Справа № 2-1896/09
У Х В А Л А

Іменем України

05 вересня 2016 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

при секретарі Бевз О.А.,

за участі: боржника ОСОБА_1,

представника боржника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, яку підтримали у судовому засіданні заявник та його представник ОСОБА_2 В обґрунтування скарги вказує на те, що в провадженні вказаного відділу ДВС перебувало кілька виконавчих проваджень з виконання виконавчого листа №2-1896/09, який був виданий 19.02.2010 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ «Азовський завод нестандартного устаткування» на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитом.

Так, постановою державного виконавця від 11.03.2010 року було відкрито виконавче провадження №18299749 з примусового виконання виконавчого листа №2-1896/09 та накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно боржника. 26.12.2011 року виконавчий лист було повернуто стягувачу, але арешт з його майна не знятий.

Згодом стягувач повторно предявив вказаний виконавчий лист до виконання. Постановою державного виконавця від 26.01.2012р. було відкрито виконавче провадження №36609350. В процесі виконання винесено постанову про накладення арешту на майно боржника. Постановою від 19.08.2013р. виконавче провадження було закінчено на підставі п.4 ч.1 ст.49 закону з огляду на скасування рішення суду, що видав виконавчий лист. При закінченні виконавчого провадження з таких підстав, державний виконавець відповідно до вимог ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» повинен був зазначити в постанові про зняття арешту з майна боржника, але державний виконавець цього не зробив.

Оскільки виданий судом виконавчий лист не підлягав виконанню, оскільки рішення суду було скасовано апеляційним судом, державний виконавець повинен був винести постанову про закінчення виконавчого провадження і скасування усіх винесених раніше постанов про накладення арешту на майно боржника, але цього не зробив.

У квітні 2016 року він звернувся до начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій областіз приводу винесення постанов про скасування арешту у цих виконавчих провадженнях.

У липні 2016 року отримав лист, в якому повідомлялося про хід виконавчих проваджень, але по суті заяви питання не було вирішено. Арешти не скасовані, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно… Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, виданою станом на 30.08.2016р.

Вважає такі дії начальника відділу ДВС неправомірними, просить зобовязати начальника відділу ДВС зняти арешт з його рухомого та нерухомого майна.

Представник Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_5 просить розглянути скаргу за його відсутності, проти задоволення скарги заперечує. В обґрунтування заперечень посилається на те, що дійсно згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебували виконавчі провадження ВП №18299749 від 11.03.2010 р. і ВП №36609350 від 18.02.2013р. з примусового виконання виконавчого листа №2-1896/09, виданого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області 19.02.2010р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості в сумі 7396937,61 грн.

26.12.2011р. виконавче провадження ВП №18299749 було завершено, виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» ( відсутнє майно боржника). Підстави для зняття арешту були відсутні.

Стягувач повторно предявив виконавчий лист до виконання. Постановою державного виконавця від 18.02.2013р. відкрито виконавче провадження ВП №36609350.

19.08.2013р. виконавче провадження було закінчено на підставі п.4 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження», у звязку із скасуванням рішення Бердянського міськрайонного суду апеляційним судом. Інформації щодо зняття арешту наразі не має.

Матеріали виконавчих проваджень ВП №18299749 і ВП №36609350 від 18.02.2013р. залишилися на тимчасово окупованій території. Просить відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

23.10.2009р. Бердянським міськрайонним судом Запорізької області було частково задоволено позов ПАТ «ПУМБ». За цим рішенням стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ТОВ «Азовський завод нестандартного устаткування», ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь ПАТ «ПУМБ» основний борг за кредитним договором 884919,18 дол. США, заборгованість за відсотками 41582,16 дол. США, а всього 926501,34 дол. США, а також 3% річних - - 21601,36 грн., пеню 8000,00 грн, штраф 20000,00 грн., судові витрати у сумі 123331,36 грн.

26.02.2010 року позивач отримав 4 виконавчих листа за цим рішенням.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 11.05.2010 року (а.с.272-274) рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.10.2009 року було скасовано. Апеляційним судом постановлено нове рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ПУМБ» 7539974,59 грн.; стягнуто солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь ПАТ «ПУМБ» 7539974,59 грн.; стягнуто солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» 7539974,59 грн.; провадження у справі про стягнення суми заборгованості з ТОВ «Азовський завод нестандартного устаткування» закрито.

11.03.2010 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_6 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №18299749 з примусового виконання виконавчого листа №2-1896/09, виданого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області 19.02.2010р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості в сумі 7396937,61 грн. та накладено арешт на все майно боржника.

Відомості про обтяження майно внесено до Державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна 29.03.2010р. за реєстраційним номером 9672008 (а.с.49).

26.12.2011р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві (а.с.7) на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження ( відсутнє майн на яке можливо звернути стягнення).

Стягувач повторно предявив цей же виконавчий лист до виконання. Постановою державного виконавця від 18.02.2013р. відкрито виконавче провадження ВП №36609350.

04.03.2013р. постановою державного виконавця було накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження (а.с.39). обтяження нерухомого майна було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 05.03.2013р. за індексним номером 701925 (а.с.48).

19.08.2013р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.40) на підставі п.4 ч.1 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» ( скасування рішення суду).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Арешт, накладений на майно боржника, відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», знімається державним виконавцем у разі закінчення виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Таким чином, судом встановлено, що державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження повинен був зазначити про зняття арешту, накладеного на майно боржника, оскільки виконавчий лист за яким були відкриті виконавчі провадження не підлягає виконанню, оскільки рішення суду на підставі якого він виданий, було скасовано апеляційним судом.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Керуючись ст.ст. 386-387 ЦПК України, ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірною відмову начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в прийнятті рішення про зняття арешту у виконавчих провадженнях №36609350 та №18299749 щодо виконання виконавчого листа №2-1895/09, виданого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості в сумі 884919,18 дол. США.

Зобовязати начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зняти арешт, накладений на рухоме і нерухоме майно боржника ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1) на підставі постанови від 11.03.2010 року у виконавчому провадженні №18299749 і на підставі постанови від 04.03.2013 року у виконавчому провадженні №36609350.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні під час проголошення ухвали протягом 5 днів з дня її отримання.

Суддя ОСОБА_7