Справа № 640/5237/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Губської Я.В.

при секретарі Балан Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення суми страхового відшкодування

ВСТАНОВИВ:

01.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (надалі АТ «УОСК») про стягнення суми страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 15.10.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_2, яка керувала автомобілем Тойота д.н. НОМЕР_1 та водія ОСОБА_3, який керував автомобілем Фольксваген д.н. НОМЕР_2. Винним в ДТП визнаний водій ОСОБА_2, цивільна відповідальність якої застрахована в АТ «УОСК». Автомобіль позивача отримав механічні пошкодження і він звернувся до страхової компанії з заявою про відшкодування шкоди. Страховою компанією було проведено огляд та фотографування автомобіля і згідно листа відповідача сума страхового відшкодування склала 15763,01 грн., яку позивач до теперішнього часу не отримав.

Просить стягнути на його користь з приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» суму страхового відшкодування 15763,01 грн., суму пені з 05.01.2016 року по 01.04.2016 року в розмірі 2122,26 грн., витрати на правову допомогу 3500 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору.

В судове засідання позивач та представник не з'явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, до суду подана заява від представника позивача про розгляд справи у відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, направив до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність та заперечення щодо позовної заяви, в яких просять відхилити позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено в судовому засіданні та не оспорюється сторонами, 15.10.2015 року за участю автомобіля Фольксваген д.н. НОМЕР_2, який належить позивачу ОСОБА_1 та автомобіля Тойота д.н. НОМЕР_1, яким керував водій ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода.

Відповідно до постанови Київського районного суду м. Харкова від 03.11.2015 року дорожньо-транспортна пригода мала місце внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_2, на яку накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП. (а.с.10).

Відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в АТ «УОСК», що підтверджується наданим до суду полісом обов'язкового страхування № АІ/4784176, що не оспорюється відповідачем. (а.с.11).

Згідно ст.6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона зобов'язується у разі настання певної події виплатити другій стороні або іншій особі, визначеній у договорі, страхову суму, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно вимог ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором.

Звертаючись з позовом до суду про виплату страхового відшкодування, позивач посилається на те, що страхове відшкодування визначено було відповідачем у розмірі 15763,01 грн. та вказано в листі від 04.01.2016 року, який був направлений на його адресу. (а.с. 12). З даною сумою страхового відшкодування відповідач фактично погоджується і в запереченнях, які були направлені на адресу суду.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до вимог ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Вимогами ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено вимоги щодо строків виплати страхового відшкодування та розміру пені за кожний день прострочення виплати страхового в відшкодування.

Позивачем розраховано пеню відповідно до вимог ч. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та вона складає за період з 05.01.2016 року по 01.04.2016 року суму в розмірі 2122,26 грн., з якою суд погоджується та вважає за необхідне стягнути дану суму з відповідача за порушення строків виплати страхового відшкодування.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення визначеного страхового відшкодування у розмірі 15763,01 грн. та пені за прострочення виплати в сумі 2122,26 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки є обгрунтованими, доведеними та фактично визнаються відповідачем.

Стосовно вимог про відшкодування судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Стосовно відшкодування заявлених витрат позивача на правову допомогу у розмірі 3500грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Порушуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, позивачем було надано копію договору про надання юридичних послуг від 23.03.2016 року між ОСОБА_1 та адвокатським об*єднанням «Ледаправо» та копію квитанції № 23 від 23.03.2016 року про оплату 3500 грн., однак суд звертає увагу на те, що будь яких-документів на підтвердження кваліфікації адвоката або іншого фахівця в галузі права, за чиї послуги було сплачено 3500 грн. ані розрахунку витрат на правову допомогу до суду не надано.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що дані вимоги позивача про відшкодування заявлених витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню, як необґрунтовані.

Стосовно витрат по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн., які були сплачені при подачі позову до суду, дані вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають відшкодуванню на користь позивача з відповідача.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 10,11, 60,88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 15763,01 грн., пеню в розмірі 2122,26 грн., понесені витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн., усього стягнути 18436, 47 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя -