Справа № 369/4859/15-ц Головуючий у І інстанції Усатов Д. Д.
Провадження № 22-ц/780/5076/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 56 20.09.2016
УХВАЛА

Іменем України

20 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Білоконь О.В., Приходько К.П.

при секретарі - Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що в 2012 р. та в 2013 р. нею було відкрито карткові рахунки: «Золота картка для виплат» № 5168 7420 6603 9698 для отримання відсотків за депозитними договорами з ПАТ КБ «Приватбанк»; картка «PLATINUM» № 024036; картка «Універсальна» № 5211 5373 0803 4714, по яким з березня 2014 року банк обмежив доступ у відділеннях Банку, системи Приват24, припинив можливість зняття власних коштів, та інше передбачене договором.

Зазначала, що з 12 травня 2014 р. вона є вимушено переміщеною особою з тимчасово окупованої території та проживає в м. Вишневе Києво - Святошинського району Київської. У липні 2014 року вона звернулась до відповідача з довідкою про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для відновлення карткового рахунку, проте картки не розблоковані, не нараховувались 10% річних на рахунок Бонус- Плюс на залишок коштів на неправомірно заблокованій картці «Універсальна» № 5211 5373 0803 4714. Станом на 05.05.2015 р. жодних дій щодо повернення коштів не здійснювалось. Тому остаточно просила, суд: зобов'язати відповідача закрити карткові рахунки №5168 7420 6603 9698, № 5218 5722 0102 4036, № 5211 5373 0803 4714 в ПАТ КБ «Приватбанк». Стягнути з відповідача на її користь в залишок коштів по картковому рахунку №5168 7420 6603 9698 в сумі 442,70 доларів США. Стягнути з відповідача на її користь в залишок коштів по картковому рахунку № 5218 5722 0102 4036 в сумі 5727,10 гривень. Стягнути з відповідача на користь позивача залишок коштів по картковому рахунку № 5211 5373 0803 4714 в сумі 4520,53 гривень.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.07.2016 року позовні вимоги задоволено.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство «КБ» Приватбанк» закрити карткові рахунки №5168 7420 6603 9698, № 5218 5722 0102 4036, № 5211 5373 0803 4714 відкриті ОСОБА_2 в ПАТ КБ «Приватбанк».

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 залишок коштів по картковому рахунку №5168 7420 6603 9698 в сумі 442,70 доларів США, залишок коштів по картковому рахунку № 5218 5722 0102 4036 в сумі 5727,10 грн. залишок коштів по картковому рахунку № 5211 5373 0803 4714 в сумі 4520,53 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням банк подав апеляційну скаргу, мотивуючи тим, що вказані рахунки були відкриті у філії «Кримське» РУ ПАТ КБ «Приватбанк», а надані позивачкою довідки були датовані після закриття філії без зазначення номерів рахунків, а отже не може бути належним підтвердженням відкриття та перебування коштів на рахунках вказаних позивачкою, тому просить скасувати рішення суду від 22.07.2016 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, та стягнути судові витрати.

Позивачка у своїх запереченнях на апеляційну скаргу зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає до задоволення, оскільки вона подавала разом із позовом виписки по картковим рахункам станом на 17.01.2015 року, наданим Вишнівським відділенням Київського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк». Тому просить залишити рішення суду від 22.07.2016 року без змін, а апеляційну скаргу банку без задоволення.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем необґрунтовано обмежено права позивача щодо користування та розпорядження належними їй коштами, тобто порушені невід'ємні права позивача як власника та споживача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

З огляду на визначення договору банківського вкладу, що закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах, банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (ст. 2 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність»).

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Положення ст. 1059 ЦК України врегульовує питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору. Так, за змістом цієї статті договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержанню, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Згідно з п. 1.4 Положення залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими норматнвно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172 849З (далі - Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (п. 1.8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (п. 1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями дідового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються; вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (п. 1.10 Інструкції).

Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після у кладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Згідно Інструкції «Про ведення касових операцій банками в Україні», затвердженої постановою Правління НБУ № 174 від 01.06.2011р, чинної на момент виникнення спірних правовідносин, зокрема п. 1.19, касові документи, що формуються із застосуванням платіжних пристроїв, мають містити такі обов'язкові реквізити: ідентифікатор банку (філії, відділення) або інші реквізити, за допомогою яких є можливість його ідентифікувати;номер платіжного пристрою; дату та час здійснення операції; суму та валюту операції; вид операції; реквізити електронного платіжного засобу, які передбачені правилами безпеки платіжної системи, якщо операція здійснювалася з її використанням; код авторизації або інший код, що ідентифікує операцію в платіжній системі; суму комісійної винагороди. Відповідно до п.1.22 Інструкції, реквізити касових документів, що формуються із застосуванням платіжних пристроїв за результатами касових операцій, заповнюються як клієнтами, так і в автоматичному режимі платіжного пристрою, які використовують бази даних автоматизованої системи.

Судом встановлено, що в період 2012 - 2013 р. р. позивачем в ПАТ КБ «Приватбанк» було відкрито карткові рахунки: «Золота картка для виплат» № 5168 7420 6603 9698 для отримання відсотків за депозитними договорами з ПАТ КБ «Приватбанк»; картка «PLATINUM» № 5218 5722 0102 4036; картка «Універсальна» № 5211 5373 0803 4714.

З березня 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» обмежив доступ вищезгаданих карткових рахунків в відділеннях Банку, системи Приват24, припинив можливість зняття коштів, здійснення безготівкових платежів, виписок за згаданими рахунками, тим самим не виконував належним чином зобов'язання по обслуговуванню карткових рахунків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не одноразово зверталась до ПАТ КБ «Приватбанк» з проханням закрити її карткові рахунки та повернути залишок коштів на рахунках.

У листах ПАТ КБ «ПриватБанк» від 16.04.2014 р. за №20.1.0.0.0/7-20140325/759, від 05.11.2014 р. за № 20.1.0.0.0/7-20141008/2527, від 09.04.2015 р. за № 20.1.0.0.0/7-20150330/4945, зазначив, що відповідно до Постанови Правління НБУ від 06.05.2014 року № 260 ПАТ КБ «Приватбанк» припинив свою діяльність в Криму.

Проте, припинення діяльності філії не впливає на обсяг зобов'язань банку, оскільки договори, у тому числі банківського вкладу, укладаються з банком, а не з філією, яка відповідно до ч. 3 ст. 95 ЦК України та ч. 4 ст. 64 ГК України не є юридичною особою.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками суду погоджується, оскільки доказів, підтверджуючих ту обставину, що відповідач позбавився електронного документообігу по депозитним рахункам своїх вкладників у цих філіях суду надано не було.

Відповідно до ст. 95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила і діють на підставі затвердженого нею положення.

Згідно ст. 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном.

Кримське відділення лише прийняло грошові кошти, проте діяло не у власних інтересах, а в інтересах ПАТ «КБ «Приватбанк», яке і має нести відповідальність за своєчасне виконання зобов`язань перед позивачем.

Враховуючи те, що позивачкою було надано до суду належні та допустимі докази на підтвердження відкриття зазначених вище карткових депозитних рахунків у відповідача, внесення грошових коштів на ці рахунки, а відповідач не надав доказів про те, що ці грошові кошти, не обліковувалися на рахунках банку, колегія суддів вважає обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_2

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судом правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 308,314,315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :