Справа №705/3911/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:

головуючого судді Коваля А.Б.

при секретарі Остропольській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа: Уманська районна державна нотаріальна контора про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про те, що 04.02.2016 року державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка залишилася після смерті ОСОБА_4, померлого 27.01.2015 року.

Причиною відмови нотаріус зазначив наявність постанови про накладення арешту на все майно ОСОБА_4 без зазначення дати народження та ідентифікаційного номеру боржника.

Також із змісту постанови нотаріуса випливає, що цей арешт був накладений районним відділом ДВС Калуського МРУЮ Івано-Франківської області. на запит нотаріуса до згаданого відділу ДВС було отримано дані про відсутність року народження та ідентифікаційного номера боржника у виконавчому провадженні, на підставі якого був накладений арешт, а також про знищення виконавчого провадження. Як наслідок, нотаріусом зроблено висновок про неможливість встановити на якого ж саме ОСОБА_4 накладений арешт на все майно.

На її звернення, 14.03.2016 року надійшов лист Пійлівської сільської ради від 01.03.2016 року, зі змісту якого випливає, що її батько ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (НОМЕР_1, виданий Уманським РВ УМВС України в Черкаській області) в с. Пійло вул. Львівська, 22, Калуський район Івано-Франківська область, не проживав та не був зареєстрований, що свідчить про те, що стосовно її батька ОСОБА_4 не могло бути відкрите виконавче провадження відділом ДВС Калуського МРУЮ і, як наслідок, арешт накладався не на його майно, а на майно іншої особи з імям ОСОБА_4

Зазначене, на її думку, свідчить про безпідставність винесення державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3 постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме про відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку.

Просить суд скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесену 04.02.2016 року державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3, якою їй, ОСОБА_1, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,6033 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка залишилася після смерті її батька ОСОБА_4, який помер 27.01.2015 року.

Визнати за нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючою в ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на земельну ділянку площею 1,6033 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, а саме просить суд лише визнати за нею право власності на земельну ділянку, а від вимоги щодо скасування постанови державного нотаріуса відмовилася. Пояснила, що прийнявши спадщину після смерті батька, для належного її оформлення звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою. Нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки згідно витягу із реєстру нібито на майно спадкодавця було накладено арешт. Після зясування обставин, було встановлено, що арешт накладено на іншого ОСОБА_4 Оскільки на цей час визнати за нею право власності на спадкове майно можливо лише в судовому порядку, вона звернулася до суду з цим позовом, який просить задоволити, з урахуванням заявлених нею уточнень до позовних вимог.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав заяву довірителя щодо уточнення позовних вимог та просить суд позов задоволити.

Представник третьої особи державний нотаріус ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову та пояснив, що дійсно виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки згідно з даними реєстру на майно ОСОБА_4 було накладено арешт. Після зясування усіх обставин справи стало зрозуміло, що перешкод у визнанні за позивачем права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 не існує.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають та не заперечують проти задоволення позову.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-СР № 246889, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, ОСОБА_4, помер 27 січня 2015 року. Актовий запис № 1.

Згідно постанови ОСОБА_3 державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори, від 04 лютого 2016 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,6033 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, яка залишилася після смерті її батька ОСОБА_4, померлого 27 січня 2015 року, у звязку із наявністю відомостей про арешт на все майно ОСОБА_4 у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, по якому не можливо достовірно встановити на якого ж саме ОСОБА_4 накладений арешт.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи та вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом достовірно встановлено про те, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 27 січня 2015 року, яка спадщину фактично прийняла та використовує її за призначенням. Звернувшись у встановлений законом строк до нотаріуса з метою належного оформлення права на спадкове майно, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки згідно даних Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, на все майно ОСОБА_4 було накладено арешт. При зясуванні обставин за яких нібито було накладено арешт на майно спадкодавця, стало зрозумілим, що спадкодавець ОСОБА_4 не має ніяких боргових зобовязань і його майно не перебуває під арештом (а.с. 12).

У відповідності до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. З такими вимогами особа може звернутися до суду лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про нотаріат»: «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову».

На думку суду, оскільки нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, через арешт на майно спадкодавця, що в подальшому було спростовано, позов є обґрунтованим і є достатньо підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1225, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на земельну ділянку площею 1,6033 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлого 27 січня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. Б. Коваль