Справа № 450/2191/15 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/783/4175/16 Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А. В.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2016 року м. Львів
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого Федоришина А.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Тропак О.В.

секретаря: Іванової О.О.,

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним і скасування наказу, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку ,-

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_3 звернулася до суду із указаним позовом. Просила визнати протиправним та скасувати п. 6 наказу від 26.02.2015р. №40 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 про звільнено з роботи з посади бухгалтера фінансово - економічної служби військової частини відповідно до пункту 3 ст. 36 КЗпПУ у зв`язку з призовом на військову службу, в частині відмови у виплаті вихідної допомоги, передбаченої ст. 44 КЗпПУ. Просила також стягнути з військової частини НОМЕР_1 на її користь 2436 грн. вихідної допомоги і 42032,64 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.02.2015 року по 29.02.2016 року. Крім цього просила зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.08.2015 року по день фактичного розрахунку.

Зазначала, що відповідно до п. 6 наказу від 26.02.2015 року №40 вона була звільнена з роботи відповідно до пункту 3 ст. 36 КЗпПУ у зв`язку з призовом на військову службу. Статтею 44 КЗпПУ передбачена виплата вихідної допомоги, однак військова частина порушила цей закон і тому просила позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано п. 6 наказу від 26 лютого 2015 року №40 (по стройовій частині) в частині відмови у виплаті ОСОБА_3 вихідної допомоги, передбаченої ст. 44 КЗпП України. Стягнуто на її користь 2436 грн. вихідної допомоги і 42032,64 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.02.2015 року по 29.02.2016 року.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Рішення оскаржила військова частина. Просить його скасувати у тій частині, якою задоволено вимоги ОСОБА_3 і відмовити у задоволенні цього позову. Посилається на те, що суд невірно встановив фактичні обставини справи, його висновки не відповідають дійсним обставинам, суд застосував норми матеріального права. Зокрема вказує на те, що норма ст. 44 КЗпП України в частині виплати вихідної допомоги не може застосовуватися, так як вона визнана неконституційною рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представників апелянта, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить підстави для скасування рішення з таких мотивів.
Встановлено, що відповідно до п. 6 наказу від 26.02.2015р. №40 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 звільнено з роботи з посади бухгалтера фінансово - економічної служби військової частини відповідно до пункту 3 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з призовом на військову службу. Цим же пунктом відмовлено звільненому працівнику у виплаті вихідної допомоги, так як вона не передбачена чинним законодавством.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 була звільнена з роботи відповідно до пункту 3 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з призовом на військову службу. Так як ч. 1 ст. 44 КЗпП України передбачено, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у п. 6 ст. 36 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі двох мінімальних заробітних плат, то відмова у виплаті такої вихідної допомоги є незаконною.
Проте цей висновок суду не ґрунтується на нормах права, на що правильно вказує апелянт.
Так, із змісту ч. 1 ст. 44 КЗпП України випливає, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у п. 6 ст. 36 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі двох мінімальних заробітних плат.
Ця норма викладена в редакції Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107-YІ від 28.12.2007 року.
Проте, рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року цю зміну редакції визнано неконституційною і тому вона застосовуватися не може. Застосуванню підлягають положення ст. 44 КЗпП України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань військового обов`язку і військової служби» №1014-Y від 11.05.2007 року, пунктом першим частини першої розділу першого якого у Кодексі законів про працю України у статті 44 слова та цифри «у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) не менше двомісячного середнього заробітку» - виключено.
Отже, оскаржуваний пункт 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.02.2015 року в частині відмови у виплаті ОСОБА_3 вихідної допомоги є правильним. Рішення суду першої інстанції про визнання його незаконним і скасування є безпідставним.

Таким чином, підстав для стягнення з військової частини НОМЕР_1 вихідної допомоги і середнього заробітку за час затримки розрахунку ОСОБА_3 не було.

В цій частині рішення підлягає скасуванню, в задоволенні позову має бути відмовлено.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. 317 ЦПК України колегія суддів, -

в и р і ш и л а :
Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 квітня 2016 року в частині визнання протиправним і скасування п. 6 наказу від 26 лютого 2015 року №40 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 про звільнення ОСОБА_3 з роботи з посади бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини відповідно до п. 3 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з призовом на військову службу, в частині відмови у виплаті ОСОБА_3 вихідної допомоги, передбаченої ст. 44 КЗпП України, про стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 2436 грн. вихідної допомоги і 42032,64 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26 лютого 2015 року по 29 лютого 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_3 .
В решті рішення залишити без змін.
Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: