Справа № 286/1997/16-ц
УХВАЛА

29 липня 2016 року

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Вачко В. І. , розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Овруцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про встановлення факту, що має юридичне значення та зобовязання внести зміни до актових записів , -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт його польської національності та зобовязати Овруцький ВДРАЦС внести зміни до актових записів про його одруження та народження його сина вказавши в графі «національність» заявника «поляк» .

Відповідно до ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 статті 256 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Вказана норма не передбачає можливості розгляду у порядку окремого провадження заяв про встановлення факту національності, внесення змін до актових записів чи відновлення актових записів.

Викладений перелік справ, що розглядаються у порядку окремого провадження, не є вичерпним, але доповнюватися він може лише законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту зазначених вище норм вбачається, що суд може встановлювати факти, які тягнуть для заявника правові наслідки.

Як зазначено у заяві, встановлення даного факту необхідно заявнику для впорядкування документів, для реалізації особистих прав та отримання можливості користуватися окремими пільгами і гарантіями як особисто, так і його сином, що передбачені чиним законодавством ОСОБА_2 для громадян пострадянських республік польського походження.

На підставі Указу Президента України № 70/99 від 27 січня 1999р. втратив чинність Указ Президента України від 31 грудня 1991р. "Про порядок зміни громадянами України національності", і з того часу в законодавстві України відсутні норми, які передбачаються настання певних юридичних наслідків або набуття немайнових чи майнових прав в залежності від національності особи.

Тобто, за законодавством України встановлення факту національності не тягне за собою правових наслідків, отже не має юридичного значення.

Заявником у заяві не зазначено виникнення, зміна чи припинення, яких саме особистих чи майнових його прав залежить від встановлення факту національності.

З доданих до заяви документів вбачається, що заявник бажає внести зміни до актового запису про своє одруження № 54 від 16 червня 2002 року та актового запису про народження його сина № 68 від 20 червня 2003 стосовно своєї національності, встановивши факт належності до польської національності.

До 1 липня 2010 року порядок внесення змін в записи актів громадянського стану був передбачений Законом України "Про органи реєстрації актів громадянського стану", ст. 161 КпШС України, яка діяла відповідно до Прикінцевих положень до Сімейного Кодексу України, та Положенням "Про порядок зміни, доповнення, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану".

Вказані норми передбачають, що внесення змін у записи актів громадянського стану при наявності достатніх підстав і при відсутності спору між заінтересованими особами провадяться органами реєстрації актів громадянського стану. Відмова органів реєстрації актів громадянського стану виправити або змінити запис може бути оскаржена до суду. При наявності спору між заінтересованими особами виправлення запису провадиться на підставі судового рішення.

Відповідно до діючого законодавства України, оскарження відмови органів реєстрації актів громадянського стану виправити або змінити запис проводиться у порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, законодавством визначено порядок внесення змін до актових записів, а також порядок оскарження відмови у внесенні таких змін.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Тому керуючись ст.ст. 122, 256 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення та зобовязання Овруцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області внести зміни до актових записів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ В. І. Вачко