Справа №2-4817/10
Провадження № 6/639/67/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Гаврилюк С.М.,

при секретарі Луценко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про встановлення порядку виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.09.2010 року у цивільній справі №2-4817/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Кіпру» до ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановив:

ОСОБА_1М звернувся до суду з заявою про встановлення порядку виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.09.2010 року у цивільній справі №2-4817/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Кіпру» до ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору, стягнення грошових коштів , звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.09.2010 року позов задоволено, розірвано кредитний договір № 34/2008, укладений 9 вересня 2008 року між ПАТ «Банк Кіпру» та ОСОБА_1 З ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Кіпру» стягнута заборгованість за кредитним договором в розмірі 448976 грн. 70 коп., а також судові витрати на загальну суму 1 820 грн. 00 коп. В рахунок погашення заборгованості стягнуто звернення на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 121,3 кв.м., належну на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 9 вересня 2008 року, зареєстрованого Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 20362669.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 09.07.2012 року змінено рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.09.2010 року. Доповнено резолютивну частину, зазначивши спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів, а також посиланням на початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В іншій частині рішення залишити без змін.

Заявник ОСОБА_1 в обгрунтування заяви вказує, що 14.02.2014 року старшим державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №42085534 за виконавчим листом № 2-4817/10, виданим 01.07.2013 року Жовтневим районним судом м. Харкова про звернення стягнення на 4-кімнатну квартиру … шляхом проведення прилюдних торгів, а також посиланням на початкову ціну предмета іпотеки.

ОСОБА_1 зазначає, що станом на теперішній час рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.09.2012 року та апеляційного суду м. Харкова від 09.07.2012 року не виконані, що підтверджується ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.12.2015 року, якою суд надав дозвіл Жовтневому відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на примусове проникнення до житла ОСОБА_1, що знаходиться АДРЕСА_2 з метою повного виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 448986,70 грн. і звернення стягнення на 4-кімнатну квартиру загальною площею 121,3 кв.м. № 19 по вул. Колонна, 4 в м. Харкові шляхом проведення прилюдних торгів.

14.02.2014 року старшим державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Крім того, 14.02.2014 року старшим державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №42086034 за виконавчим листом № 2-4817/10, виданим 01.07.2013 року Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Кіпру» судового збору в розмірі 1700,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн.

22.04.2014 року старшим державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. При примусовому виконанні виконавчого листа № 2-4817/10, виданого 01.07.2013 року Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Кіпру» судового збору в розмірі 1700,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн.

ОСОБА_1 вказує, що в обох виконавчих провадженнях відсутня заява стягувача про накладення арешту на майно , кошти боржника та відсутні будь-які законні підстави для того, щоб вилучити все арештоване майно боржника ОСОБА_1 для забезпечення реального стягнення на 4-кімнатну квартиру, тобто для виконання рішення, яким передбачено стягнення заборгованості тільки шляхом звернення стягнення на іпотечне майно.

Виходячи з вищевикладеного, виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не має виконуватись за рахунок усього майна, що належить боржнику, оскільки за судовим рішенням з відповідача стягнуто кредитну заборгованість саме шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заявник ОСОБА_1 просить суд встановити порядок виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.09.2010 року наступним чином: стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Кіпру» заборгованість за кредитним договором в розмірі 448976 грн. 70 коп. за рахунок звернення стягнення на 4-кімнатну квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 121,3 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_2 09.09.2008 року, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно КП «Харківське МБТІ» за реєстраційним номером 20362669, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав вказану заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Належним чином повідомлені про час та місце розгляду вказаної заяви про встановлення порядку виконання судового рішення представник стягувача ПАТ «Банк Кіпру» та представник боржника у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили. Таким чином, відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст. 77 ЦПК України, вважається, що вказані особи не з"явились в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч.2 ст. 169 ЦПК України, неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.09.2010 року позов задоволено, розірвано кредитний договір № 34/2008, укладений 9 вересня 2008 року між ПАТ «Банк Кіпру» та ОСОБА_1 Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Кіпру» заборгованість за кредитним договором в розмірі 448976 грн. 70 коп., а також судові витрати на загальну суму 1 820 грн. 00 коп. В рахунок погашення заборгованості стягнуто звернення на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 121,3 кв.м., належну на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 9 вересня 2008 року, зареєстрованого Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 20362669.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 09.07.2012 року змінено рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.09.2010 року. Доповнено резолютивну частину, зазначивши спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів, а також посиланням на початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В іншій частині рішення залишити без змін (т.1,а.с.201-202).

З матеріалів справи також вбачається, що 14.02.2014 року старшим державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №42085534 за виконавчим листом № 2-4817/10, виданим 01.07.2013 року Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Кіпру» заборгованості за кредитним договором в розмірі 448976,70 грн., в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на 4-кімнатну квартиру АДРЕСА_4, загальною площею 121,3 кв.м., що належить боржнику на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 09.09.2008 року, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 20362669, шляхом проведення прилюдних торгів, а також посиланням на початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій (т.2,а.с.8).

Суд зазначає, що поняття спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі встановлених у ст. 16 ЦК України способів захисту цивільних прав. Зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

У частині першій ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Така ж норма міститься і в ст. 373 ЦПК України.

Під час розгляду заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 373 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Слід зазначити, що наведений у ст. 373 ЦПК України перелік найбільш характерних виняткових обставин, що можуть враховуватися судом під час розгляду питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.

Стаття 373 ЦПК України не повязує суд зі згодою сторони на вжиття передбачених законом заходів.

Згідно з вимогами статей 10, 60, 373 ЦПК України саме заявники зобовязані довести зазначений локальний предмет доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України від 05 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку» в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

В п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року Із змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 7 від 07.02.2014 зазначено, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Відповідно до п. 42 вказаної Постанови, резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

При цьому суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України "Про іпотеку" (або статті 589 ЦК щодо заставодавця).

Пунктом 45 вищевказаної Постанови розяснено, що відстрочка чи розстрочка виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки може бути надана судом за заявою іпотекодавця безпосередньо при ухваленні самого рішення (стаття 217 ЦПК, стаття 39 Закону України "Про іпотеку") або після його ухвалення за правилами, встановленими статтею 373 ЦПК. У разі якщо за судовим рішенням із відповідача стягнуто кредитну заборгованість, то в порядку статті 373 ЦПК суд не може змінити спосіб виконання такого рішення на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки виконання рішення суду про стягнення заборгованості відповідно до Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження"має виконуватись за рахунок усього майна, що належить боржнику.

Разом із тим змінити спосіб виконання рішення суду із стягнення кредиту на звернення стягнення на предмет іпотеки і навпаки неможливо, оскільки це є зміною рішення суду по суті, що не допускається. Крім того, зазначений спосіб це вирішення конкретної позовної заяви, яка доводиться позивачем за різними нормами права, і кожна така заява має свої особливості.

Аналогічні розяснення містяться в узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах».

Підставою для застосування правил статті 373 ЦПК України є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення у цивільній справі.

Враховуючи, що предметом позову в цій справі є розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, то спосіб реалізації предмета іпотеки та початкову ціну його реалізації, які мають зазначатися в рішенні суду, слід вважати порядком виконання рішення суду, який відповідно до ст. 217 ЦПК та ст. 39 Закону № 898-IV визначається в рішенні суду, а тому може бути змінений в порядку ст. 373 ЦПК.

Спосіб та порядок виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.09.2010 року був встановлений рішенням апеляційного суду Харківської області від 09.07.2012 року, а саме судом апеляційної інстанції при ухваленні рішення 09.07.2012 року було зазначено: доповнити резолютивну частину рішення від 10.09.2010 року, зазначивши спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів, а також посиланням на початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Таким чином, відповідно до вимог ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив вказане вище рішення, визначив спосіб і порядок його виконання , про що зазначив у рішенні: "В рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на 4-кімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 121,3 кв.м., належну на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 9 вересня 2008 року, зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 20362669 шляхом проведення прилюдних торгів, а також посиланням на початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій".

Заявником, в порушення вимог ст. 10, 60 ЦПК України, не надано жодного належного та допустимого доказу, який свідчив би про обставини, що ускладнюють виконання рішення, або роблять виконання неможливим.

Разом з тим суд розяснює заявникові, що він не позбавлений можливості в порядку статті 383 ЦПК України звернутися до суду зі скаргою на дії або бездіяльність державного виконавця щодо невиконання судового рішення у визначений , відповідно до вимог ст. 217 ЦПК України, судом, який ухвалив вказане вище рішення, спосіб і порядок його виконання .

Таким чином, враховуючи вказані вище обставини, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав щодо задоволення необгрунтованої заяви ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 57-60, 217, 373 ЦПК України, ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення порядку виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.09.2010 року у цивільній справі №2-4817/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Кіпру» до ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу постановлену без участі особи, яка її оскаржує, може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.М.Гаврилюк