У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЄвтушенко О.І.,
суддів: Завгородньої І.М., Парінової І.К.,
Кадєтової О.В., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_6 про перегляд рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_7 до Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним; за зустрічним позовом ОСОБА_6 до Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_7, третя особа - Васильківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання заповіту недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним.

Посилалася на те, що 16 листопада 2001 року ОСОБА_8 на випадок своєї смерті склав заповіт, відповідно до якого заповів усе своє майно відповідачу ОСОБА_6 та ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Цей заповіт було посвідчено секретарем Виконавчого комітету Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі за № 97. Цього ж дня ОСОБА_8 склав інший заповіт, відповідно до якого заповів усе своє майно, а також право власності на земельну ділянку, посвідчене державним актом серії НОМЕР_1, виданим 24 лютого 1998 року. Цей заповіт також було посвідчено секретарем Виконавчого комітету Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі за № 98. ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 11,160 га, земельної ділянки площею 0,40 га та будинку з господарськими будівлями і спорудами у с. Зоряне Межівського району Дніпропетровської області. Проте, звернувшись до нотаріуса щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_7 отримала відмову, у зв'язку з відсутністю у неї оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Оскільки такі документи знаходяться у відповідача ОСОБА_6 і він не визнає факт нікчемності свого заповіту, ОСОБА_7 просила визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6, посвідчений 16 листопада 2001 року секретарем Виконавчого комітету Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 97.

Не погоджуючись із позовом ОСОБА_7, у листопаді 2012 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому зазначив, що у червні 2010 року він звернувся до нотаріуса з приводу оформлення спадщини після смерті свого батька ОСОБА_8, але йому було повідомлено про наявність іншого заповіту, складеного від імені ОСОБА_8 та користь ОСОБА_7, посвідченого 16 листопада 2001 року секретарем Виконавчого комітету Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області та зареєстрованого в реєстрі за № 98, яким скасовано попередній заповіт ОСОБА_8, складений на його ім'я. Проте, на думку ОСОБА_6, останній заповіт складено з порушенням положень Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 року № 22/5 (далі - Інструкція), тому просив визнати його недійсним.

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2014 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 листопада 2014 року рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2014 року залишено без змін.

20 лютого 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2015 року заяву задоволено частково. Скасовано рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2014 року за позовом ОСОБА_7 до Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним; за зустрічним позовом ОСОБА_6 до Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_7, третя особа - Васильківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання заповіту недійсним. В задоволенні інших вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2015 року ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2015 року скасовано. У задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_6 до Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_7, третя особа - Васильківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання заповіту недійсним відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга має бути задоволена частково.

Задовольняючи заяву ОСОБА_6 про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що спірні заповіти були посвідчені секретарем сільської ради, яка не мала повноважень на проведення нотаріальних дій.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, апеляційний суд керувався тим, що обставини, на які посилався заявник, не пов'язані з підставами вимог у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення та є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги. Крім того, на зазначене вказував і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ при перевірці судових рішень у касаційному порядку.

Разом із тим при постановленні ухвали апеляційний суд допустив порушення вимог процесуального закону.

Так, перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами має здійснюватись із дотриманням вимог статей ст. ст. 361−365 ЦПК України, які визначають підстави і порядок перегляду, коло суб'єктів звернення із заявою про перегляд судових рішень, об'єкти перегляду, а також компетенцію (процесуальні повноваження) судів, які здійснюють такий перегляд.

Отже, за чітким змістом ч. 1 ст. 363 ЦПК України заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами по суті розглядається лише тим судом, який ухвалив рішення, яке переглядається. Апеляційний суд такого рішення не ухвалював.

Відповідно до ст. 365 ЦПК України розгляд заяви здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі.

Враховуючи наведене, апеляційний суд після скасування рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами і ухвалення судом першої інстанції рішення має перевірити його законність по суті та прийняти рішення за результатами розгляду апеляційної скарги відповідно до положень ст. 307 ЦПК України на наявність нововиявлених обставин, однак не наділений повноваженнями вирішувати заяву по суті.

Отже, скасовувати таке рішення і постановлювати процесуальний документ з приводу розгляду заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами, відмовляти у її задоволенні, тобто розглядати по суті апеляційний суд не правомочний.

Оскільки, скасовуючи рішення суду першої інстанції та залишаючи заяву про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення суду першої інстанції без задоволення, апеляційний суд допустив порушення порядку вирішення вказаного питання та вийшов за межі своїх повноважень, то оскаржувану ухвалу необхідно скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому розгляді справи належить врахувати наведене та мати на увазі, що за встановлення апеляційним судом відсутності передбачених ЦПК України підстав для скасування рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами необхідно виходити з того, що у цьому випадку суд, який розглядав заяву про перегляд, мав постановити ухвалу про залишення такої заяви без задоволення (ч. 2 ст. 365 ЦПК України).

При цьому для суду апеляційної інстанції визначальним у такому випадку є не форма прийнятого судом першої інстанції процесуального документа, а те, яке судове рішення підлягало ухваленню за таких обставин.

Ураховуючи викладене та положення п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, оскаржувана ухвала апеляційного суду не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 342, 343, 344, 345, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргуОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Євтушенко
Судді: І.М. Завгородня
О.В. Кадєтова
І.К. Парінова
О.М. Ситнік