Справа № 462/2727/14 Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С.Ю.
Провадження № 22-ц/783/3188/16 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретаря Бохонко Е.Р.

з участю представника позивача Жарського І.Р., представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

встановила:

В квітні 2014 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Вимогу обґрунтовував тим, що12.11.2007 року між ЗАТ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Приватбанк») і ОСОБА_5 укладено договір №DN81AR03110211, згідно умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 66960,40 грн. на строк з 12.11.2007 року по 11.11.2014 року. Позичальник ОСОБА_5 зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки і в порядку, встановленими договором.

Банк виконав свої зобов'язання згідно умов кредитного договору в повному обсязі, проте, відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, що станом на 18.03.2014 року складає 59342,97 грн., з яких 13155,57 грн. - заборгованість по кредиту, 9607,31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 10953,80 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 25626,29 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Просив стягнути з відповідача ОСОБА_5 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 59342,97 грн. за кредитним договором № DN81AR03110211 від 12.11.2007 року.

Оскаржуваним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 17 грудня 2015 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором № DN81AR03110211 від 12.11.2007 року - відмовлено за пропуском строку позовної давності.

Рішення суду оскаржив представник позивач ПАТ КБ «ПриватБанк», вважає, що суд першої інстанції помилково прийшов висновку, що банком пропущено строки позовної давності, з таким висновком суду не погоджується.

Зокрема, суд не в повній мірі дослідив обставини справи, а саме, що 02.06.2011 року відповідач погасив частково кредит в сумі 75 дол. США, при цьому в суд з позовом позивач звернувся 23.04.2014 року, тобто в межах позовної давності.

Просить рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача на підтримку доводів апеляційної скарги, а також пояснення представника відповідача на заперечення таких, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково виходячи із наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції виходив з того, що позивач 26.09.2011 року звертався з позовом в суд про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором, проте такий позов ухвалою суду від 27.01.2014 року залишено без розгляду.

Врахувавши те, що з новим позовом позивач звернувся в суд лише 23.04.2014 року, а відповідно до ч. 1 ст. 265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності, суд першої інстанції прийшов висновку про пропуск позивачем позовної давності для звернення до суду з позовною вимогою про стягнення заборгованості по кожному із платежів кредиту та процентах за кредитом.

Судом встановлено, що 12.11.2007 року між ЗАТ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») і ОСОБА_5 укладено кредитний договір №DN81AR03110211, згідно умов якого відповідачу надано кредит у вигляді непоновлюваної лінії в розмірі 66960,40 грн. на строк з 12.11.2007 року до 11.11.2014 року на наступні цілі: 43800 грн. на купівлю автомобіля (споживчі цілі), а також у розмірі 34 грн. для сплати за реєстрацію предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, 2452,80 грн. на сплату страхових платежів за договором страхування ТЗ, договором особистого страхування на строк до 11.11.2008 року, а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 3504 грн. та у розмірі 17169,60 грн. на сплату страхових платежів у випадках і порядку, передбачених договором, із сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,80% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,50% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу (а.с. 6-8).

Відповідно до п. 7.1. договору погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, здійснюється позичальником частинами - щомісячними платежами у в розмірі 1068,69 грн.

Згідно п.п. 1.2., 2.2.2., 2.2.3., 7.1. позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, винагороди і комісії в строки і в порядку, встановленими договором.

Пунктом 5.1. передбачений строк дії договору до моменту виконання сторонами взятих за договором зобов'язань.

У п. 7.4. кредитного договору сторони передбачили відповідальність позичальника за порушення зобов'язань за погашення кредиту у формі пені в розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, але не менше 1 грн.

25.12.2008 року, відповідно до п. 2.3.1 кредитного договору, у зв»язку із зміною курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного договору, зміною облікової ставки НБУ, зміною розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд, на ім»я відповідача ОСОБА_5 направлено лист про зміну з 01.02.2009 року відсоткової ставки за кредитним договором № DN81AR03110211 від 12.11.2007 року, на 21,00%. У разі не згоди із вказаними змінами, запропоновану позичальнику в строк не пізніше 20.01.2009 року повідомити у відділення банку, що обслуговує кредит, про таку незгоду та погасити заборгованість за кредитним договором в повному обсязі (а.с. 10, 11).

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов"язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

Власні зобов»язання за кредитним договором банк виконав, що підтверджується рахунок-фактурою № РАЛ-000620 від 07.11.2007 року (а.с. 4).

В свою чергу, згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач ОСОБА_5 умов кредитного договору не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених кредитним договором, відтак згідно поданого банком розрахунку, станом на 18.03.2014 року загальна сума боргу за кредитним договором складає 59342,97 грн., з яких загальний залишок заборгованості за наданим кредитом 13155,57 грн., заборгованість за відсотками 9607,31 грн., комісія - 10953,80 грн., пеня - 25626,29 грн. (а.с. 4-5).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. ст. 629, 638 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Статтею 530 цього ж Кодексу передбачено, що якщо в зобов»язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов»язання, настають правові наслідки, зокрема сплата неустойки (пені).

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що останній черговий платіж позичальником здійснено в жовтні 2009 року, наступний черговий платіж на суму 1068,69 грн. мав би бути сплачений в листопаді 2009 року, проте у визначений термін не сплачений.

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» 26.09.2011 року звертався з позовом в суд про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором № DN81AR03110211, проте такий позов ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 27.01.2014 року залишено без розгляду у зв'язку з повторною неявкою представника позивача в судове засідання (справа № 2-3403/2011).

Таким чином, у зв'язку з неналежним виконання умов договору, банк скористався наданим йому правом на зміну строку виконання основного зобов'язання щодо повернення кредиту, виплати винагороди та процентів за користування кредитом (п. 2.3.3. договору), відтак банк мав право з 26 вересня 2011 року й протягом трьох років від цієї дати звернутися до суду із позовом, при цьому повторно позовну заяву подав до суду у квітні 2014 року, а саме в межах строку позовної давності.

Разом з тим, згідно статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом, комісія та пеня підлягає стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права чи про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення процентів за користування кредитом та щомісячної винагороди (комісії), повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинно обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

В свою чергу, стягнення пені необхідно провести за період в один рік з часу звернення з позовом до суду.

Таким чином, з відповідача необхідно стягнути в користь позивача 13155,57 грн. заборгованості за кредитом, 6885,89 грн. процентів за користування кредитом за період з 23.04.2011 року по 18.03.2014 року, 7717,45 грн. комісії за період з 23.04.2011 року по 18.03.2014 року, а також 10838,46 грн. пені за період з 23.04.2013 року по 23.04.2014 року.

В свою чергу, відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи наведені розрахунки, з ОСОБА_5 необхідно стягнути на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 383,73 грн. судового збору за подання позовної заяви та 424,30 грн. за подання апеляційної скарги, що відповідає пропорційному співвідношенню до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17 грудня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №DN81AR03110211 від 12.11.2007 року в розмірі 38597 (тридцять вісім тисяч п»ятсот дев»яносто сім) грн. 37 коп., з яких 13155,57 грн. заборгованість за кредитом, 6885,89 грн. процентів за користування кредитом, 7717,45 грн. комісії, а також 10838,46 грн. пені.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 383 грн. 73 коп. судового збору за звернення із позовною заявою та 424,30 грн. за подання апеляційної скарги.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин