Ухвала

іменем україни

12 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Фаловська І.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 12 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 23 грудня 2015 року в справі за позовом кредитної спілки «Мілове-кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до кредитної спілки «Мілове-кредит», ОСОБА_3 про припинення договору поруки,

в с т а н о в и в:

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 12 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 23 грудня 2015 року, позов кредитної спілки «Мілове-кредит» (далі - КС «Мілове-кредит») задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь КС «Мілове-кредит» заборгованість за кредитним договором у розмірі 15 214,43грн. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Розірвано договір поруки від 06 січня 2014 року, укладений між КС «Мілове-кредит» та ОСОБА_2 Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати вказані судові рішення в частині задоволених позовних вимог КС «Мілове-кредит» та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог, а у решті - залишити без змін.

У відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 на підставі кредитного договору від 06 січня 2014 року отримав від КС «Мілове-Кредит» кошти у розмірі 11 000 грн. і зобов'язався повернути кредит у строк до 06 січня 2015року, а також сплачувати за користування кредитом проценти у розмірі 54 % річних від суми кредиту.

ОСОБА_2 виступив поручителем перед кредитною спілкою за виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань за зазначеним кредитним договором, уклавши з КС «Мілове-Кредит» договір поруки від 06 січня 2014 року.

У порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_3 своєчасно не здійснював погашення кредиту та процентів і станом на 31 березня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 15 214,43 грн.

Поручитель ОСОБА_2 в добровільному порядку також не погасив заборгованості незважаючи на письмові звернення як до боржника, так і до поручителя про необхідність повернення кредитних коштів.

Разом з тим, судами встановлено, що поручителі ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали окремі договори поруки на виконання одного й того самого зобов'язання, а відтак СК «Мілове-Кредит», скориставшись наданим їй правом, на свій розсуд звернулася з позовом про стягнення заборгованості за кредитом лише до боржника ОСОБА_3 та одного з поручителів - ОСОБА_2

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За змістом ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів. Разом із тим, пред'явлення позову до солідарних боржників є правом, а не обов'язком банку чи іншої фінансової установи (ч. 1 ст. 543 ЦК України).

Задовольняючи первісний позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, враховуючи вказані норми закону, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності і надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вірно виходив із того, що боржник порушив свої зобов'язання, забезпечені порукою, перед кредитором, а тому відповідачі за первісним позовом несуть солідарну відповідальність за вказаними зобов'язаннями.

Таким чином, місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про задоволення первісного позову. Крім того, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Оскаржувані судові рішення є законними, обґрунтованими та справедливими.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не вбачається порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом кредитної спілки «Мілове-кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до кредитної спілки «Мілове-кредит», ОСОБА_3 про припинення договору поруки, за касаційною скаргою на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 12 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 23 грудня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ І.М.Фаловська