1Справа № 335/9326/16-ц 4-с/335/64/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця щодо визначення оцінки нерухомого майна, заінтересовані особи державний виконавець Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_2, ПАТ «Родовід Банк», Концерн «Міські теплові мережі», Приватне підприємство «Консалтінгова фірма «Експоком» ,

В С Т А Н О В И В:

19.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця щодо визначення оцінки нерухомого майна, заінтересовані особи державний виконавець Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_2, ПАТ «Родовід Банк», Концерн «Міські теплові мережі», Приватне підприємство «Консалтінгова фірма «Експоком».

Ознайомившись зі скаргою та розглянувши надані до неї матеріали, приходжу до наступних висновків.

Стаття 385 ЦПК встановлює строки для реалізації права на звернення до суду заінтересованої особи зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або інших посадових осіб органів державної виконавчої служби у зв'язку з примусовим виконанням судових рішень, які за своєю правовою природою є імперативними.

Правило про те, що скаргу може бути подано до суду в десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав або свобод, є загальним.

Згідно ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Статтею 73 ЦПК України встановлено що суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення,

дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Як вбачається із тексту скарги ОСОБА_1 просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця з проведення оцінки нежитлового приміщення на підставі постанови державного виконавця від 27.04.2016 року про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні та визнати недійсним звіт про оцінку обєкта нерухомості, виконаний ПП «?Експоком» 04.05.2016 року.

Отже, оскаржувана постанова постановлена 27.04.2016 року і отримана особисто заявником 21.05.2016 року, як він про це зазначає у скарзі, а зі скаргою на вказану постанову заявник звернувся тільки 19.08.2016 року, отже скаргу подано з пропуском строку, встановленого ст. 385 ЦПК України.

З урахуванням того, що сам заявник стверджує що ознайомився із оскаржуваною постановою 21.05.2016 року за терміном до часу звернення до суду із даною скаргою складає період більше двох місяців, заявником не надано доказів пропущення строку звернення до суду із вищезазначеною скаргою із поважних причин та відсутнє клопотання про його поновлення, останню суд вважає за необхідне залишити скаргу в цій частині, без розгляду.

Щодо вимог про визнання звіту недійсним звіт про оцінку обєкта нерухомості, виконаний ПП «?Експоком» 04.05.2016 року, то слід зазначити наступне.

Скарга ОСОБА_1 в цій частині за формою і змістом вимогам закону не відповідає:

Зі звітом про оцінку майна обєкта нерухомості ОСОБА_1 ознайомився 31.05.2016 року, про що свідчить його підпис на копії цього звіту доданого до скарги, а зі скаргою заявник звернувся тільки 19.08.2016 року.

Зі змісту скарги слідує, що звіт, який заявник просить визнати недійсним, він отримав також 21.05.2016 року та зазначає, що 11 серпня 2016 року отримав листа ВДВС, згідно якого на його адрес направлено рецензію на Звіт про оцінку вартості обєкта нерухомості. Однак, у скарзі не зазначено доказів отримання 11 серпня 2016 року ОСОБА_1 вказаного листа. Зазначені обставини не дають суду можливості встановити дотримання заявником передбаченого ч. 1 ст. 385 ЦПК України строку, а відтак вирішити питання про відкриття провадження за поданою скаргою в цій частині вимог.

Відповідно до розяснень наданих у п. 13 Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положенням ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3-5 частини сьомої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема зміст оскаржуваних рішень, дії чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи, державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення ст. 121 ЦПК України.

Згідно зі статтею 26 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Отже, заявнику слід з урахуванням цих розяснень зазначити процесуальний статус учасників за його скаргою.

Відповідно до ч. 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. ..У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Також потребують уточнення вимоги скарги, оскільки з її змісту вбачається, що вона подана про визнання недійсним звіту від 05.05.2016 року, а вимоги скарги зводяться лише до визнання вищевказаного документу недійсним, тобто зміст скарги не узгоджений з її вимогами та положеннями ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, заявнику необхідно викласти вказані вимоги у формі скарги в порядку цивільного судочинства відповідно до VII Розділу ЦПК України з урахуванням положень ст. 383 ЦПК.

Звертається увага заявника при викладенні скарги у новій редакції, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ст.120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

З врахуванням викладеного, заявнику слід зазначити з посиланням на відповідні докази дату, коли йому стало відомо про порушення свого права чи свобод, уточнити субєктний склад сторін спору про оскарження рішення, дії або бездіяльності посадової особи ДВС уточнити прохальну та мотивувальну частину скарги.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу,або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником ухвали.

Розяснити, що в разі усунення недоліків у зазначений строк скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Керуючись ст.ст. 119-121, 383,384 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця щодо визначення оцінки нерухомого майна, заінтересовані особи державний виконавець Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_2, ПАТ «Родовід Банк», Концерн «Міські теплові мережі», Приватне підприємство «Консалтінгова фірма «Експоком» , в частині вимог про визнання неправомірними дії державного виконавця з проведення оцінки нежитлового приміщення на підставі постанови державного виконавця від 27.04.2016 року про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні, залишити без розгляду.

Суд розяснює заявнику його право на повторне звернення до суду зі скаргою на загальних підставах з наданням клопотання про поновлення строку на подання скарги.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця щодо визначення оцінки нерухомого майна, заінтересовані особи державний виконавець Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_2, ПАТ «Родовід Банк», Концерн «Міські теплові мережі», Приватне підприємство «Консалтінгова фірма «Експоком» , в частині вимог про визнання недійсним звіту про оцінку обєкта нерухомості, залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк чотири дні з моменту отримання копії ухвали суду для надання суду оновленої скарги, яка б відповідала вимогам ст. 383 ЦПК України та її копій та доданих до скарги матеріалів відповідно до кількості заінтересованих осіб, які беруть участь у справі.

Розяснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

Ухвала в частині залишення без руху скарги оскарженню не підлягає, в частині залишення без розгляду вимог може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в 5-денний строк з дня отримання ї копії.

Суддя: Ю.В. Апаллонова