Провадження № 2-н/760/2/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2016 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Букіна О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного вищого навчального закладу «Міжгалузева академія управління» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, -

В С ТА Н О В И В :

14.12.2015 року заявник звернувся до суду із заявою щодо видачі судового наказу про стягнення з Державного вищого навчального закладу «Міжгалузева академія управління» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 57572,40 грн., а також понесені судові витрати.

Згідно ч. 1 ст.96 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, яка має пред'являтись за загальними правилами підсудності та розглядатися в наказному провадженні.

Вивченням матеріалів заяви, встановлено, що дана заява містить спір про право, виходячи з наступного.

Ухвалою суду від 17.12.2015 року заявнику було надано строк для усунення недоліків поданої заяви, зокрема, надання довідки про нараховану, але невиплачену заробітну плату та кількості днів невикористаної відпустки в обґрунтування вимог щодо стягнення 28 5984, 90 грн.

На викання вимог вказаної вище ухвали суду, заявником надано заяву, в якій останній зазначив щодо неможливості надання відповідної довідки в обґрунтування розміру заборгованості , внаслідок відмови боржника її надати.

Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що заявником не надано довідку про розмір нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та не зазначено посилань на докази в підтвердження кількості днів невикористаної щорічної відпустки.

З огляду на викладене, заборгованість у розмірі 57572,40 грн., яку просить стягнути заявник не є безспірною.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК) ( 1618-15 ), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України ( 435-15 ) (далі - ЦК)).

Так, наказне провадження є спрощеним порядком розгляду справи, а тому вимоги, за якими видаються судові накази, мають бути безспірними. Проте із поданої суду заяви і доданих до неї документів вбачається спір про право, а тому дані вимоги повинні розглядатись в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» плачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі. За таких обставин, суд приходить до висновку про повернення заявнику суми судового збору в розмірі 243,60 грн., сплачених згідно з квитанцією про сплату № 54056 від 11.12.2015 року на р/р 0010.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 79, 96, 100 ЦПК України, ст. 257 ЦК, ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного вищого навчального закладу «Міжгалузева академія управління» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Повернути ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 243,60 грн., сплачених згідно з квитанцією про сплату № 54056 від 11.12.2015 року на р/р 0010.

Роз»яснити заявнику право на звернення до суду в порядку позовного провадження на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: