Справа № 618/398/16-ц
Провадження № 2/618/160/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 року Дворічанський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Гніздилова Ю.М., з участю секретаря - Рябенко Л.В., представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2, прокурора - Єфремової М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Дворічна цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, третя особа: служба у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області, -

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4про позбавлення батьківських прав, третя особа: служба у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що між нею та відповідачем по справі був укладений шлюб, який 22 листопада 2013 року було розірвано,від шлюбу мають двох дітей - неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач по справі проживає окремо, вихованням та матеріальним забезпеченням дітей не займається, не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до синів, між ними відсутні будь-які відносини.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення.

Представник служби у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області в відкрите судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням слухати справу за його відсутності та не заперечував проти задоволення позову, також надав до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4.

Прокурор у своєму висновку вважав за доцільне задоволення позовних вимог позивача та позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав.

Суд не вбачає перешкод щодо ухвалення рішення у порядку ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач фактично визнав позов, і визнання не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 06 травня 1999 року, виданого відділом реєстрації актів громадського стану №2 Куп'янського міськвиконкому Харківської області, ОСОБА_5 народився 28 квітня 1999 року, в графі «Батьки» значаться: батько - ОСОБА_4, мати - ОСОБА_7.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 27 березня 2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, в графі «Батьки» значаться: батько - ОСОБА_4, мати - ОСОБА_7.

Відповідно до рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 22 листопада 2013 року, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зареєстрований 26 січня 2007 року Пісківською сільською радою Дворічанського району Харківської області, було розірвано.

Згідно з довідкою Куп'янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №11 Куп'янської міської ради №01-22/334 від 29 червня 2016 року, батько ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3) та ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4) у вихованні хлопців ніякої участі не брав, не відвідував батьківських зборів та не цікавився навчальними досягненнями дітей. Вихованням дітей займалася мати ОСОБА_7 та бабуся ОСОБА_8.

Відповідно до довідки Комунального закладу «Куп'янська міська лікарня» №05/926/06-16 від 01 липня 2016 року, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, знаходиться на обліку в поліклініці «Куп'янська міська лікарня» з моменту народження. Дитина на диспансерному обліку не стоїть. Хворів простудними захворюваннями. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з моменту народження стоїть на диспансерному обліку у дитячого лікаря невропатолога з діагнозом : вегето - судинна дистонія. Даних про піклування за дітьми в амбулаторній карті не відображається.

Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам за виконавчим листом №628/980/13-ц від 29 березня 2013, заборгованість ОСОБА_4 по аліментам станом на 01.06.2016 року становить 8429 грн. 93 коп.

Згідно з довідкою товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Коменерго - Куп'янськ» №3985 від 22 червня 2016 року, за адресою АДРЕСА_1, проживає ОСОБА_3 разом з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до акта обстеження умов проживання від 21 липня 2016 року, за адресою АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_3 разом з дітьми: ОСОБА_6, та ОСОБА_5, який тимчасово зареєстрований в м. Люботин за місцем свого навчання. Умови проживання дітей задовільні та відповідають нормі. Батько дітей, ОСОБА_4 тривалий час з ними не спілкується, матеріально не допомагає.

Згідно зі ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визначеними в Україні.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч. 1 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ст. 12 вищевказаного Закону, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Відповідно до положення ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно роз'яснень, наданих у п. 16 Постанови Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 29 березня 2013 року, зі ОСОБА_4 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, щомісячно, до повноліття старшої дитини. Отже питання стягнення аліментів у судовому засіданні не розглядалося.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права,свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин справи, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Керуючись ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, ст. ст. 10, 11, 15, 60, 130, 174, 208, 209, 212 -215, 218 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, відносно його дітей: неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Дворічанський районний суд Харківської області. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 05 вересня 2016 року

Суддя Ю.М. Гніздилов