Справа № 529/384/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті ОСОБА_2 вона, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, яка складається з домоволодіння. яке розташоване по пров. Яровому, 14 в смт. Диканьці Диканського району Полтавської області, однак через відсутність правовстановлюючого документа на ім'я померлої на цей будинок позбавлена можливості нотаріально оформити право власності на нього, позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач подала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність.

Від відповідача - Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області /далі - Диканська селищна рада/ - надійшов лист про визнання позову та розгляд справи у відсутність його представника.

Третя особа Диканська державна нотаріальна контора Полтавської області /далі - Диканська держнотконтора/ - заперечень проти позову не подала, подала заяву про розгляд справи у відсутність її представника.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі позивача, представників відповідача та третьої особи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

01 червня 2015 року в смт. Диканьці Диканського району Полтавської області померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 291548, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Диканського районного управління юстиції у Полтавській області 04 червня 2015 року.

Нині померлій ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1395 /далі - Свідоцтво/, виданого Диканською держнотконторою 21 грудня 1982 року, належало домоволодіння, яке розташоване по пров. Яровому, 14 в смт. Диканьці Диканського району Полтавської області.

Згідно технічного пасторта, виданого 25.02.2016 року Приватним підприємством Полтавським Бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" /далі - БТІ/, житловий будинок в цілому складається з житлового будинку літ. А-1, літньої кухні - літ. Б, погреба - літ. б, сараю - літ. Г, трубопроводу № 1, огорожі № 2, воріт огорожі № 3. Право власності на ваказане домоволодіння за нині померлою ОСОБА_2 належним чином у встановленому на той час законом порядку було зареєстровано в органах БТІ, що підтверджується відповідною довідкою, наданою органами БТІ, однак свідоцтво про право на спадщину, яке було видане на ім'я померлої, було втрачене.

Як вбачається з довідки відповідача, у спірному домоволодінні проживала та була зареєстрована до дня смерті лише нині померла ОСОБА_2

Згідно до ст. 86 та ст. 100 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, який діяв на момент виникнення права власності у померлої ОСОБА_2 на вказаний будинок, право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Держава забезпечує стабільність правовідносин власності. В особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 та ст. 328 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки за життя ОСОБА_2 правомірно набула право власності на спірне домоволодіння, хоча і втратила оригінал Свідоцтва про право на спадщину на нього, суд приходить до висновку, що це майно належало їй на законних підставах, а тому є спадковим.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1233, 1268, 1270 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Якщо спадкоємець не проживав разом із спадкодавцем на момент смерті останнього, то для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк з моменту її відкриття.

Згідно заповіту від 16 червня 1993 року, посвідченого Диканською держнотконторою, на випадок своєї смерті ОСОБА_2 все своє майно заповіла позивачу по справі ОСОБА_1

З довідки Диканської держнотконтори видно, що після смерті ОСОБА_2 була заведена спадкова справа, в якій знаходиться заява про прийняття спадщини від позивача ОСОБА_1 Однак нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через втрату оригінала Свідоцтва про право на спадщину на вказане майно на ім'я нині померлої ОСОБА_2

Враховуючи, що вказане вище домоволодіння є спадковим майном, яке належало померлій ОСОБА_2 на законних підставах, позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 316, 328, 1216-1218, 1220-1223, 1233, 1268-1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 86, 100 ЦК України в редакції 1963 року, ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом, право вланості на житловий будинок, розташованого по пров. Яровому, 14 в смт. Диканьці Диканського району Полтавської області, який в цілому складається з житлового будинку літ. А-1, літньої кухні - літ. Б, погреба - літ. б, сараю - літ. Г, трубопроводу № 1, огорожі № 2, воріт огорожі № 3, який належав померлій 01 червня 2015 року ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1395, виданого 21 грудня 1982 року Диканською державною нотаріальною конторою Полтавської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: