «СК «Інтер-Поліс») в користь ОСОБА_2 пеню в сумі 7833 грн. 11 коп., інфляційні витрати в сумі 7663 грн. 99 коп., три відсотки річних - 488 грн. 80 коп., витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн., та судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп., а всього 18473 грн. 10 коп.

Рішення суду оскаржило ПАТ «СК «Інтер-Поліс». В апеляційній скарзі стверджує про порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи. Вважає, що грошове зобов»язання сплатити 20966 грн. 72 коп. виникло з набранням законної сили рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 03.07.2015 року. Зазначає, що ОСОБА_2 не зверталася до страховика з вимогою виплати вказаної суми. Посилається, що 20966 грн. 72 коп. перераховано страховиком на рахунок ВДВС 09.10.2015 року. На думку апелянта, обов»язок виплати боргу виникає з моменту отримання боржником відповідної вимоги, однак таку вимогу страховик не отримував, а отримав постанову ВДВС про примусове стягнення боргу. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ «СК «Інтер-Поліс» - Радзіховсього А.Л. на підтримання апеляційної скарги, що аналогічні її доводам, пояснення ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про безпідставність доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено такі обставини.

30.09.2014 року на пр.Червоної Калини у м.Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів: «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1, що застрахований у ПАТ «СК «Інтер-Поліс», під керуванням ОСОБА_5, та «Volkswagen Polo» д.н.з.НОМЕР_2, що застрахований у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» під керуванням ОСОБА_6

ОСОБА_2 звернулась до ПАТ «СК «Інтер-Поліс» із заявою про виплату страхового відшкодування, однак листом ПАТ СК «Інтер-Поліс» від 06.11.2014 року, страховою компанією прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування з посиланням на п.36.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 03.07.2015 року задоволено позов ОСОБА_2 до ПАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс», третя особа ОСОБА_5, про стягнення страхового відшкодування та вирішено стягнути із ПАТ «СК «Інтер-Поліс» на користь ОСОБА_2 16 073,12 грн. страхового відшкодування, 650 грн. витрат, пов'язаних з оплатою автотоварознавчого дослідження, 4 000 грн. збитків, завданих внаслідок порушення цивільного права та 243,60 грн. судового збору, а всього 20 966,12 грн.

Вказане рішення суду набрало законної сили, на підставі чого Сихівським районним судом м.Львова 03.08.2015 року видано виконавчий лист № 464/3974/15-ц, який звернуто до виконання в ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Згідно з ст.992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Пунктом 36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено обов'язок страховика (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення по дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше, як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, страховиком сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до положень ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ухвалючи рішення про стягнення з ПАТ «СК «Інтер-Поліс» пені, інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що ОСОБА_2 неправомірно відмовлено у виплаті страхового відшкодування, в зв»язку з тим підставною є вимога про стягнення вище вказаних виплат за період з 07.11.2014 року (наступного дня від дня прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування) до 11.11.2015 року (дня фактичної виплати) з урахуванням проведеного позивачкою розрахунку: 7 833,11 грн. - пеня, 7 663,99 грн. - інфляційні втрати та 488,80 грн. - 3 % річних.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України у справі №6-2491 від 02.03.2016 року, стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання, її дія поширюється на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань.Цією статтею регулюються зобов'язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому частина п'ята статті 11 ЦК України, в якій ідеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов'язальних правовідносин. З рішення суду зобов'язальні правовідносини не виникають, оскільки вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в статті 11 ЦК України, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність.

А відтак, оскільки рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 03.07.2015 року підтверджено наявність правовідносин, які виникли з договору страхування, за яким і виник обов»язок страховика виплатити страхове відшкодування, безпідставним є посилання в апеляційній скарзі, що грошове зобов»язання сплатити 20966 грн. 72 коп. виникло з набранням законної сили рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 03.07.2015 року.

Твердження в апеляційній скарзі, що ОСОБА_2 не зверталася до страховика з вимогою виплати вказаної суми, що 20966 грн. 72 коп. перераховано страховиком на рахунок ВДВС 09.10.2015 року, і обов»язок виплати боргу виникає з моменту отримання боржником відповідної вимоги, не може прийматись до уваги, так як страховиком безпідставно відмовлено у виплаті страхового відшкодування, і цей факт встановлений рішенням суду.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 27 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Приколота Т.І.

Федоришин А.В.