Справа № 381/1826/16-ц Головуючий у І інстанції Ковалевська Л. М.
Провадження № 22-ц/780/5611/16 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д. О.
Категорія 26 23.11.2016
УХВАЛА

Іменем України

23 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Гуля В.В., Приходька К.П.,

за участі секретаря Дрозда Р.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів,

УСТАНОВИЛА:

у квітні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулися до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що на підставі укладеного договору № б/н від 12 червня 2012 року, відповідачу надано кредит у розмірі 13 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 02 березня 2016 року має заборгованість - 25 547,90 грн., яку позивач просив стягнути на свою користь.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованість за кредитним договором в сумі 25 547,90 грн., яка складається з наступного: 12 671,06 грн. - заборгованість за кредитом; 10 584,08 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 600,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штрафи, фіксована частина; 1 192,76 грн. - процентна складова. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ Приватбанк сплачений судовий збір в сумі 1378 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зокрема, в обґрунтування скарги вимог ОСОБА_2 вказав, суд першої інстанції не взяв до уваги, що позивач належним чином не довів розміру заборгованості, не дав належної оцінки тому, що позивачем не додано до справи заяви відповідача про оформлення кредитної карти та про надання кредиту.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права рішення суду без змін. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 порушив умови взятого на себе зобов'язання щодо своєчасного погашення суми кредиту та відсотків за його користування в порядку і на умовах зазначених в умовах надання банківських послуг і Правил користування платіжною карткою.

Такий висновок відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що 12.06.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір №б/н, на підставі якого, 12 червня 2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 13300,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на укладання договору шляхом підписання заяви разом з Умовами та правилами надання банківських послуг», про що свідчить підпис ОСОБА_2 у заяві.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором станом на 02 березня 2016 року відповідач має заборгованість 25547,90 грн., яка складається з наступного: 12671,06 грн. - заборгованість за кредитом; 10584,08 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 600,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1192,76 грн. - штраф (процентна складова).

При укладанні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості .

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

ОСОБА_2 обрав для себе фінансову установу, яка надавала відповідні фінансові послуги, тобто позивача, відповідно до вимог ст. 627 ЦК України.

Сторони погодили між собою умови договору, відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, про що свідчать їх підписи на анкеті-заяві та не заперечується сторонами.

Таким чином волевиявлення сторін було вільним і направленим на отримання реальних наслідків договору, тобто з боку відповідача отримання кредиту, з боку позивача повернення виданих коштів і отримання прибутку у вигляді плати за користування кредитом.

Сторони також погодили між собою відповідальність сторін, яка настає при невиконання ними умов договору.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконавець зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту) повинен оплатити винагороду банку.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісії.

Статтею 1049 Цивільного кодексу передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, та самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

З урахуванням того, що ОСОБА_2 порушено умови кредитного договору, а саме не виконано належним чином в обумовлені строки зобов'язання щодо оплати кредиту і відсотків у сумі, передбаченій Умовами надання банківських послуг і Правил користування платіжною карткою, а ПАТ КБ «ПриватБанк» вправі вимагати стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, по комісії, штрафу (фіксована частина) та штрафу (процентна складова), суд вірно вважав, що позов підлягає до задоволення як обґрунтований та доведений належними доказами у справі.

Доводи апеляційного скарги щодо ненадання банком облікових документів, детального розпису сукупної вартості кредиту, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про задоволення позову, тому що вищенаведені обставини не звільняють відповідача від зобов'язання перед банком, крім того, доказів на спростування розміру заборгованості, визначеного позивачем, відповідачем не надано ні в суді першої, ні апеляційної інстанції.

Інші обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

За таких обставин доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313 - 315, 316 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий Таргоній Д.О.

Судді: Гуль В.В.

Приходько К.П.