Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/414/16-ц
20 квітня 2016 року Березівський районний Одеській області у складі: головуючого судді Дєткова О.Я.,
при секретарі Ткачук В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Березівка Одеської області цивільну справу за позовом представника асоціації фермерів «Сатурн» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання договору оренди від 4 лютого 2016 року недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію,
Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи відповідачі у судове засідання не зявилися та про причини своєї неявки суду не повідомили, однак їх неявка у відповідності до положень ч.1 ст.224 ЦПК України не перешкоджає за відсутністю заперечень позивача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним, припинення дії, що порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.
Статтею 409 ЦК України передбачається, що власник земельної ділянки зобовязаний не перешкоджати землекористувачеві у здійсненні його прав.
Згідно ст.ст.125, 126 ЗК України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права та посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.
Встановлено, що 22 березня 2005 року між АФ «Сатурн» та ОСОБА_2 були укладені договір оренди землі та додаткова угода до нього, згідно яких АФ «Сатурн» прийняла у платне володіння і користування строком до 2030 року земельну ділянку №5, площею 4,52 га, розташовану на масиві №17 Заводівської сільської ради Березівського району Одеській області, належну ОСОБА_2 на праві приватної власності (а.с.20-27).
Зазначені правочини відповідно до п.4 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель пройшли державну реєстрацію шляхом внесення записів реєстрації до книги реєстрації, яка є власністю держави, та зареєстровані в Одеській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України із земельних ресурсів», що повністю узгоджується з п.15.1 укладеного між сторонами договору оренди землі, зміст якого свідчить про те, що цей договір набирає чинності після підписання та його державної реєстрації у Березівському земельному відділі Одеської області.(а.с.22-24).
Дії вищевказаних учасників цивільних правовідносин, а саме позивача і ОСОБА_2 щодо укладення договору оренди землі й додаткової угоди до нього, а також державної їх реєстрації не суперечать положенням Закону України «Про оренду землі» та правилам, встановленим вищевказаним порядком ведення державного реєстру земель.
Стаття 18 Закону України «Про оренду землі» коментує, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.
Як убачається з укладених між сторонами правочинів, останні зареєстровані належним чином у Одеській регіональній філії ДП «ЦДЗК», про що у книгах записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено відповідні записи (а.с.23,24).
Таким чином, згідно з вимогами ст.210 ЦК України і ст.18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі і додаткова угода до нього, укладені між сторонами 22 березня 2005 року, є вчиненими у день їх державної реєстрації у Одеській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України із земельних».
Згідно ст.ст.629,792 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами; за договором оренди земельної ділянки орендодавець зобов'язаний передати орендарю земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння і користування за плату.
Положеннями ст.526 ЦК України також закріплено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Аналізуючи виникли спірні правовідносини між сторонами щодо володіння та користування земельною ділянкою, суд приймає до уваги умови пунктів 3.2 і 3.3 договору оренди землі, що є обовязковими до виконання як позивачем так і ОСОБА_2, з яких слідує, що у разі, якщо зясується, що після закінчення терміну дії цього договору, орендодавець уклав новий договір оренди цієї земельної ділянки з іншим орендарем на умовах інших, ніж пропонував орендарю, такий новий договір оренди земельної ділянки вважається недійсним та з дати визнання такого нового договору земельної ділянки недійсним поновлюється дія цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, а у разі, якщо орендар продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору, він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.
При цьому, врегульовуючи у абзаці 2 п.3.2 договору оренди землі свої відносини на власний розсуд, контрагенти цього договору не передбачили наслідки у разі неповідомлення орендарем письмово не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії цього договору орендодавця про намір продовжити його дію, а лише домовились про те, що договір оренди землі підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором., у разі, якщо за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору орендар продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку.
При вирішенні виниклого спору слід також звернути увагу на положення ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якою встановлено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що укладені між позивачем і ОСОБА_2 договір оренди і додаткова угода до нього є дійсними на даний час, а тому спірний договір оренди земельної ділянки від 4 лютого 2016 року не може вважатися законним, оскільки порушує права позивача користуватись орендованою земельною ділянкою.
Відповідно до вимог ст.27 Закону України «Про оренду землі» позивачеві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.
Таким чином, суд, враховуючи наведене, дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання укладеного договору оренди 4 лютого 2016 року між відповідачами недійсним є обґрунтованими.
Керуючись ст.ст.10,60,212,224 ЦПК України, ст.ст.16,210,409,526,629,792 ЦК України, ст.ст.125,126 ЗК України, ст.ст.18,27 Закону України «Про оренду землі», ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,
Визнати укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 4 лютого 2016 року договір оренди земельної ділянки №5, площею 4,52 га, розташованої на масиві №17 Заводівської сільської ради Березівського району Одеській області недійсним та скасувати рішення про його державну реєстрацію.
Стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь асоціації фермерів «Сатурн» судовий збір 1378 грн.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Березівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте Березівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: