РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2405/15-ц

19 лютого 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Олійник П. В.

з участю секретаря Вознюк Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_2, в якому просить розірвати шлюбу між нею та відповідачем, який було зареєстровано 19.12.2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис 2085.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Пояснила суду, що відповідач застосовує до неї насильство, погрожує, висловлюється незензурною лайкою, і все це в присутності їхнього сина.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідані позовні вимоги не визнав, пояснив, що має бажання зберегти сім"ю.

Свідок ОСОБА_4, надала покази суду, що позивач її дочка, а відповідач зять. Відповідач та позивач проживали разом як продружжя, в її квартирі, відповідач постійно піднімав на позивачку руку, виражався нецензурною лайкою, постійно чиплявся за всяки дрібниці, і все це в присутності їхнього сина ОСОБА_5.

Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, покази свідка всебічно та неупереджено дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.12.2008 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції у Рівненській області, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено актовий запис №2085. Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.

Частинами 3 та 4 статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та проживають окремо з вересня 2015 року. Справа неодноразово відкладалася, тобто фактично строк на примирення надавався.

Cторони фактично не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, проживають окремо. Позивачка стверджує, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливими, а тому відновлювати подружні стосунки з відповідачем вона не бажає, оскільки за період з моменту звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу примирення між сторонами не відбулося, сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейних відносин, тому збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24.56, 111, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 61, 88, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовільнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 19 грудня 2008 року відділом реєестрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 2085.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяП. В. Олійник