Дата документу 26.04.2016
Справа № 334/9308/15-ц
Провадження № 2/334/1719/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Лисенко Л.І.,

при секретарі Матвієнко О.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Ленінський ВДВС Запорізького міського управління юстиції про визнання права власності на автомобіль, виключення майна з акту опису та зняття арешту,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним в частині покупця і визнання покупцем іншої особи. До розгляду справи по суті позивачка подала уточнену позовну заяву про визнання права власності на автомобіль, виключення майна з акту опису та зняття арешту, вказавши, що вона, маючи намір на придбання автомобіля, 05.11.2013 року за договором купівлі-продажу, посвідченому ОСОБА_5, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, реєстровий № 548 продала належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 за 123517 грн. Перед цим її син ОСОБА_2 знайшов необхідний їм автомобіль, який відповідав їхнім вимогам за ціною та маркою, і вони досягли усної домовленості з ОСОБА_6 про продаж їм автомобіля марки МАЗДА, 2005 року випуску. В той же день, вона в приміщенні агентства нерухомості там де і продавала квартиру, передала своєму сину ОСОБА_2 гроші у сумі 107600 гривень, які він в її присутності передав продавцю ОСОБА_6, і ОСОБА_2 та ОСОБА_6 поїхали оформляти автомобіль, її син запевнив її, що оформить всі документи на її імя.

До 2015 року вони спільно користувалися автомобілем, син возив її на даному автомобілі, і у неї ніколи не виникало жодних сумнівів щодо того, що даний автомобіль не є її власністю.

На початку жовтня 2015 року їй стало відомо про те, що спірний автомобіль зареєстрований не на її ім'я, а на ім'я сина - ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію ТЗ № САТ 434403 від 06.11.2013 року та довідка-рахунок № 116743 від 05.11.2013р.

Наприкінці жовтня 2015 року вона дізналася, що постановою державного виконавця Ленінського ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_7 від 16.01.2015 року на виконання виконавчого листа № 2-2814, виданого Ленінським районним судом ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_2 на користь відповідачки ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини, був накладений арешт на все майно, що належить ОСОБА_2, в тому числі і на автомобіль.

На теперішній час вона не може користуватися даним автомобілем, не може його переоформити.

Оскільки автомобіль було придбано за її гроші, просить визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на автомобіль MAZDA 6, двигун L82263795, кузов JMZGG 82, 2005 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1. Виключити з акту опису й арешту майна та зняти арешт з автомобіля.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав та пояснив, що позивачка по справі, його мати ОСОБА_1 продала належну їй особисто квартиру, і в той же день вони купили автомобіль. Коли мати йому передавала гроші, вони домовлялися, що автомобіль буде оформлений на її імя, оскільки він не вкладав в покупку свої кошти. Разом з продавцем автомобіля він поїхав оформляти покупку, але вважав, що мати похилого віку, він є єдиним спадкоємцем, щоб в подальшому не переоформляти спадщину, оформив автомобіль зразу на своє імя.

На теперішній час підстав для арешту автомобіля немає, він цілком розрахувався по заборгованості по аліментам, сплатив ОСОБА_3 49350 гривень, всю суму боргу, визначену державним виконавцем, він погасив. З квітня 2016 року він офіційно працевлаштований, виконавчий лист направлено за місцем роботи.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, її представник ОСОБА_9 проти позову заперечує, пояснивши, що дійсно, заборгованість по аліментам, визначена державним виконавцем погашена, не погашена заборгованість по пені у сумі 3373 грн., але виконавчий лист про стягнення пені ОСОБА_3 до ВДВС не предявлявся. Арешт з автомобіля не знятий, оскільки виконавчий лист про стягнення аліментів на утримання дітей перебуває на виконанні до повноліття дітей. Як пропозицію до мирової угоди можуть запропонувати наступні умови: позивачка відмовляється від позову, а ОСОБА_3 надає згоду на звільнення з-під арешту банківських рахунків ОСОБА_2 Вважає, що позов не доказаний, оскільки відсутні письмові докази, факт передачі ОСОБА_1 грошей за автомобіль нічим не підтверджений.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 05.11.2013 року за договором купівлі-продажу, посвідченому ОСОБА_5, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, реєстровий № 548 ОСОБА_1 продала належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 за 123517 грн. В матеріалах справи міститься договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_10 (а.с.16,17).

Як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_6, допитаний у якості свідка, він домовився про продаж автомобіля з ОСОБА_2 раніше, але за відсутністю грошей у останнього, укладання угоди переносилося. 05.11.2013 року він підїхав до агентства нерухомості, що міститься у готелі «Південний». Там відбувалася угода по продажу квартири ОСОБА_1 Там же йому передали гроші ОСОБА_1 та ОСОБА_2, він передав ключі ОСОБА_2 і разом з ним поїхали до сервісного центру оформляти машину. Після оформлення він залишив машину ОСОБА_2

На а.с. 5, 6 міститься довідка ПП «Шлях» від 05.11.2013 року в якій зазначено, що ОСОБА_2 продано і видано автомобіль MAZDA 6, двигун L82263795, кузов JMZGG 82, вартістю 107106 гривень, а також копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на імя ОСОБА_2

Правове регулювання відносин, повязаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.

Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт)

У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Виходячи із документів, наданих до суду, ОСОБА_2 додержані умови придбання та оформлення автомобіля.

Що стосується визнання права власності на автомобіль, то позов підлягає задоволенню на підставі ст. 328 ЦК України, яка передбачає, що право власності на конкретне майно вважається

набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. В судовому засіданні встановлено, що гроші отримані за автомобіль належали особисто ОСОБА_1, отримані неї після продажу її особистої квартири і зразу ж після укладення договору продажу квартири, в том же приміщенні передані продавцю автомобіля ОСОБА_6 Ці обставини не заперечує відповідач ОСОБА_2 і підтверджує свідок ОСОБА_6 Свідок ОСОБА_6 є сторонньою особою, не зацікавлений у вирішенні справи, тому підстав для сумніву у його показах у суду немає.

Статтею 55 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" та роз'яснень, наданих у п. 24 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" вимоги осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" N 6, 27.08.1976, при розгляді позовів про виключення майна з опису суди зобов'язані всебічно і повно з'ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, додержуючись при цьому неухильно як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і правил про належність і допустимість доказів.

Судом встановлено і з матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконані у Ленінському ВДВС ЗМУЮ перебуває виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2Є на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку, виконавчий лист 2-2814, виданий 21.01.2004 року.

16.01.2015 року державний виконавець Литвиненко О.Г. постановила постанову про арешт всього майна, яке належить ОСОБА_2, а також накладено арешт на всі рахунки боржника, що містяться у фінансових установах (а.с.28, 29). На час розгляду справи ОСОБА_2 сплачено на користь ОСОБА_3 вся заборгованість по аліментам у сумі 49350 гривень. Ці обставини не заперечуються і представником ОСОБА_3 ОСОБА_9 Виконавчий лист направлено за місцем роботи відповідача ОСОБА_2 для стягнення щомісячних платежів по аліментам із заробітної плати. Виключення автомобіля MAZDA 6, двигун L82263795, кузов JMZGG 82 із акту опису та арешту не порушує права ОСОБА_3, оскільки заборгованість перед нею по аліментам відсутня. Крім того, в забезпечення в подальшому можливої заборгованості, залишено під арештом рахунки ОСОБА_2 в банківських установах ПАТ КБ Приватбанк», ЗОДАТ «РайффайзенБанкАваль», а також квартира 47 по вул.Незалежної України, ? в м.Запоріжжі.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 321,328 ЦК України, Постановою ПВС України від 27.08.1976р «Про судову практику про виключення майна з акту опису», Постановою КМУ№ 1388 від 7.09.1998 року,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль MAZDA 2005 року випуску номер шасі JMZGG 82, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Виключити з акту опису та зняти арешт з автомобілю MAZDA 2005 року випуску номер шасі JMZGG 82 , реєстраційний номер НОМЕР_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Лисенко Л. І.