Справа № 359/1920/16-ц Головуючий у І інстанції Муранова-Лесів І. В.
Провадження № 22-ц/780/4471/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 8 26.07.2016
УХВАЛА

Іменем України

26 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання довіреностей недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та просив суд у відповідності до норм ст. 203 ч.1 п.3 ЦК України та ст.. 387 ЦК України визнати недійсною довіреність від 26 грудня 2013 року, видану від його імені на імя ОСОБА_3 та ОСОБА_8; визнати недійсною довіреність від 27 грудня 2013 року, видану від імені ОСОБА_3 на імя ОСОБА_8, ОСОБА_5 та ОСОБА_6; витребувати у відповідача ОСОБА_4, належний позивачу автомобіль марки «Citroen Berlingo» державний номерний знак на теперішній час АІ8766ЕК, номер шасі VF77B9HTC9J026436, зобовязавши відповідача ОСОБА_4 передати йому зазначений автомобіль .

В судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_9 подано письмову заяву про зупинення провадження у даній цивільній справі до набрання вироком законної сили по кримінальному провадженню №1-кп/753/94-16, справа №753/10007/15-к відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3, ч.4 ст.358, ч.2,3 ст.289 КК України, що перебуває в провадженні Дарницького районного суду м. Києва. Свою заяву представник відповідача обґрунтовував тим, що зі змісту позовної заяви встановлено, що саме за заявою позивача до Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві про неправомірні та злочинні дії ОСОБА_3 було порушене кримінальне провадження, яке на даний час знаходиться на розгляді в Дарницькому районному суді м. Києва, а також, що досудовим розслідуванням встановлено, що 03.11.2013 року відповідач у даній справі ОСОБА_3 шляхом зловживання довірою незаконно заволодів належним позивачу ОСОБА_2 автомобілем НОМЕР_1 (на даний час АІ 8766ЕК), чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 130000 гривень, а також, що з показань позивача в кримінальному провадженні встановлено, що протягом трьох місяців після передачі автомобіля ОСОБА_3 він отримував орендну плату, після чого почали виникати затримки у сплаті орендної плати, а він перевіривши місцезнаходження належного йому автомобіля, виявив автомобіль у нового власника на імя ОСОБА_7 та зясував, що була видана генеральна довіреність від його імені, яку позивач не підписував, а також що ОСОБА_3 обіцяв повернути новому власнику гроші, а позивачу автомобіль, проте нічого не робив, тому ОСОБА_2 А.В. звернувся до міліції. Вважала що розгляд вказаної цивільної справи до закінчення розгляду кримінальної справи є не можливим, тому просила суд зупинити провадження у вказаній цивільній справі.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2016 року заяву задоволено. Зупинено провадження по вказаній цивільній справі до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі №753/10007/15-к по обвинуваченню ОСОБА_3

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу Бориспільського міськрайонного суду та постановити нову, якою матеріали справи направити до суду першої інстанції для її подальшого розгляду, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися до зали судового засідання, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Задовольняючи заяву про зупинення провадження, суд першої інстанції посилався на те, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України передбачено обовязок суду зупинити провадження у цивільній справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в даному випадку Дарницьким районним судом м. Києва в порядку кримінального судочинства, оскільки вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обовязковий для суду, що розглядає справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Колегія суддів не може погодитися із вказаним висновком суду першої інстанції виходячи з наступних підстав.

Так дійсно з матеріалів справи вбачається, що в провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває кримінальна справа №753/10007/15-к відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3, ч.4 ст.358, ч.2,3 ст.289 КК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі, в тому числі і кримінальній. Тобто, між двома справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв'язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, суд першої інстанції зазначив, що у провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3,4 ст.358, ч.2,3 289 КК України, а за змістом позовної заяви ОСОБА_2, за якою було відкрито провадження у даній цивільній справі, в обґрунтування заявлених позовних вимог, він посилається на матеріали, отримані ним як потерпілим з кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3, а також як підставу заявлених позовних вимог про визнання довіреностей недійсними та повернення належного йому автомобіля, вказує на те, що він був введений в оману відповідачем ОСОБА_10 та на підставі підробленої довіреності належне йому майно (автомобіль) вибуло з його володіння.

У справі, яка переглядається, суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання правомірності укладення договору доручення ( довіреності на право експлуатації, відчуження автомобіля) та наявності волевиявлення позивача на укладення вказаного договору відповідність договору вимогам ст.. 203 ч.1 п.3, 215 ЦК України.

Проте місцевий суд, не вказав, у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої (кримінальної) справи з огляду на те, що, незалежно від установлення судом у кримінальній справі фактів стосовно незаконних дій відповідача відносно позивача, у цивільній справі, предметом позову у якій є визнання недійсним правочину, суд повинен вирішити питання про відповідність або невідповідність змісту цього правочину ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, інтересам суспільства, його моральним засадам; про наявність або відсутність підстав для визнання недійсними спірних правочинів, передбачених статтями 203, 215 ЦК України а також ст. 387 ЦК України в частині витребування належного йому автомобіля від іншого відповідача ОСОБА_4, на які посилався позивач, мотивуючи позовні вимоги, а також про те, які правові норми підлягають застосуванню до цих правовідносин. При цьому суд повинен дослідити наявні у справі докази, з'ясувати обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених цими доказами.

Зокрема, Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови від 29 квітня 1978 р. № 3 (з відповідними змінами) "Про судову практику у справах про визнання угод недійсними" роз'яснив, що угода може бути визнана недійсною лише з підстав і наслідками, передбаченими законом, тобто цивільним законодавством.

Кримінальна справа розглядається відносно обвинуваченого ОСОБА_3, а у цивільній справі крім останнього відповідачами є і інший відполвдач -ОСОБА_4 до якого заявлені вимоги мотивовані ст. 387 ЦК України, що унеможливить вирішення вказаного спору в кримінальному провадженні.

Тривалий час розгляду кримінальної справи №753/10007/15-к відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3, ч.4 ст.358, ч.2,3 ст.289 КК України Дарницьким районним судом м. Києва, яка розглядається з 02 червня 2015 року по даний час може призвести до порушення прав позивача, що розумних строків розгляду справи, що гарантоване ст. 6 Європейської конвенції прав людини, згідно до норм якої "Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення".

Сутність викладеного дає підстави стверджувати, що місцевий суд зупинив провадження у справі з порушенням пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України та всупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 303, 307, 312 ч.1 п.3 , 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2016 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А. Яворський

судді: Ю.М. Кулішенко

ОСОБА_11