Справа № 308/5660/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Головного управління Національної поліції в Донецькій області нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 посилається на те, що в період з 07.11.2015 року по 31.03.2016 року працював на посаді слідчого в Слідчому управлінні Головного управління Національної поліції в Донецькій області. Після звільнення з Національної поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням), йому не було виплачено компенсацію за 12 днів невикористаної чергової відпустки за фактично відпрацьований час в 2016 році, а також нарахування та виплати грошової допомоги при звільненні з обчисленням її відповідно до вислуги років.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення та видається лише за умови безспірності вимог.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 98 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до положень п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», заява про видачу судового наказу за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 98 ЦПК України, а в разі неналежного оформлення заяви чи несплати судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу. За змістом статті 98, пункту 2 частини третьої статті 100, статті 103 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються оригінали або належним чином завірені копії документів, які підтверджують матеріально-правову вимогу заявника. На такі документи поширюються вимоги статей 58 і 59 ЦПК України щодо належності та допустимості доказів.

Так, судом встановлено, що у заяві не зазначені обставини щодо наявності нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, а також не додано оригінали або належним чином завірені копії документів, які підтверджують матеріально-правову вимогу заявника.

Відповідно до вимог п. 6 ст. 98 ЦПК України, до неналежно оформленої заяви застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Головного управління Національної поліції в Донецькій області нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, - слід залишити без руху, а заявнику надати строк для усунення зазначених недоліків..

Керуючись ст. ст. 98, 121 ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Головного управління Національної поліції в Донецькій області нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки заяви у строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ним ухвали.

Розяснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2