Справа № 296/6859/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"10" жовтня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого-судді Галасюка Р.А.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління юстиції у Житомирській області, Корольовського відділу державної виконавчої служби м.Житомира ГТУЮ у Житомирській області про зняття арешту з майна, суд,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 (ОСОБА_3).

В обґрунтування заявленого позову зазначає, що після смерті матері ОСОБА_4, вона є спадкоємцем першої черги. Єдиним спадковим майном є частина квартири №52 по вул. Мануїльського (ОСОБА_3) у м. Житомирі. Відповідно до даних Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 97313053 від 22.05.2015 року на 1/4 індивідуальної частки зазначеної квартири накладено арешт. Наявність арешту перешкоджає позивачці у здійсненні права власності, відтак просить суд зняти накладений арешт.

В судове засідання позивачка надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судових повісток, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подав. У відповідності до ст.ст.169, 224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач та представник позивача не заперечують.

Дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ОСОБА_1 з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна 1/4 ід.ч. квартири АДРЕСА_2 належить ОСОБА_4 (а.с.6).

На вказану квартиру накладено арешт, підстава обтяження постанова про арешт АА № 576164 від 15.04.2009 року.

Судом встановлено, що 07.11.2014 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7).

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно із ч. 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності заявника, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позов є законним і обґрунтованим, в звязку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 169, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст.50,60 ЗУ "Про виконавче провадження", ст. 319 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з 1/4 частини квартири АДРЕСА_3 (ОСОБА_3) в м.Житомирі, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_4, реєстраційний номер обтяжень № 8645970.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис від 15.04.2009 року за № 8645970 про арешт 1/4 частини квартири АДРЕСА_3 (ОСОБА_3) в м.Житомирі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У такому випадку апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Cуддя Р. А. Галасюк