Справа № 433/796/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2016 року, Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого- судді Крівоклякіної Н.В.,

за участю секретаря Соломіної В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Троїцьке цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції про встановлення факту народження дитини, -

ВСТАНОВИВ :

До суду звернулись заявники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із заявою, в якій зазначили, що ОСОБА_3 народила дитину, дівчинку, від заявника ОСОБА_4, який є її чоловіком. Дитина народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 року у місті Луганськ у Державній установі «Луганський перінатальний центр», про що було видане медичне свідоцтво про народження №150 від 01.04.2016 року. Оскільки чинним законодавством України не визначено порядок державної реєстрації факту народження дитини на тимчасово окупованій території, заявникам було відмовлено відділом РАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції у реєстрації народження дитини з тих підстав, що надані ними медичні документи на підтвердження факту народження дитини оформлені медичним закладом, який розташований на території непідконтрольній українській владі та вказують на те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність оформлення медичного свідоцтва про народження закладами охорони здоров'я, органами, установами, організаціями, місцем розташування яких є населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085. Тому заявники просять суд встановити факт народження ОСОБА_1 у шлюбі із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 року у місті Луганськ Луганської області дівчинки ОСОБА_5.

У судове засідання сторони не з'явились.

Від заявників надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином шляхом направлення копії ухвали разом із копією заяви та доданими документами електронною поштою. Заперечення на заяву не надали, причину неявки суду не повідомили.

За таких обставин, зважаючи що заінтересована особа була повідомлена належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі її представника.

Суд, дослідивши письмові докази вважає, що подана заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Предметом даного судового розгляду являється питання реєстрації народження дитини в особливих умовах, що регулюється Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного

стану», Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в України, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р., а також деякими міжнародними правовими актами.

Згідно з Постановою Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської області тимчасово окупованими територіями» за № 254-III від 17 березня 2015 року, тимчасово окупованими територіями визнано окремі райони, міста,селища і села Донецької та Луганської областей.

Відповідно до розпорядження КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», місто Луганськ визначено таким населеним пунктом.

Відповідно до ч. 2 та ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Отже, вказаний закон не містить спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту народження дитини на тимчасово окупованій території, що унеможливлює державну реєстрацію народження дитини в позасудовому порядку.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно із копією медичного свідоцтва про народження № 150, яке видане медичним закладом - «Луганський перинатальний центр», що знаходиться на тимчасово окупованій території у місті Луганськ, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 року о 04 год 45 хв народила дитину, дівчинку ( а.с. 10).

У поданій заяві заявники зазначили батьком дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який згідно Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 08.07.2008 року є чоловіком ОСОБА_1 (а.с.9).

При оцінці медичного свідоцтва про народження №150 як доказу в даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України, які визначають, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Так, згідно принципу 3 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, дитині має належати з його народження право на ім'я та громадянство.

Відповідно до ч.1 ст.7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ст.ст. 26, 27, 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, кожен чинний договір є обов'язковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватись;

учасник не може посилатись на положення свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання ним договору; договір повинен тлумачитись добросовісно відповідно до звичайного значення, яке слід надавати термінам договору в їхньому контексті, а також у світлі об'єкта і цілей договору та з урахуванням будь-яких відповідних норм міжнародного права, які застосовуються у відносинах між учасниками.

При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

За таких підстав, надане медичне свідоцтво про народження дитини № 150, видане медичним закладом «Луганський перинатальний центр», суд визнає належним і допустимим доказом на підтвердження факту народження дівчинки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 року, матір'ю якої є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, суд вважає, що факт народження дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 року у Державному закладі «Луганський перинатальний центр» в місті Луганськ Луганської області, Україна, у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 є доведеним, на підставі чого подана заява підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.11, 212-215, 234, 234, 256-258, 256 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_1 у шлюбі із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 року дівчинки у місті Луганськ Луганської області, Україна.

Копію рішення направити до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції для державної реєстрації народження дитини, дівчинки, ІНФОРМАЦІЯ_4 року у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зазначивши її ім'я як ОСОБА_5.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Луганської області через Троїцький районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя : Н.В. Крівоклякіна.