Справа № 463/1492/16 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 22-ц/783/4419/16 Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Тропак О.В.,

секретаря: Іванової О.О.

за участю: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2016 року у справі за поданням Державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції про видачу дубліката судового наказу-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2016 року подання задоволено. Видано дублікат судового наказу №2-5896/09, виданного 05.11.2009 р. Личаківським районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_3 на користь АКБ «Індустріалбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 24668,98 грн.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_3, просить її скасувати і постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви. Зазначає, що суд не з»ясував, яким чином направлялася постанова про повернення виконавчого листа із оригіналом виконавчого листа стягувачу і чи мало місце таке відправлення, чи доставлялося стягувачу і чи не знаходить оригінал виконавчого листа на пошті, про що доказів державний виконавець не надав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 на заперечення скарги, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до переконання, що скарга не підлягає до задоволення з огляду на викладені мотиви.

Згідно ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Заяву про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу може бути подано до суду тільки до закінчення строку пред'явлення виконавчого листа або судового наказу до виконання, встановленого п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», в 1 рік, який обраховується з дня, наступного після набрання рішенням чинності, або закінчення строку, встановленого у разі розстрочки або відстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню - з дня, наступного після його прийняття.

Встановлено, що 05.11.2009 р. Личаківським районним судом м. Львова видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь АКБ «Індустріалбанк» заборгованість в розмірі 24668,98 грн. та судових витрат у розмірі 153,50 грн.

10.02.2011 р. державним виконавцем ВДВС Жовківського РУЮ відкрито виконавче провадження.

Постановою державного виконавця від 31.12.2015 р. виконавчий документ повернуто стягувачу у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Під час проведення виконавчих дій стягнуто з ОСОБА_3 на користь АКБ «Індустріалбанк» 854 грн.

За змістом ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Звертаючись із поданням, державний виконавець просив видати дублікат виконавчого листа, так як судовий наказ було втрачено при пересилці. При цьому державним виконавцем долучено до подання заяву стягувача від 21.03.2016 р., із якої убачається, що банк не отримав постанову про повернення виконавчого документа з оригіналом судового наказу, а також довідку відділу державної виконавчої служби про втрату виконавчого документа під час пересилки.

Як випливає із матеріалів справи, державним виконавцем всупереч вимог ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» постанову про повернення виконавчого документа надіслано стягувачу простою кореспонденцією, а не рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що стало підставою втрати виконавчого документа під час пересилки.

Разом із тим, державний виконавець звернувся із поданням про видачу дубліката виконавчого листа в межах строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Постановляючи ухвалу про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення подання.

Твердження апелянта про те, що державний виконавець не надав доказів чи направлялася постанова про повернення виконавчого листа із оригіналом виконавчого листа стягувачу і чи мало місце таке відправлення, чи доставлялося стягувачу і чи не знаходить оригінал виконавчого листа на пошті, є безпідставними та спростовуються заявою стягувача.

За наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що ухвала постановлення з дотриманням норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, ухвалу залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: