Справа №464/9854/13-ц
пр.№ 2-р/464/11/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2016 Сихівський районний суд м.Львова

в складі : головуючого-судді Горбань О.Ю.

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за заявою ОСОБА_2 розяснення судового рішення,

в с т а н о в и в:

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 22 листопада 2013 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено частково та вирішено стягувати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень, щомісячно, починаючи з 02 жовтня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.

ОСОБА_2 16.08.2016 звернулася до суду із заявою про розяснення резолютивної частини вищезгаданого рішення суду в частині необхідності нарахування індексації суми аліментів, призначених у твердій грошовій сумі, посилаючись на те, що рішення суду є не зовсім зрозумілим стосовно нарахування індексації суми аліментів. Зазначила що на виконанні у Личаківському відділі ДВС ЛМУЮ перебуває виконавче провадження ВП № 41310189 від 23.12.2013 року, суми аліментів стягуються, однак без врахування індексації, як це передбачено ст.184 Сімейного кодексу України, у звязку з чим просить розяснити рішення суду стосовно індексацій сум аліментів.

Учасники процесу в судове засідання не зявились, повідомлялись належним чином, їх неявка за ст.221 ЦПК України, незалежно від причини, не перешкоджає розгляду постановленого перед судом питання.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи №464/9854/13-ц, вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

В п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що відповідно до ст. 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Таким чином, законодавець вказує на те, що суд може розяснити своє рішення, якщо воно містить в собі незрозумілості або ускладнює його реалізацію.

Судом встановлено, що рішення суду викладено повно і чітко. Прохання заявника не містить в собі даних, які б свідчили про наявність таких підстав про розяснення рішення. Фактично у заяві ставиться питання про незастосування державним виконавцем при стягнення сум аліментів норм ст.184 СК України і мається на увазі незгода з діями державного виконавця під час примусового виконання судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Порядок виконання рішень про стягнення аліментів визначений ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», а також п.7.5 Інструкції про проведення виконавчих дій, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5.

Згідно з ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.

Таким чином, індексація розміру аліментів має проводитись без будь-яких розяснень. Таке положення закріплене ч.4 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», в якій передбачено обчислення державним виконавцем суми індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі.

Частиною ч.2 ст.8 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що за наявності підстав, визначених цим законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

З огляду на те, що обовязок проведення індексації розміру аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст.184 СК України, що зобовязує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення чи його розяснення, а керуючись при цьому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядком проведення індексації грошових доходів населення (затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року за № 1078, з наступними змінами та доповненнями), тому суд прийшов до переконання, що підстави для розяснення судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.210, 221 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про розяснення рішення Сихівського районного суду м.Львова від 22 листопада 2013 року у справі за її позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги до Сихівського районного суду м.Львова протягом 5 днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, - протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя