Номер провадження: 22-ц/785/1217/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

ОСОБА_3, ОСОБА_4

За участю секретаря Полякової Валерії Олексіївни

Розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одесі апеляційні скарги ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Приморського районного суду Одеської області від 23.10.2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, третя особа : Відділ Державтоінспекції з обслуговування м. Одеси УДАЇ ГУМВС України в Одеській області

- про визнання недійсними договорів, визнання права власності, скасування державної реєстрації, витребування майна та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року ОСОБА_7 звернувся до суду з вищезазначеним позовом в котрому зазначав, що є власником автомобіля Ford Fusion, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, на підстав свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК 452453 від 30.12.2011 р.

Наприкінці січня 2014 року йому стало відомо, що вказаний автомобіль, без його відома та при невідомих йому обставинах, було відчужено і перереєстровано на ОСОБА_6 на підставі заяви від його імені на імя ФОП ОСОБА_5 від 02.11.2013 р. про перереєстрацію транспортного засобу, заяви від його імені на імя ФОП ОСОБА_5А . від 02.11.2013 р. про відчуження транспортного засобу, укладеного 02.11.2013 р. від його імені з ФОП ОСОБА_5 договору № 6845/454 від 02.11.2013 р., та акту № 454 від 02.11.2013 р. технічного стану транспортного засобу або його частини, що має ідентифікаційний номер.

02.11.2013 р. на підставі довідки-рахунка серії ААВ № 584055 від 02.11.2013 р. належний йому автомобіль був зареєстрований ВРЕР ДАІ № 2 м. Одеси за ОСОБА_6, але він не підписував вказані документи та взагалі не мав наміру відчужувати належний йому автомобіль та, більш того, в період з 30.10.2013 р. по 06.11.2013 р. перебував за межами України, що підтверджується виданим туристичною компанією ANEX TOUR йому ваучером від 17.10.2013 р. за № 1422613.

Посилаючись на вищезазначене позивач просив:

- визнати недійсним укладений 02.11.2013 р. від його імені з ФОП ОСОБА_5 договір № 6845/454,

-визнати недійсним укладений договір 02.11.2013 р. від його імені з ОСОБА_6 договору купівлі-продажу легкового автомобіля Ford Fusion, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, шляхом оформлення довідки-рахунка серії ААВ № 58055 від 01.11.2013 р.,

-скасувати державну реєстрацю цього транспортного засобу проведеної ВРЕР ДАІ № 2 м. Одеси 02.11.2013р. з ОСОБА_7 на ОСОБА_6,

-визнати за ним права власності на вказаний автомобіль

- зобовязати ОСОБА_6 передати йому цей автомобіль,

-стягнути з ФОП ОСОБА_5 і ОСОБА_6, з кожної, моральну шкоду в розмірі по 10000,00 грн. та судові витрати.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23.10.2015 року задоволено позов ОСОБА_7.

Визнано недійсним договір № 6845/454 від 02.11.2013 року, укладений від імені ОСОБА_7 з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «Ford», модель «Fusion», 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, укладений 02.11.2013 року від імені ОСОБА_7 з ОСОБА_6 шляхом оформлення довідки-рахунка серії ААВ № 584055 від 02.11.2013 року.

Визнано за ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_3, виданий Роздільнянським РВ ГУДМС України в Одеській області 22.01.2013 р., ІПН : НОМЕР_4, що зареєстрований за адресою : 65020, Одеська область, Роздільнянський район, с. Степове, вул. Набережна, буд. 14) право власності на автомобіль марки «Ford», модель «Fusion», 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2.

Скасовано державну реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Ford», модель «Fusion», 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, проведену ВРЕР ДАІ № 2 м. Одеси 02.11.2013 року з ОСОБА_7 на ОСОБА_6.

Зобовязано ОСОБА_6 (ІПН : НОМЕР_5, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) передати ОСОБА_7 автомобіль марки «Ford», модель «Fusion», 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (НОМЕР_6, виданий Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 03.10.1996 р., ІПН: НОМЕР_7, що зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 (ІПН : НОМЕР_5, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч) грн.. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 в рівних частинах судові витрати в сумі 1667 (одна тисяча шістсот шістдесят сім) грн. 75 коп. на користь ОСОБА_7.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставить питання про скасування рішення суду в частині стягнення з неї моральної шкоди та відмовити позивачеві в цій частині заявлених вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на те, що вона припинила підприємницьку діяльність та нею особисто не проводились ніякі дії по відчуженню спірного автомобіля та особисто не підписувались договори.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового про відмову в задоволені заявлених вимог посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на відсутність розгляду справи без її участі, відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог, не встановлені її протиправні дії , добросовісність набуття права власності на автомобіль та не наведено підстави розміру моральної шкоди.

В судове засідання ОСОБА_6, представник третьої особи - Відділу Державтоінспекції з обслуговування м. Одеси УДАЇ ГУМВС України в Одеській області в судове засідання не зявились , про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

Судова колегія, вислухавши доповідь судді доповідача, вислухавши пояснення сторін, що зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Визнаючи договори недійсними районний суд виходив з вимог ст.203,216 ч.1 ЦК України з посиланням на те, що ці правочини були здійснені поза волею власника автомобіля та повернув його позивачеві.

Стягуючи моральну шкоду по 10 000 грн. з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виходив з вимог ст..23 ЦК України з посиланням на незаконність відчуження спірного автомобіля. Суд не навів правових підстав щодо задоволення позовних вимог стосовно зняття з реєстрації спірного автомобіля та визнання за позивачем на нього права власності.

Проте, повністю погодитись з таким судженням районного суду не можна з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, сторонами не оспорюється, що позивач ОСОБА_7 набув право власності на автомобіль марки «Ford», модель «Fusion», 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК 452453, виданого 30.12.2011 р. РЕВ № 8 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області.

На підставі заяви від імені позивача на імя ФОП ОСОБА_5 від 02.11.2013 р. про перереєстрацію транспортного засобу, заяви від імені позивача на імя ФОП ОСОБА_5А . від 02.11.2013 р. про відчуження транспортного засобу, укладеного від імені позивача з ФОП ОСОБА_5 договору № 6845/454 від 02.11.2013 р. та акту № 454 від 02.11.2013 р. технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер, довідки-рахунка серії ААВ № 584055 від 02.11.2013 р., - 02.11.2013 р. належний позивачу автомобіль марки «Ford», модель «Fusion», 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, був зареєстрований ВРЕР ДАІ № 2 м. Одеси за ОСОБА_6, що в свою чергу підтверджується виданим ОСОБА_6 свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САТ 433267 від 02.11.2013 р.

Проте, як вбачається з висновку експерта № 93 від 11.03.2014 року, складеного судовим експертом ОСОБА_9 Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України на Одеській залізниці, підписи розташовані : в заяві на імя директора ФОП ОСОБА_5 від 02.11.2013 р. про перереєстрування транспортного засобу, в заяві на імя директора ОСОБА_5 від 02.11.2013 р. про відчуження транспортного засобу; в графі «Сторана-1» договору № 6845/454 від 02.11.2013 р.; в графі «Комітент (довірена особа)» акту № 454 від 02.11.2013 р., - ймовірно виконані не ОСОБА_7, а іншою особою.

Відповідно до протоколу допиту в якості свідка відповідача ОСОБА_5 старшим слідчим Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області пояснила, що не здійснювала діяльність СПД, договору з позивачем не укладала, справку-рахунок не виписувала.

З висновку експерта № 233 від 13.06.2014 року вбачається, що підпис в «Журналі обліку надходження на реалізації або передачі для реалізації транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, виданих довідок-рахунків,актів прийняття-передачі,біржових угод і номерних знаків для разових поїздок» в якому на четвертій сторінці, під порядковим номером № 454 в графі»Власник, продавець(прізвище, імя, по батькові»ОСОБА_4, паспортні дані,підпис-вірогідно виконана гр..Кащі, в графі «Покупець»/отримувач(призвіще, імя, по батькові, адреса)» в договорі № 6845/454, в заяві про відчуження від 02.11.2013 року в заяві про реєстрацію від 02.11.2013 року, а також в акті № 454 текст»Герасименко»- виконані іншою особою,

Відчуження транспортного засобу може бути проведено одним із таких способів:відчуження за цивільно-правовими договорами через нотаріуса; продаж через довідку рахунку.

Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 (далі - Порядок), визначено механізм провадження торговельної діяльності у сфері оптової та роздрібної торгівлі автомобілями, автобусами, мотоциклами всіх типів і моделей, причепами, напівпричепами та мотоколясками, тракторами, самохідними шасі, самохідними сільськогосподарськими, дорожньо-будівельними і меліоративними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами та транспортними засобами вітчизняного та іноземного виробництва (далі - транспортні засоби) та їх складовими частинами (двигуни, шасі, кузови, рами), що мають ідентифікаційні номери, а також тими транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, які перебували в користуванні і були зареєстровані в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 12 Порядку суб'єкт господарювання для продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, повинен мати довідки-рахунки.

Усі графи довідки-рахунка, акта приймання-передачі та біржової угоди заповнюються друкарським способом або від руки одним почерком, підписуються відповідальною особою суб'єкта господарювання та скріплюються круглою печаткою. У графу "вартість" вноситься вартість продажу транспортного засобу або складової частини, що має ідентифікаційний номер, у грошовій одиниці України (п. 14 Порядку).

Згідно із п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух"), а також транспортні засоби, зібрані (складені) із складових частин серійних транспортних засобів без дотримання вимог зазначеного Закону.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, зокрема, є довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

З огляду на положення зазначених нормативно-правових актів, колегія суддів дійшла висновку, що довідка-рахунок підтверджує реалізацію транспортного засобу, тобто перехід права власності на транспортний засіб від продавця до покупця та є оформленням договірних відносин купівлі- продажу транспортного засобу.

Таким чином, підготовлена та видана від імені ФОП ОСОБА_5, на виконання договору № 6845/454 від 02.11.2013 р., довідка-рахунок серії ААВ № 584055 від 02.11.2013 р. підтверджує продаж автомобіля марки «Ford», модель «Fusion», 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, а саме перехід права власності на цей автомобіль від позивача до ОСОБА_6 та є оформленням договірних відносин купівлі-продажу цього транспортного засобу.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Примусове відчуження обєктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку встановлених законом та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

З приписами ч. 1 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного судочинства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відпродати його внутрішній волі.

У відповідності до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин), У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

З огляду на наведене районний суд прийшов до правильного висновку, що укладений від імені позивача з ФОП ОСОБА_5 договір № 6845/454 від 02.11.2013 р. та укладений від імені позивача з ОСОБА_6 договір купівлі-продажу оформлений довідкою-рахунком серії ААВ № 584055 від 02.11.2013 р., на підставі яких було відчужено автомобіль марки «Ford», модель «Fusion», 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, є недійсними, оскільки ці правочини не відповідають вимогам закону так як вчинені поза волею позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що надані експертизи позивачем проводились в рамках кримінального провадження не можуть бути підставою для відмови в задоволені в цій частині позовних вимог оскільки відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази згідно з ст.58 ч.1 ЦПК України, які містять інформацію щодо предмета доказування

Виходячи з і змісту норм ст.57-59,212 ЦПК України загальним правилом цивільного процесуального закону є те, що докази аналізуються судом як кожен окремо, так і в їх сукупності, і кожен доказ повинен бути прийнятий судом, якщо не будуть порушуватися правила належності та допустимості засобів доказування.

Посилання в апеляційній скарзі про те, що згаданий доказ є неналежним, суперечить нормі ст.58 ч.1 ЦПК України, оскільки експертизи проведені в рамках кримінального провадження містять інформацію щодо предмета доказування.

Одночасно судова колегія погоджується з позовними вимогами та судженням районного суду щодо повернення у власність спірного транспортного засобу позивачеві за недійсним правочином.

При цьому, позовні вимоги щодо визнання за ним права власності на спірний автомобіль не підлягають задоволенню, оскільки його порушене право власності відновлено шляхом визнання договорів недійсним.

Помилковим є і скасування державної реєстрації транспортного засобу з ОСОБА_7 на ОСОБА_6 так як Відділ Державтоінспекції з обслуговування м. Одеси УДАЇ ГУМВС України в Одеській області який її здійснив залучений в якості 3-ї особи, а рішення суду щодо визнання договорів недійсним є правовою підставою для його виконання

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що вона набула право власності на спірний транспортний засіб відповідно до вимог закону не заслуговує на увагу оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_7 згоди на його відчуження не надавав.

У відповідності до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязується довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як передбачено ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При цьому, позивач має зазначити в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Виходячи з того, що підставою для відшкодування моральної шкоди позивачем вказано підроблення його підпису при продажу автомобіля, судова колегія приходить до висновку, що позивач не довів, що саме ОСОБА_6СМ. та ОСОБА_5 діяли неправомірно та його підробили.

З врахуванням відсутності неправомірних дій відповідачів судова колегія приходить до висновку, що районний суд помилково вважав доведеними позовні вимоги ОСОБА_7 щодо стягнення на його користь моральної шкоди.

В силу ст.88 ЦПК України судова колегія приходить до висновку. що підлягає відшкодуванню понесені позивачем судові витрати так як вони документально підтверджені.

Одночасно судова колегія повертає ОСОБА_5 понесені витрати за подачу апеляційної скарги в звязку з задоволенням її апеляційної скарги.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції помилково вважав. що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 своїми неправомірними діями спричинили позивачеві моральну шкоду та безпідставно визнав право власності на спірний транспортний засіб за позивачем , що свідчить про порушення судом вимог ст.212-214 ЦПК України та не врахував, що позивачем не доведено обставини, що мають значення для справи в частині заявлених позовних вимог про стягнення моральної шкоди та визнання за ним права власності, не застосував норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірних правовідносин а тому в силу ст.309 ч.2,4 ЦПК України рішення підлягає скасування з ухваленням нового, про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.218,309,316,317,319 ЦПК України, судова колегія ,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23.10.2015 року скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_7 до ОСОБА_6, фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, третя особа : Відділ Державтоінспекції з обслуговування м. Одеси УДАЇ ГУМВС України в Одеській області про визнання недійсними договорів, визнання права власності, скасування державної реєстрації, витребування майна та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати недійсним договір № 6845/454 від 02.11.2013 року, укладений від імені ОСОБА_7 з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «Ford», модель «Fusion», 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, укладений 02.11.2013 року від імені ОСОБА_7 з ОСОБА_6 шляхом оформлення довідки-рахунка серії ААВ № 584055 від 02.11.2013 року.

Зобовязати ОСОБА_6 передати у власність ОСОБА_7 автомобіль марки «Ford», модель «Fusion», 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 судові витрати в сумі 1667 (одна тисяча шістсот шістдесят сім) грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі-1339 грн.80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене на протязі 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді А.П.Заїкін

ОСОБА_10