Справа № 457/1198/15-ц
провадження №2/457/94/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Василюк Т.В.,

секретар судового засідання Шумеляк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Трускавецького міського суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 14 червня 2005 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 81. У шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на їхньому вихованні та утриманні. Їхнє одруження з самого початку виявилося невдалим. Через несумісність характерів сімейне життя поступово погіршувалося, внаслідок чого спільне життя стало неможливим та, в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. Не зважаючи на те, що вони проживають в одній квартирі, подружнє життя між ними повністю припинено. Спільного господарства вони не ведуть, крім спільної доньки їх більше нічого разом не поєднує. Шлюб з відповідачем носить виключно формальний характер. Подальше збереження сім'ї є неможливим, суперечить її інтересам та інтересам дитини.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що на початку їхнього подружнього життя у них були нормальні стосунки, вони розуміли один одного. Проблеми почалися, коли виявилося, що у їхньої спільної дитини є хронічне захворювання - астма другого ступеня. На лікування необхідні були кошти, частину з яких надавала її мати, тому кожного літа вона їздила до матері в село допомагати по господарству. Відповідач інколи їздив з нею, однак йому не подобалися такі часті поїздки в село, через що вдома починалися скандали. Відповідач застосовував до неї психологічне насильство, яке виражалося в усних образах у присутності дитини, підвищенні голосу, погрозах забрати дитину та зловживав спиртними напоями. Подружніх відносин не підтримують близько року. Така ситуація, що настільки яскраво проявилися їхні розбіжності у поглядах, виникла не вперше, однак вони продовжували проживати разом. На даний час вони з відповідачем проживають окремо. Хоча відповідач надавав пояснення, що бажає зберегти сім'ю, однак жодних заходів для примирення з нею не вживав. Просила після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Відповідач проти задоволення позову заперечив, суду пояснив, що не має наміру розривати шлюбу, оскільки конфлікт з його дружиною виник через її матір. Він постійно піклувався про свою сім'ю: доглядав за дитиною, коли вона хворіла (брав відпустку без збереження заробітної плати та перебував з дочкою у лікарні), всі зароблені кошти віддавав дружині для ведення домашнього господарства та лікування доньки.

У судове засідання 08 серпня 2016 року відповідач не з'явився, до суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки у період з 26 липня 2016 року по 18 серпня 2016 року він перебуває у черговій відпустці, а 08 серпня 2016 року перебуватиме за межами Львівської області. До клопотання відповідач долучив копію витягу з наказу № 76-ОС від 18 липня 2016 року про надання йому відпустки, однак не надав доказів, які би підтвердили факт його перебування за межами Львівської області. З огляду на те, що неможливо встановити поважність неявки відповідача у судове засідання, у суду не було обґрунтованих підстав для відкладення розгляду. Відповідач ОСОБА_2 неодноразово звертався з клопотаннями про відкладення розгляду справи без доказів, які б підтверджували поважність причини неявки у судове засідання та не з'явився у судове засідання 12 січня 2016 року, будучи належним чином повідомленим про його час та місце і не повідомивши про причини своєї неявки, що є ознакою неповаги не суду. Крім того, відповідачем 11 січня 2016 року, 08 квітня 2016 року та 16 червня 2016 року було подано апеляційні скарги на ухвалу Трускавецького міського суду про відкриття провадження від 18 листопада 2015 року, що є підтвердженням того, що відповідач зумисне затягував розгляд справи. Враховуючи той факт, що судом вже було розпочато розгляд справи по суті, сторони надавали свої пояснення у судовому засіданні 07 грудня 2015 року, сторонам надавася строк для примирення, зважаючи на строки розгляду справи, суд ухвалив завершувати розгляд справи у відсутності відповідача.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони 14 червня 2005 року зареєстрували шлюб у відділ реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції, актовий запис № 5, що стверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 /а.с. 4/. У сторін є спільна дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 /а.с. 5/. Подружнє життя у сторін не склалося, спільних інтересів у них немає, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, шлюб існує лише формально.

З позовної заяви та пояснень сторін встановлено, що фактично шлюбні відносини припинено з літа 2015 року. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння та поваги, відсутність наміру зберігати шлюб.

Вжиті судом заходи примирення подружжя не допомогли зберегти сім'ю, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Ні позивачка, ні відповідач, не зважаючи на його заперечення проти розірвання шлюбу, не здійснили жодних кроків для збереження їхньої сім'ї.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім'ї неможливе та суперечить інтересам позивача, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивачки є доведеними та такими що підлягають задоволенню. Суд вважає, що шлюб слід розірвати, після розірвання шлюбу встановити позивачці ОСОБА_1 дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд приймаючи до уваги положення ст. 88 ЦПК України, враховує той факт, що шлюб розпався з вини обох сторін, тому вважає за необхідне покласти судові витрати по розірванню шлюбу на сторони порівну.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 110,112,115 СК України, ст.ст. 208, 213-215, 223 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 14 червня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 81.

Після розірвання шлюбу встановити позивачці ОСОБА_1 дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 243,60 грн. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок) судового збору в користь ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Трускавецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя: Т. В. Василюк