Справа № 466/9812/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

секретар РЕПЕТА К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

01.12.2015 р. ОСОБА_1 звернулась в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення коштів.

В процесі розгляду справи позивачка зменшила позовні вимоги та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача за договором найму транспортного засобу від 14.06.2011р. - 50 090,00 грн., 3 % річних 3 101,89 грн., інфляційні витрати 25 514,66 грн., пеню 24 804,54 грн., відновлювальну вартість ушкодженого транспортного засобу - 93 134,93 грн., всього 196 646,02 грн., 10 000,00 грн. моральної шкоди та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що вона передала ОСОБА_2 на умовах Договору оренди транспортного засобу від 14.06.2011 року в строкове платне користування належний їй на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА 328455 від 25.12.2009 року автомобіль марки BMW, модель 520, тип - легковий седан-В державний реєстраційний номер ВС 6333 AK. Вказане стверджується копією нотаріально посвідченого Договору найму (оренди) транспортного засобу від 14.06.2011 року. Підпис на письмовій заяві про згоду на укладення вказаного Договору дружини відповідача ОСОБА_3 (третьої особи) засвідчено нотаріусом та зареєстровано за реєстровим записом № 3112. У виконання умов пункту 1.3 Договору позивач передала відповідачу вказаний оціненої у 158400,00 грн. вартості автомобіль в технічно справному стані разом із всією необхідною для повноцінної його експлуатації технічною документацією та обладнанням, жодних перешкод щодо користування автомобілем наймачу не чинила, прав наймача не порушувала. А відтак свої зобовязання за Договором виконала сумлінно та в повному обсязі на умовах Договору та відповідно до чинного законодавства України.

Відповідач, отримавши автомобіль на строк з 14 червня 2011 року по 14 червня 2015 року свої, встановлені п.3.1 Договору зобовязання сплачувати готівкою щомісячно не пізніше 10 (десятого) числа місяця наступного за розрахунковим орендну плату в розмірі 3300,00 грн., що на момент укладення Договору становило 414,05 дол. США за один календарний місяць виконав частково, через що заборгував позивачу 66123,1 грн. (суму еквівалентну 6903,5 дол. США). Заборгованість на день спливу строку дії Договору відповідач не погасив, від отримання листа-вимоги позивача про сплату заборгованості від 14.05.2015 року ухилився, в строк та у встановленому Договором порядку автомобіль позивачу не повернув, ключі від замка запалювання та сигналізації, а також і технічну документацію на встановлене за рахунок позивача газове устаткування привласнив, позивачу до цього часу не передав, від підписання акту приймання-передачі транспортного засобу відмовився, у призначене місце, день та час за викликом експертної установи для складання протоколу огляду автомобіля на предмет оцінки його вартості та витрат на його відновлення не зявився. А отже є таким, який не виконав взятих на себе Договором зобовязань і відповідно до застережень у п. 6.1 та 6.2 Договору є таким, що має нести за це відповідальність відповідно до чинного цивільного законодавства України.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві та уточненнях.

Відповідач в судові засідання не зявлявся жодного разу, хоча був повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, зокрема викликався в суд через оголошення у пресі газеті «Високий замок» № 42 від 12.04.2016 р. Заперечень на позов не подав.

Третя особа в судове засідання не зявлялася, хоча належним чином повідомлялася про дату та час розгляду справи.

Зі згоди представника позивача, суд у відповідності до вимог ст.ст.169,224 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачка передала ОСОБА_2 на умовах Договору оренди транспортного засобу від 14.06.2011 року в строкове платне користування належний їй на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА 328455 від 25.12.2009 року автомобіль марки BMW, модель 520, тип - легковий седан-В державний реєстраційний номер ВС 6333 AK. Вказане стверджується копією нотаріально посвідченого Договору найму (оренди) транспортного засобу від 14.06.2011 року. Підпис на письмовій заяві про згоду на укладення вказаного Договору дружини відповідача ОСОБА_3 (третьої особи) засвідчено нотаріусом та зареєстровано за реєстровим записом № 3112. У виконання умов пункту 1.3 Договору позивач передала відповідачу вказаний оціненої у 158400,00 грн. вартості автомобіль в технічно справному стані разом із всією необхідною для повноцінної його експлуатації технічною документацією та обладнанням, жодних перешкод щодо користування автомобілем наймачу не чинила, прав наймача не порушувала. А відтак свої зобовязання за Договором виконала сумлінно та в повному обсязі на умовах Договору та відповідно до чинного законодавства України.

Відповідач, отримавши автомобіль на строк з 14 червня 2011 року по 14 червня 2015 року свої, встановлені п.3.1 Договору зобовязання сплачувати готівкою щомісячно не пізніше 10 (десятого) числа місяця наступного за розрахунковим орендну плату в розмірі 3300,00 грн., що на момент укладення Договору становило 414,05 дол. США за один календарний місяць виконав частково, через що заборгував позивачу 66123,1 грн. (суму еквівалентну 6903,5 дол. США). Заборгованість на день спливу строку дії Договору відповідач не погасив, від отримання листа-вимоги позивача про сплату заборгованості від 14.05.2015 року ухилився, в строк та у встановленому Договором порядку автомобіль позивачу не повернув, ключі від замка запалювання та сигналізації, а також і технічну документацію на встановлене за рахунок позивача газове устаткування

привласнив, позивачу до цього часу не передав, від підписання акту приймання-передачі транспортного засобу відмовився, у призначене місце, день та час за викликом експертної установи для складання протоколу огляду автомобіля на предмет оцінки його вартості та витрат на його відновлення не зявився. А отже є таким, який не виконав взятих на себе Договором зобовязань і відповідно до застережень у п. 6.1 та 6.2 Договору є таким, що має нести за це відповідальність відповідно до чинного цивільного законодавства України.

Отже, відповідач порушив умови договору, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед позивачем.

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Ст.525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобовязання або односторонню зміну його умов.

У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною 2 ст. 785 ЦК України передбачено, що якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Суд приймає розрахунок боргу та штрафних санкцій, які наведені у додатку до заяви про зменшення позовних вимог, оскільки такі не спростовані відповідачем та ґрунтуються на договорі та нормах закону.

При ухваленні рішення суд враховує позицію, яка висловлена у Постанові № 4 від 01.03.2013р. ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ, згідно якої - якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Позивачкою заявлено вимоги про відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобіля без врахування фізичного зносу в сумі 93134,93грн.

Проте, відповідно до звіту про оцінку автомобіля №1386/15 від 27.10.2015р. ринкова вартість автомобіля BMW модель 520, державний реєстраційний номер ВС 6333 AK становить 28059,51грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 51423,53грн. і саме ця сума підлягає відшкодуванню.

Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача слід стягнути в користь позивачки борг за договором найму транспортного засобу від 14.06.2011р. 50 090,00 грн., 3 % річних 3 101,89 грн., інфляційні витрати 25 514,66 грн., пеню 24 804,54 грн., вартість матеріального збитку 51423,53грн., всього 154934,62грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України моральна шкода відшкодовується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту немайнових прав, які є абсолютними, невідчужуваними і не можуть бути предметом зобов'язання.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 10000 грн., то вони задоволенню не підлягають

Суд дійшов висновку про відсутність належних доказів, якими би підтверджувалося спричинення позивачці моральної шкоди в розмірі 10000грн. Окрім цього, стягнення з відповідача в користь позивачки заборгованості за договором найму з врахуванням пені, індексацій та 3% річних, відшкодування матеріального збитку є достатньою сатисфакцією моральної шкоди.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до часткового задоволення.

У звязку з частковим задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст.8,10,57,58,60,88,169,208,209,212,215,224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 борг за договором найму транспортного засобу від 14.06.2011р. 50 090,00 грн., 3 % річних 3 101,89 грн., інфляційні витрати 25 514,66 грн., пеню 24 804,54 грн., вартість матеріального збитку 51423,53грн., всього 154934,62грн. та судові витрати - 587,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір - 1062,15грн.

В задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шокди відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивачем рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в десяти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_5