АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Винту Ю. М.

Суддів : Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.

Секретар : Чубрей І.І.

За участю: позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Чернівецький лісгосп» про виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11 квітня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Чернівецький лісгосп» про виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, посилаючись на наступне.

Наказом директора ДП «Чернівецький лісгосп» від 01.06.1978 року №46 позивача було призначено на посаду лісничого Тарнавського лісництва, на якій він працював до березня 2014 року.

Наказом від 24.03.2014 року №59-К його було незаконно переведено з посади лісничого на посаду інженера лісового господарства першої категорії відділу лісового господарства ДП «Чернівецький лісгосп».

Також наказом №105к від 11.07.2014 року його, як інженера лісового господарства 1 категорії, було звільнено з лісгоспу з 04.06.2014 року на підставі п.5 ст.40 КЗпП України у зв'язку з не з'явленням на роботу протягом більш чотирьох місяців.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14.07.2014 року наказ від 24.03.2014 року №59-К було скасовано та поновлено його на роботі на посаді лісничого Тарнавського лісництва. Зазначене рішення набрало законної сили 13.08.2014 року.

14.08.2014 року він звернувся до відповідача з заявою про поновлення його на посаді лісничого Тарнавського лісництва.

Однак, відповідач листом від 18.08.2014 року відмовив йому в поновленні на роботі у зв'язку з чим він змушений був звернутися до Державної виконавчої служби.

Так, 17.09.2014 року державним виконавцем було вручено йому копію наказу відповідача №124-К від 08.09.2014 року, яким було скасовано наказ №59-к від 24.03.2014 року та поновлено його на посаді лісничого.

_____________________________________________________________________________________________

№ 22ц-794/779/16р. Головуючий у 1 інстанції: Стоцька Л.А.

Категорія : 54 Доповідач: Винту Ю.М.

Таким чином, рішення суду від 14.07.2014 року було виконано лише 08.09.2014 року, що призвело до невиплати йому середнього заробітку за період з 05.06.2014 року по 08.09.2014 року.

Вважає, що оскільки його було незаконно переведено на іншу посаду, а потім звільнено без законних підстав, а тому відповідач повинен виплатити йому середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 05.06.2014 року по 08.09.2014 року, тобто за 64 дні.

Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача на його користь 7992 грн. 32 коп. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11 квітня 2016 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 11 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції дав неправильну оцінку зібраним доказам, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтовність рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

ОСОБА_3 з 01.06.1978 року працював на посаді лісничого Тарнавського лісництва державного підприємства «Чернівецький лісгосп».

Наказом №59 К від 24.03.2014 року позивача було переведено з посади лісничого - інженером лісового господарства першої категорії відділу лісового господарства (а.с.7).

В подальшому, на підставі наказу №105 К від 11.07.2014 року, ОСОБА_3, інженера лісового господарства першої категорії Державного підприємства «Чернівецьке лісове господарство» було звільнено з роботи у зв'язку з нез'явленням на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності (з 24.12.2013 року по 28.05.2014 року) за п.5 ст.40 КЗпП України (а.с.8).

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14.07.2014 року, яке набрало законної сили 13.08.2014р., позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено. Скасовано наказ директора ДП «Чернівецький лісгосп» №59 від 24.03.2014 року та поновлено ОСОБА_3 на посаді лісничого Тарнавського лісництва ДП «Чернівецький лісгосп» (а.с.9-13).

14.08.2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про добровільне виконання рішення суду, на яку директором ДП «Чернівецький лісгосп» було надано відповідь про те, що наказом №105к від 11.07.2014 року його зі згоди профспілкового комітету було звільнено з роботи (а.с. 14).

На виконання зазначеного рішення суду, державним підприємством «Чернівецький лісгосп» було видано наказ №124к від 08.09.2014 року, яким наказ №59к від 24.03.2014 року було скасовано та поновлено позивача на посаді лісничого Тарнавського лісництва ДП «Чернівецький лісгосп» (а.с. 17).

Із змісту поданої до суду заяви вбачається, що позивач в якості підстави стягнення з відповідача грошових коштів посилається на затримку виконання рішення суду від 14.07.2014 року та вважає, що він має право на виплату середнього заробітку за період з 05.06.2014 року по 08.09.2014 року.

Зазначені доводи позивача є необгрунтованими, виходячи з наступного.

Оскільки рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці, на затримку виконання якого посилається ОСОБА_3, було винесено лише 14.07.2014 року, підстав для виплати середнього заробітку за період з 05.06.2014 року по 14. 07.2014 року немає.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 наказом №105к від 11.07.2014 року було звільнено з роботи з 04.06.2014 року у зв'язку з нез'явленням на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності на підставі п.5 ст.40 КЗпП України (а.с.8).

Із вказаним наказом ОСОБА_3 також не погодився та оскаржив його до суду.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 23.12.2014 року в задоволенні позову ОСОБА_3 було відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 18.03.2015 року рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 23.12.2014 року було скасоване. Позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ директора державного підприємства «Чернівецький лісгосп» №125к від 08.09.2014 року та поновлено позивача на роботі на посаді лісничого Тарнавського лісництва державного підприємства «Чернівецький лісгосп».

Стягнуто з державного підприємства «Чернівецький лісгосп» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08.09.2014 року по 18.03.2015 року в розмірі 16609,04 грн. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Зазначеним рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 18.03.2015 року також було встановлено, що позивач, будучи ознайомленим з наказом №105к про звільнення від 11.07.2014 року - 15.07.2014 року, за захистом свого порушеного права звернувся до суду тільки 06.10.2014 року, тобто з пропуском визначеного в законі місячного строку та не довів поважності причин його пропуску. А тому в задоволенні позовної вимоги про скасування наказу №105к про його звільнення від 11.07.2014 року було відмовлено.

Таким чином, позивача було поновлено на роботі з 08 вересня 2014 року.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, у період з 05.06.2014 року по 08.09.2014 року наказ №105к від 11.07.2014 року діяв та був чинним, а звільнення позивача із займаної посади було визнано незаконним лише з 08.09.2014 року.

За змістом ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше, ніж за один рік.

Одночасно положеннями ст. 236 Кодексу визначено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі.

Всупереч вимогам ст.ст.60, 131 ЦПК України, позивачем в суді першої та апеляційної інстанції не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених ним позовних вимог.

Окрім того, суд Апеляційної інстанції Чернівецької області у рішенні від 18.03.2015 року, вирішуючи питання про поновлення на роботі позивача, прийняв рішення про виплату ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу та встановив його тривалість.

Таким чином, зібраними по справі доказами спростовуються доводи позивача про затримку виконання рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14.07.2014р. та наявність підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки виконання зазначеного рішення суду першої інстанції за період з 05.06.2014р. по 08.09.2014р.

Враховуючи наведене, колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального й процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 312, 314 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : /підпис/

Судді : /підписи/

Згідно з оригіналом :