У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.
суддів:Ізмайлової Т.Л., Наумчука М.І.,Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросфера» до ОСОБА_6, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дотар-Агро», Товариство з обмеженою відповідальністю «Літосфера», про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_7, на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 19 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агросфера» (далі - ТОВ « Агросфера») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 26 серпня 2010 року між ТОВ « Агросфера» та ТОВ «Дотар-Агро» був укладений договір купівлі-продажу, згідно з яким останній отримав у власність товар (насіння озимого рапсу) на умовах товарного кредиту на загальну суму 20 238,15 грн з відстроченям оплати до 25 липня 2011 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язання по вищевказаному договору між позивачем та ОСОБА_6 26 серпня 2010 року укладено договір поруки, згідно з яким останній зобов'язався солідарно з боржником на добровільних засадах відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов'язань ТОВ «Дотар-Агро» за договором купівлі-продажу від 26 серпня 2010 року.

Оскільки боржник належним чином не виконав свої зобов'язання із оплати вартості товарного кредиту, позивач звернувся до суду з указаним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 96 690,72 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 червня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 19 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Агросфера» заборгованість за договором купівлі-продажу від 26 серпня 2010 року в розмірі 95 490,47 грн, з яких: 7 715,30 грн проіндексована сума боргу за товарним кредитом; 87 775,З17 грн проценти за користування товарним кредитом.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_7, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог про стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив із того, що у ТОВ «Агросфера» відсутнє право вимагати стягнення боргу з поручителя, оскільки ТОВ «Агросфера» звернулось до суду з указаним позовом після закінчення строку дії договору поруки.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що порука не припинилась, а тому відповідно до вимог ст. 554 ЦК України ОСОБА_6 повинен відповідати перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, з рахуванням умов договору купівлі-продажу та договору поруки.

Однак, такий висновок зроблено судом без належного з`ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін, належної оцінки наданих ними доказів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 26 серпня 2010 року між ТОВ «Агросфера» та ТОВ «Дотар-Агро» був укладений договір купівлі-продажу, згідно з яким ТОВ «Агросфера» зобов'язується передати, а ТОВ «Дотар-Агро» зобов'язується прийняти та оплатити вартість насіннєвого матеріалу (насіння озимого рапсу) на умовах товарного кредиту на загальну суму 20 328,16 грн з відстроченням оплати до 25 липня 2011 року.

В забезпечення виконання зобов'язання за вказаним договором, 26 серпня 2010 року між ТОВ «Агросфера» та ОСОБА_6 був укладений договір поруки, відповідно до якого останній зобов'язався відповідати за зобов'язаннями ТОВ «Дотар-Агро» по договору купівлі-продажу від 26 серпня 2010 року.

Пунктом 8.1 договору поруки від 26 серпня 2010 року передбачено, що цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє протягом чотирьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків.

Судами попередніх інстанцій правильно установлено, що у договорі купівлі-продажу від 26 серпня 2010 року строк виконання основного зобов'язання чітко визначений - 25 липня 2011 року, а порука припиняється 27 серпня 2014 року.

За таких обставин у банку виникло право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 25 липня 2011 року до 27 серпня 2014 року.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який встановили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право.

Така правова позиція узгоджується з правовими висновками, викладеними Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України в постанові № 6-6цс14 від 17 вересня 2014 року, яка згідно зі статтею 360-7 ЦПК України є обов'язковою для суддів.

За таких обставин, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов до правильного висновку, що порука ОСОБА_6 за договором поруки припинилась 27 серпня 2014 року, а тому у ТОВ «Агросфера» не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку.

Апеляційний суд не навів обґрунтованих мотивів на спростування висновків суду першої інстанції, покладених в основу рішення та доказів, наданих відповідачем та помилково скасував рішення суду першої інстанції.

Крім цього, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що після повернення, на підставі ухвали Зборівського районного суду Тернопілььської області від 27 листопада 2014 року, позовної заяви ТОВ «Агросфера» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, позивачу, у зв'язку з тим, що вона не підсудна Зборівському районному суду Тернопільської області, ТОВ «Агросфера» вказану позовну заяву направило поштою до належного суду лише в кінці січня 2015 року, яка була отримана Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 04 лютого 2015 року.

Враховуючи наведене, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з підстав, передбачених ст.ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_7, задовольнити.

Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 19 жовтня 2015 року скасувати, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 червня 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко М.І. Наумчук Г.І. Мостова