У х в а л а

іменем україни

8 серпня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану її представником ОСОБА_3, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року та ухвалу рішення Апеляційного суду міста Києва від 14 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про встановлення порядку користування квартирою та вселення,

в с т а н о в и в :

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду міста Києва від 14 червня 2016 року, позов задоволено.

Вирішено усунути ОСОБА_4 перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні власністю - Ѕ частиною квартири АДРЕСА_1, - та зобов'язано ОСОБА_5 не створювати йому таких перешкод.

Виділено ОСОБА_4 у користування жилу кімнату площею 14,9 кв.м у вказаній квартирі, а жилу кімнату площею 15,2 кв.м залишено у користуванні ОСОБА_5

Місця загального користування, а саме коридор, кухню, вбиральню і ванну кімнату, залишено в спільному користуванні.

Зобов'язано ОСОБА_5 не порушувати встановлений порядок користування квартирою АДРЕСА_1.

Вселено ОСОБА_4 у вказану квартиру.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування зазначених судових рішень, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що внаслідок дій відповідача позивач позбавлений права володіння та користування спірною квартирою, в якій Ѕ частина належить йому на праві власності, та дійшов обґрунтованого висновку про захист порушеного права позивача і визначення саме такого порядку користування квартирою, оскільки він найбільш точно відповідає розміру часток сторін у спільній частковій власності, і вирішує спір між сторонами.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої й апеляційної інстанцій допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою її представником ОСОБА_3, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року та ухвалу рішення апеляційного суду міста Києва від 14 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про встановлення порядку користування квартирою відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.О.Карпенко