Справа № 440/1441/15 Головуючий у 1 інстанції: Журибіда Б.М.
Провадження № 22-ц/783/5364/16 Доповідач в 2-й інстанції: Зверхановська Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: відповідача ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Буського районного суду Львівської області від 07 липня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Буського районного суду Львівської області від 07 липня 2016 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, без з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами. Вважає, що в позивача були реальні перешкоди для того, щоб звернутися до нотаріуса з метою спадкування, позаяк про факт смерті батька її ніхто не повідомив і про такий стало відомо лише в серпні 2015 року, на що суд першої інстанції не звернув уваги. Крім того, апелянт вважає, що районним судом не було дотримано принципу змагальності сторін, так як до уваги судом взято лише пояснення відповідачки, які не ґрунтуються на жодних належних та допустимих доказах.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4 в повному обсязі.

Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, у тому числі і апелянта, котрі належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України повідомлені про час та місце розгляду справи, але не з'явилися в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржене рішення у повній мірі відповідає даним вимогам.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_4 з поважних причин пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, вказані позивачкою причини не є об'єктивними, непереборними та такими, що створювали для неї істотні труднощі для подання нотаріусу протягом шести місяців з часу відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду, так як він дійшов до них з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Згідно із ст.ст.3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Перелік можливих способів захисту міститься в ст.16 ЦК України.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши фактичні обставини справи, для вирішення спору повинен застосувати правову норму, яка регулює виниклі правовідносини.

Скориставшись своїм правом, позивач просила визначити їй додатковий строк терміном у два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_6 на підставі ст.ст.1270, 1272 ЦК України.

Згідно із ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом(ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження особи на випадок своєї смерті.

Районним судом встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Чаниж Буського району Львівської області у віці 57 років, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_1.

Згідно заповіту від 21.08.2004 року, посвідченого секретарем виконкому Чанизької сільської ради Буського району Кузьо Катериною Іванівною, реєстровий №276, ОСОБА_6 все своє майно заповів дружині ОСОБА_2.

Відтак, спадкування після його смерті здійснюється за заповітом.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_4 є донькою померлого ОСОБА_6, що стверджується свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про укладення шлюбу, а тому відповідно до положень ст.1261 ЦК України належить до спадкоємців за законом першої черги.

Частинами 1,2 ст.1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою(частина третя ст.46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 вказаного Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини, встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз'яснень, даних у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Колегія суддів вважає, що позивачем у порушення вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України належними та допустимими доказами не доведено того, що протягом шести місяців після смерті ОСОБА_6 існували причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, які унеможливили подання нею у нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини.

Крім того, оскільки ОСОБА_6 склав заповіт і спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 прийняла спадщину після його смерті, то ОСОБА_4 не має права на спадкування після його смерті за законом.

Колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про те, що суд не надав належної оцінки доказам по справі, так як оцінюючи зібрані по справі докази, суд дотримався встановленого ст.212 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв'язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін, та дав їм належну оцінку.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Буського районного суду Львівської області від 07 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: