Справа № 640/9655/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року

Київський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.

за участю секретаря Рисованої Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ-П «Центр медично-екологічних досліджень, ЛТД» про відшкодування шкоди, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся у суд з позовом до відповідача, ТОВ-П «ЦМЭИ», про відшкодування моральної шкодив сумі 25 000 грн..

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що її бабусі ОСОБА_2 у відповідача були здійснені на її замовлення аналізи, відповідно до результатів яких бабуся була здорова, однак через деякий час її стан погіршився та вона померла від «раку кішківника» . Вважає, що внаслідок невірних аналізів , які здійснені співробітниками відповдіача, відбулося несвоєчасне звернення до лікаря , а тому на підставі ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» та ст.ст. 23, 1167, 1168, 1172 ЦК України їй спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних хвилюваннях, які завдані внаслідок неправомірних дій відповідача , у зв'язку із наданням неякісної послуги.

Відповідач - ТОВ-П «Центр медично-екологічних досліджень, ЛТД», у поданих запереченнях та у судовому засіданні, проти задоволення вимог заперечував, зазначаючи, що відповідачем не надані докази в підтвердження своїх позовних вимог. Свої дії, при здійсненні лабораторних досліджень вважає правомірними.

Суд зазначає, що у відповідності до ст.11 ЦПК України , суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Також у відповідності до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи зазначене, суд розглядає даний позов в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами у відповідності до ч.2 ст.27 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне в задоволені позову відмовити, з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що 04.12.2015р. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, були проведені у відповідача лабораторні дослідження - онкомаркер підшлункової залози, раково-ембріональний антиген.

За лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2. від раку товстої кишки.

Позивач стверджує, що здійснені відповідачем лабораторні дослідження проведені ОСОБА_2 - є недостовірними, оскільки показували, що ї бабуся здорова тоді, як у неї прогресувала хвороба.

Між тим, доказів недостовірності проведених відповідачем лабораторних досліджень суду не надано, а є лише припущенням позивача. Ті обставини, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 від раку товстої киши не свідчить про недостовірність досліджень, оскільки для встановлення достовірності або не достовірності лабораторних досліджень потрібні спеціальні знання в галузі медицини.

Також, судом як належний доказ недостовірності проведених досліджень ОСОБА_2 не приймає лист Департаменту охорони здоров'я від 12.08.2016р. за №М-3434-07, оскільки в ньому йде мова про загальні характеристики онкового захворювання та встановлення діагнозу без будь-якої прив'язки до проведених досліджень померлій ОСОБА_2

У відповідності до ст.ст.1, 33 ЗУ "Основи законодавства про охорону здоров'я» медична допомога - діяльність професійно підготовлених медичних працівників, спрямована на профілактику, діагностику, лікування та реабілітацію у зв'язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв'язку з вагітністю та пологами.

Медична допомога надається відповідно до медичних показань професійно підготовленими медичними працівниками, які перебувають у трудових відносинах із закладами охорони здоров'я, що забезпечують надання медичної допомоги згідно з одержаною відповідно до закону ліцензією, та фізичними особами - підприємцями, які зареєстровані та одержали відповідну ліцензію в установленому законом порядку і можуть перебувати з цими закладами у цивільно-правових відносинах.

За ст. 34 Закону пацієнт, який досяг повноліття, має право на отримання достовірної і повної інформації про стан свого здоров'я, у тому числі на ознайомлення з відповідними медичними документами, що стосуються його здоров'я.

Медичний працівник зобов'язаний надати пацієнтові в доступній формі інформацію про стан його здоров'я, мету проведення запропонованих досліджень і лікувальних заходів, прогноз можливого розвитку захворювання, у тому числі наявність ризику для життя і здоров'я.

Згідно наданих лабораторних досліджень проведених відповідачем в їх результатах зазначено, що вони потребують консультації лікаря.

Тобто встановлення наявності або відсутності у особи хвороби чинним законодавством покладено на професійно підготовлених медичних працівників.

Доказів того, що за результати лаболаторних досліджень професійно підготовленим медичним працівником встанволено, що померла була здорова та не потребувала лікування - суду не надано.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, при цьому моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Позивач вказує, що моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала, у зв'язку із винними діями відповідач по наданню неякісної послуги, внаслідок чого було не своєчасне звернення до лікаря та смерть бабусі позивача, що завдало їй душевних страждань.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.5 ПП ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Між тим, позивачем не доведені винні дії відповідача та причинний зв'язок між винними діями та спричиненою шкодою, тому підстави для стягнення моральної шкоди відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 60, 61, 79, 81, 88, 212-215, ЦПК України, суд ,-

вирішив:

В задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом

десяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили, після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Бородіна Н.М.