Справа № 438/513/14 Головуючий у 1 інстанції: Посисень Л.М.
Провадження № 22-ц/783/6517/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Копняк С.М., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Куцика І.Б.,

з участю представника ДКП "ЖЕК №1" ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 12 вересня 2016 року у справі за позовом Державного комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №1" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по платі за утримання будинку та прибудинкової території, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2014 року ДКП "ЖЕК №1" звернувся із зазначеним позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути з ОСОБА_3 заборгованість по платі за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 1592 грн. 48 коп. та 243 грн. 60 коп. судових витрат.

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 12 вересня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь Державного комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №1" заборгованість по платі за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 1592 грн. 48 коп. та 243 грн. 60 коп. судових витрат.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3

В апеляційній скарзі посилається на те, що позивач не надав суду доказів укладення будь-якого договору із Бориславською міською радою щодо утримання на балансі житлового будинку №1 по вул. Міцкевича у м. Борислав, а тому не має права звертатись до суду з даною позовною заявою.

Суд безпідставно відхилив його заяву про застосування строку позовної давності.

Просить рішення Бориславського міського суду Львівської області від 12 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ДКП "ЖЕК №1" ОСОБА_2 на заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до п.5 ч. 3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як вірно установлено судом першої інстанції, згідно довідки №91 від 25 лютого 2014 року будинок №1 по вул. Міцкевича в м. Бориславі належить до житлового фонду Бориславської міської ради та знаходиться на балансі ДКП "ЖЕК №1" (а.с. 8)

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна, квартира АДРЕСА_1 передана у власність відповідачу ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про спадщину №2864 від 10 липня 1995 року.

Квартира АДРЕСА_2 складається із двох кімнат та кухні загальною площею 35,9 кв.м.

Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень у будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку.

Згідно з розрахунком про нарахування та оплату послуг, заборгованість відповідача перед ДКП "ЖЕК №1" за утримання будинку та прибудинкових територій за період з серпня 2011 року по липень 2014 року становить 1592 грн. 48 коп. (а.с. 159), і суд першої інстанції обґрунтовано стягнув зазначену заборгованість на користь позивача.

Не знайшли в суді апеляційної інстанції й доводи апеляційної скарги про пропущення строку позовної давності позивачем.

З матеріалів справи убачається, що ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 13 березня 2014 року відмовлено у прийнятті заяви ДКП "ЖЕК №1" про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_3 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в сумі 3 208 грн. 74 коп. (а.с. 7)

У суд з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_3 заборгованості по платі за утримання будинку та прибудинкової території позивач ДКП «ЖЕК №1» звернувся 15 квітня 2014 року.

Позовна давність за статтею 256 ЦК України - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Йдеться про те, що протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого порушеного права судом.

Згідно статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно із частиною третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленого до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Заборгованість по платі за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 1592 грн. 48 коп. позивач просив стягнути з серпня 2011 року по липень 2014 року включно, тобто в межах трьохрічного строку позовної давності.

Задовольняючи позов ДКП "ЖЕК №1", суд першої інстанції вірно стягнув з ОСОБА_3 заборгованість за утримання будинку та прибудинкових територій в межах позовної давності.

Будь яких інших належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, апелянтом не представлено.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, дав належну оцінку доказам, які є в матеріалах справи, встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, доводи апеляційних скарг є необґрунтованими і не спростовують висновків суду, а тому апеляційні скарги необхідно відхилити, рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 12 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_4