Справа № 139/1184/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В. при секретарі судового засідання Пилипчук В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Обухівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2005 року помер чоловік позивача ОСОБА_5. До складу спадкового майна після його смерті входить, зокрема, земельна ділянка № 592 загальною площею 3,8854 га, яка знаходиться на території Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 Крім неї, спадкоємцями земельної ділянки у першій черзі за законом є діти ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, а остання є ще й спадкоємцем за заповітом. Діти спадщини не прийняли і на неї не претендують. Позивач не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки правовстановлюючі документи на земельну ділянку не видавалися у звязку зі смертю власника. За захистом своїх прав та інтересів ОСОБА_1 з відповідним позовом звернулася до суду.

Позивач у судове засідання не зявилася, у позовній заяві просила справу слухати у її відсутності (а.с. 4).

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, представник відповідача Обухівської сільської ради у судове засідання не зявилися. Подали до суду заяви, у яких позов визнали у повному обсязі і просили справу слухати у їх відсутності (а.с. 25-28).

З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою.

Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного:

ОСОБА_5 помер 12 грудня 2005 року в с. Привітне Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 6), що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-АМ № 029009.

Довідкою виконавчого комітету Обухівської сільської ради № 2012 від 30 листопада 2016 року (а.с. 9), розпорядженням голови Мурованокуриловецької районної державної адміністрації № 54 від 15 лютого 2007 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо приватизації земельних ділянок та складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянам членам САТ «Вищеольчедаївське» (а.с. 13), списком громадян-членів САТ «Вищеольчедаївське», які померли і їх земельні ділянки передаються у власність спадкоємцям по мірі оформлення спадщини згідно судових рішень (а.с. 14), витягом із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки станом на 29 листопада 2016 року (а.с. 12) доведено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_5 входить земельна ділянка площею 3,8854 га, яка розташована на території Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Із матеріалів справи слідує, 12 грудня 2005 року ОСОБА_5 помер, а розпорядженням голови Мурованокуриловецької районної державної адміністрації № 54 від 15 лютого 2007 року його було включено до списку осіб-членів САТ «Вищеольчедаївське», які мають право на земельні ділянки, та зобовязано передати у власність та видати громадянам чи їх спадкоємцям державні акти на право власності на земельні ділянки.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця.

Із заповіту, вчиненого ОСОБА_5 26 жовтня 2005 року та посвідченого секретарем Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 8) вбачається, що спадкодавець все своє майно, що буде належати йому на день смерті і на яке за законом матиме право заповів своїй дочці ОСОБА_3.

За даними Обухівської сільської ради заповіт від імені ОСОБА_5 не змінено і не скасовано (зворот а.с. 8). Факт чинності заповіту також доводиться Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 46246269 від 21 грудня 2016 року (а.с. 30-65).

Частиною 1 ст. 1273 ЦК України передбачено право спадкоємця за заповітом або за законом відмовитися від прийняття спадщини протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України (шість місяців).

Із довідок виконавчого комітету Обухівської сільської ради № 2012 (а.с. 9), № 1228 від 30 листопада 2016 року (а.с. 10) та № 2049 від 16 листопада 2015 року (а.с. 11) слідує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_1, але фактично з 1997 року проживають у Російській Федерації, а ОСОБА_2 в смт Муровані Курилівці.

Таким чином, вбачається, що спадкоємець за заповітом спадщини не прийняла, крім того, 22 серпня 2011 року нотаріально посвідчила свою заяву про те, що вона спадщини не прийняла і приймати наміру не має (а.с. 15).

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього кодексу.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги (ст. 1258 ЦК України).

До першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки ( ст. 1261 ЦК України).

Свідоцтвом про смерть (а.с. 6), свідоцтвом про одруження (а.с. 7), довідками виконавчого комітету Обухівської сільської ради № 2012, № 1228 від 30 листопада 2016 року та № 2049 від 16 листопада 2015 року (а.с. 9-11), заявами ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про відмову від прийняття спадщини (а.с. 15-17) доводиться, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5, яка має право і прийняла спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Та обставина, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 у нотаріальній конторі не зареєстрована і спадкові права ніким не оформлялись доводиться Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 46246234 від 21 грудня 2016 року (а.с. 29).

Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Наданими суду документами в тому числі постановою державного натаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 19) позивач довела, що не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд.

Суд враховує обставину, що позивач пропустила строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України.

Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідачі визнали позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем як спадкоємцем ОСОБА_5 слід визнати в порядку спадкування право власності на земельну ділянку за законом.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, ст. 1223, 1225, 2161, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 73, ч. 4 ст. 174, ст.ст. 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк звернення до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Обухівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну ділянку № 592 загальною площею 3,8854 га, яка знаходиться на території Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка настала 12 грудня 2005 року.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом десяти днів з моменту проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: __________