У х в а л а

іменем україни

04 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Демяносова М.В.,Парінової І.К.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_4 про визнання договору страхування недійсним, за касаційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на рішення Малиновського районного суд м. Одеси від 03 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2016 року,

вс т а н о в и л а:

У лютому 2015 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі − ТДВ СК «Альфа-Гарант») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсним полісу № АС/6836220 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Зазначало, що вказаний поліс було передано начальнику управління страхування в м. Одесі та Одеській області 05 червня 2013 року за актом передачі полісів № АГ00460, товариству не надходило жодної інформації щодо його реалізації і грошових коштів в якості сплати страхового платежу і станом на 11 лютого 2015 року бланк цього полісу втрачено, інформацію про що було подано в Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі − МТСБУ), а також було опубліковане відповідне повідомлення в газеті «Урядовий кур'єр» 11 квітня 2014 року.

Посилаючись на те, що у даному випадку страховий договір не укладався, договір не набрав чинності, оскільки не внесено перший платіж, і у ТДВ СК «Альфа-Гарант» немає другого екземпляра договору, який повинен зберігатися, і вважає, що договір було знайдено та підписано не уповноваженою на це невідомою особою, яка взагалі немає відношення до ТДВ СК «Альфа-Гарант» та не має з нею ніяких трудових відносин, а також на те, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, проте ТДВ СК «Альфа-Гарант» навіть не планувало реалізовувати вказаний поліс.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТДВ СК «Альфа-Гарант» просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки не спростовано факт видачі ОСОБА_4 спірного полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів підписаного сторонами, зокрема, від імені ТДВ СК «Альфа-Гарант» і це є підтвердженням того, що сторони уклали договір страхування та досягли згоди стосовно істотних умов договору, а також доказом того, що страхова премія була сплачена. Крім того ТДВ СК «Альфа Гарант» не доведено факт несплати ОСОБА_4 платежу за вказаним страховим договором та ТДВ СК «Альфа Гарант» не доведено, що ці кошти не надійшли на рахунок ТДВ СК «Альфа Гарант», а тому відсутні підстави для визнання спірного полісу недійсним.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» відхилити.

Рішення Малиновського районного суд м. Одеси від 03 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

М.В.Демяносов

І.К.Парінова