Справа № 466/9693/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 липня 2016року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючої судді Білінська Г.Б.

при секретарі Химуку В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 народної архітектури та побуту у м. Львові до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником,-

установив:

Музей народної архітектури та побуту у м. Львові звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення на користь ОСОБА_1 народної архітектури та побуту у м. Львові з перерахування на п/р 03017 в УДКСУ у Личаківському р- ні м. Львова, МФО 825014, ЗКПО 02219659 матеріальну шкоду в розмірі 21001,20 грн., а також судовий збір в розмірі 229,40 грн.

В подальшому позивач, не змінюючи підстав та предмету позову, уточнив позовні вимоги та просив стягнути з ОСОБА_2 про стягнення на користь ОСОБА_1 народної архітектури та побуту у м. Львові з перерахування на п/р 03017 в УДКСУ у Личаківському р- ні м. Львова, МФО 825014, ЗКПО 02219659 матеріальну шкоду в розмірі середньомісячної заробітної плати 3574,69гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_2, перебував з позивачем у трудових відносинах, а саме працював в.о. директора ОСОБА_1 народної архітектури та побуту у м. Львові з 23 січня 2009 р. до 27 червня 2013р.

З 29 березня 2013р. до 18 червня 2013р. Державна фінансова інспекція у Львівській області провела перевірку фінансово-господарської діяльності ОСОБА_1 народної архітектури та побуту у м. Львові за період з 01.10.2010 р. по 01.04.2013 р. про що був складений Акт ревізії від 18.06.2013 р. № 03-01-21/10.

Проведеною ревізією встановлено ряд порушень у діяльності ОСОБА_1. Зокрема виявлено, що згідно з грантовим Договором між Музеєм народної архітектури та побуту у м. Львові та Норвезьким управлінням з питань культурної спадщини (Ріксантікварен) останнє покриває витрати на проведення семінару у м. Львові з питань активного ознайомлення та документування ремісничих методів в сумі 3250 євро, що становить 35750,00 грн. Проте, згідно з даними ревізії, на семінар витрачено 56751,14 грн., в тому числі 14 000 грн. на послуги перекладача, 9908,00 грн. на послуги харчування учасників та 32843,14 грн. на транспортно-пасажирські послуги (сторінки 24-25 Акту ревізії).

Таким чином зайві витрати на проведення семінару призвели до матеріальної шкоди підприємства (збитків).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду та повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про особисте вручення, заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2, перебував з позивачем у трудових відносинах, а саме працював в.о. директора ОСОБА_1 народної архітектури та побуту у м. Львові з 23 січня 2009 р. до 27 червня 2013р.

З 29 березня 2013р. до 18 червня 2013р. Державна фінансова інспекція у Львівській області провела перевірку фінансово-господарської діяльності ОСОБА_1 народної архітектури та побуту у м. Львові за період з 01.10.2010 р. по 01.04.2013 р. про що був складений Акт ревізії від 18.06.2013 р. № 03-01-21/10.

Проведеною ревізією встановлено ряд порушень у діяльності ОСОБА_1. Зокрема виявлено, що згідно з грантовим Договором між Музеєм народної архітектури та побуту у м. Львові та Норвезьким управлінням з питань культурної спадщини (Ріксантікварен) останнє покриває витрати на проведення семінару у м. Львові з питань активного ознайомлення та документування ремісничих методів в сумі 3250 євро, що становить 35750,00 грн. Проте, згідно з даними ревізії, на семінар витрачено 56751,14 грн., в тому числі 14 000 грн. на послуги перекладача, 9908,00 грн. на послуги харчування учасників та 32843,14 грн. на транспортно-пасажирські послуги (сторінки 24-25 Акту ревізії).

Таким чином зайві витрати на проведення семінару призвели до матеріальної шкоди підприємства (збитків).

15 липня 2013 Державна фінансова інспекція у Львівській області надіслала ОСОБА_1 лист № 03-01-15м/5425 «Про усунення недоліків і порушень за наслідками ревізії» згідно з яким ОСОБА_1 зобов'язаний, зокрема, стягнути зайві витрати на проведення семінару з осіб, винних у проведенні зайвої оплати в розмірі встановленому статтями 130-136 КЗпП України.

Музей народної архітектури та побуту у м. Львові звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фінансової інспекції у Львівській області про визнання незаконним та скасування вимоги відповідача "Про усунення недоліків і порушень за наслідками ревізії" від 15.07.2013 року № 03-01- 15М/5425.

Згідно з Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2013 року № 813/6004/13-а вимогу Державної фінансової інспекції щодо перевитрат на суму 21,0 тис. грн. визнано законною, а вимоги щодо стягнення їх з винних ос 5 з порядку, встановленому ст.ст. 130-136 КЗпП України правомірною.

Згідно з п. 7.2. розділу 7 ОСОБА_1 ОСОБА_3 діє відповідно до чинного законодавства і несе відповідальність за результати роботи ОСОБА_3. А згідно з п. 4.3 розділу 4. Посадової інструкції директор ОСОБА_3 несе повну адміністративну, матеріальну, юридичну відповідальність за порушення, допущені в обліку, зберіганні та втраті чи викраденні експонатів, майна, а також за завдання матеріальної шкоди - в межах, визначених чинним законодавством України про працю.

Згідно п.6. ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди у випадках коли відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків.

На підставі ст. 233 КЗпП України, для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної, підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

За таких обставин суд, проаналізувавши вищевказані норми та врахувавши обставини справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача 3574,69грн.

Окрім цього на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір в розмірі 229,40грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 74, 169, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 134, 233 КЗпП України, -

вирішив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 народної архітектури та побуту у м. Львові 3574 (три тисячі пятсот сімдесят чотири) гривні 69 (шістдесят девять) коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 народної архітектури та побуту у м. Львові судовий збір в розмірі 229 (двісті двадцять девять) гривень 40 (сорок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів після отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_4