Справа № 212/134/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2016 року м. Кривий Ріг Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Колочко О.В.,

секретаря судового засідання Деменко А.С.,

за участі сторін:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розподіл майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться вищезазначена цивільна справа.

В судовому засіданні представник позивача звернувся до суду з клопотання про забезпечення позову, в якому просить накласти заборону відчуження на транспортний засіб марки TOYOTA Camry реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2. Оскільки, вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В судовому засіданні позивач підтримав клопотання свого представника.

Представник відповідача заперечив проти задоволення заяви про забезпечення позову, вважає, що на теперішній час відповідач не є власником автомобіля, і без інформації про власника неможливо накласти заборону на відчуження, оскільки це порушить права власника та інших осіб.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з який потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, та обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Стаття 152 ЦПК України, встановлює, що позов забезпечується шляхом: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною провадити певні дії; забороною іншим особам провадити платежі або передавати майно відповідачеві; зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на дане майно або про виключення його з опису; зупиненням стягнення на підставі виконавчого напису нотаріального органу, коли боржник оспорює цей напис у позовному порядку.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши заяву, дійшов висновку про неможливість задоволення заяви позивача про забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження транспортного засобу, оскільки, відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9, ухвала про забезпечення позову поставляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановлені ухвали.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження свої вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проте, на момент постановлення ухвали про накладення заборони відчуження транспортного засобу, позивачем не надано документів на підтвердження, що транспортний засіб належить на праві власності відповідачу, та не встановлено в чому полягає реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову і чим це підтверджується.

Відповідно до ч.8 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявнику.

Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду із такою заявою

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 - повернути представнику позивача.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. В. Колочко