Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3041/16-ц

номер провадження 2/695/1545/16

08 листопада 2016 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.,

при секретарі Оніщенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2016 року померла ОСОБА_3, жителька с. Лукашівка Золотоніського району Черкаської області, вул. Сукача, 28, після смерті якої відкрилась спадщина на майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться у с. Лукашівка Золотоніського району Черкаської області, вул. Сукача, 28 та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку позивачка прийняла шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори, оскільки померла за життя склала 16 вересня 2014 року заповіт, за яким все своє майно, де воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право, заповідала ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проте ОСОБА_1 не може оформити право на спадщину на садибу, так як відсутні документи, що посвідчцють право власності спадкодавця на це спадкове майно, і за цих підстав нотаріус, постановою від 14.09.2016 року, відмовив у вчиненні нотаріальної дії, а тому ОСОБА_1 змушена звернутись до суду з вищезазначеним позовом.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, направивши до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила суд повністю їх задовольнити, справу розглядати за її відсутності.

Представник відповідач ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву за вих. № 497/01-10 від 20.10.2016 року, в якій просив суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності осіб, що беруть участь у сраві.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

При цьому суд виходить з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про смерть (серії І-СР № 278828 від 14.03.2013року) ОСОБА_3померла 12 березня 2016 року.

Як вбачається із заповіту від 16.09.204 року, посвідченого секретарем Лукашівської сільскої ради ОСОБА_4 за реєстровим № 47, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті все своє майно, де воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право, заповідала ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1..

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до довідки, виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради за вих. № 415 від 15.09.2016 року на підставі погосподарської книги № 7, особовий рахунок № 500-1, за померлою 12.03.2016 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, числиться житловий будинок з надвірними спорудами у с. Лукашівка Золотоніського району Черкаської області по вул. Сукача, 28, що розміщені на неприватизованій земельній ділянці площею 0,56 га.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.09.2016 року приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу ОСОБА_5 відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться у с. Лукашівка Золотоніського району Черкаської області, вул. Сукача, 28, із-за відсутності правовстановлюючого документа на дане майно.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції).

Тобто, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття я експлуатацію обєктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не була передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні прав власності.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутата ухвалювалися рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад і додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Не зробив цього і ОСОБА_6.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу ОСОБА_5 від 18.10.2016 року за вих. № 505/01-16 та копії спадкової справи № 27/2016 після смерті ОСОБА_3, що померла 12 березня 2016 року заведена спадкова справа 15 березня 2016 року року № 27. Підставою для її заведення була подана: заява про прийняття спадщини від ОСОБА_1, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3. На її ім`я 14 вересня 2016 року було видано свідоцтво на право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,1435 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради.

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що позивач прийняв спадщину у встановлений чинним законодавством термін відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Як вбачається із заяви представника ОСОБА_2 сільської ради за вих. № 497/01-10 від 20.10.2016 року, відповідач позов визнав повністю.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до повного задоволення.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 346, 1268 ЦК України та ст. 10,

ст., ст. 11, 209, 212, 213 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані у с. Лукашівка Золотоніського району Черкаської області, вул. Сукача, 28 (двадцять вісім), в порядку спадкування за заповітом від 16.09.2014 року, посвідченим секретарем Лукашівської сільскої ради за реєстровим № 47, після померлої 12 березня 2016 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Середа Л.В.