Справа № 686/7945/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2016

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді - Заворотної О.Л.

секретаря судового засідання - Дякович О.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача «ПП ринок «Ізіда» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди -

встановив:

В квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в обґрунтування якого вказав, що 03.09.2015р. позивач керуючи автомобілем НОМЕР_1, належний на праві власності ПП ринок «Ізіда», під час руху по вул. Леніна в с.Гнатівці Хмельницького району Хмельницької області, в районі будинку №81 потрапив у дорожньо-транспортну пригоду за участю гужевої повозки під керуванням ОСОБА_3 За скоєне правопорушення ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КупАП.

Внаслідок дорожньо-трансопртної пригоди керований позивачем автомобіль зазнав значних пошкоджень, що підтверджується звітом №1/1709, виготовленим ТОВ «Подільська назалежна оцінка», відповідно до якого заподіяний в результаті пошкодженого автомобіля НОМЕР_1, склав 69185,33 грн. У звязку із відмовою відповідача добровільно відшкодувати заподіяну шкоду позивач просить стягнути 69185,33грн. шкоди, 3000грн. витрат на правову допомогу, а також сплачений судовий збір.

В грудні 2016 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій вказав, що відповідачем шкода заподіяна 03.09.2015р. і до сьогодні не відшкодована, крім того йому причинено моральну шкоду, яка проявляється в стражданнях від фізичного болю, оскільки отримав удар при зіткненні, переніс стрес, змушений був приймати заспокійливі ліки. Моральна шкода також полягає в психічних переживаннях. Страждав від того, що був позбавлений нормального життя.

Позивач просить суд, стягнути з ОСОБА_3 на його користь, заподіяну шкоду в сумі 65000,44грн., моральну шкоду в сумі 2700,00грн. та витрати понесені на правову допомогу в сумі 3000,00грн., сплачений судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, подав клопотання про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про відкладення слухання справи на іншу дату, у звязку із зайнятістю в іншому судовому процесі. Оскільки доказів поважності неприбуття в судове засідання представником не надано, клопотання про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

03.09.2015 р., близько 21 год. 55 хв., ОСОБА_3, керуючи гужевим візком по вул. Леніна, у с. Гнатівці, Хмельницького р-ну, в порушення вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, не впорався з керуванням, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення із автомобілем НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 26.11.2015р. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 041/11/2016 від 30.11.2016р. вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля НОМЕР_1 станом на 03.09.2015 року становить 65000,44грн.

Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

При розгляді таких спорів суд має вирішити питання про залучення до участі у справі власника майна як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у порядку, передбаченому статтями 35, 36 ЦПК, оскільки рішення у справі може вплинути на його права та обов'язки щодо однієї зі сторін.

На момент ДТП позивач правомірно володів автомобілем НОМЕР_2 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу від 04.11.2009р. за р. №5563.

Враховуючи вищезазначене, на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 належить стягнути матеріалну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 65000,44грн.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

А тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково, а на користь позивача з ОСОБА_3 належить стягнути моральну шкоду в розмірі 500 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК Українидо витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У пунктах 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч. 3 ст. 79, ст. ст. 84, 88, 89 ЦПК України.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано договір про надання юридичних послуг від 05.02.2013р., розрахунок витрат на правову допомогу, квитанція № 76 від 08.04.2016р. по сплату 3000грн.

Приймаючи до уваги вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню частково, а з ОСОБА_3 належить стягнути 65000,44грн. на відшкодування майнової шкоди, 500грн. на відшкодування моральної шкоди, 3000грн. на відшкодування витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 655,00грн. (65500,44грн.*691,85грн.:69185,33грн.).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-59, 60-61, 79, 84, 88, 89, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1167, 1188 ЦК України, Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача «ПП ринок «Ізіда» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 65000,44грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 500грн. моральної шкоди, 3000грн. витрат на правову допомогу, 655,00 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області, через Хмельницький міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: