Справа № 461/2850/16-ц
Провадження № 2/461/1783/16
УХВАЛА

24.11.2016 р.

Галицький районний суд м. Львова

у складі

головуючого судді Радченка В.Є.,

при секретарі Сидорак М.А.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ПАТ «Брокбізнесбанк» ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про скасування висновку про вартість майна,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Галицького районного суду перебуває зазначена цивільна справа, яка подана до суду в позовному провадженні з вимогою скасувати висновок про вартість обєкта оцінки від 05.01.2016 року, складеного ФОП ОСОБА_4, нежитлових приміщень, що належать позивачеві та розташовані за адресою: м. Львів, вул. Ш. Руставелі, 8-а.

Розділ VІІ ЦПК України регулює питання судового контролю за виконанням судових рішень.

Так, зокрема ст. 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В п. 5 своєї постанови № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що враховуючи положення статті 383 ЦПК, суб'єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби, зазначений у статті 3 Закону України «Про державну виконавчу службу», оскільки відповідно до частини другої статті 4 цього Закону державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

В п. 13 цієї ж постанови роз'яснено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3-5 частини сьомої статті 82 Закону «Про виконавче провадження», зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, а не зі скаргою. Судом було відкрите провадження у справі, де суб'єктом оскарження зазначено відділ примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Львівській області (який як установа не відноситься до суб'єктів оскарження, передбачених статтею 383 ЦПК України), а не особа, яка здійснює примусове виконання судового рішення, та виніс у справі рішення.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України, розгляд скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця не є окремим видом судового провадження, так як суд здійснює лише контроль за виконанням уже прийнятого ним рішення, тобто в рамках вже існуючого процесу, який є завершальною стадією цивільного процесу. Рішення - це судовий акт, яким по суті вирішується матеріально-правовий спір між сторонами цивільних або інших правовідносин, тоді як між сторонами виконавчого провадження і державним виконавцем чи іншою посадовою особою ДВС існують виключно процесуальні відносини.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими розділом VІІ ЦПК України, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються. Сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Отже, позивач мав звернутися до суду не з позовною заявою, а зі скаргою на дії державного виконавця в порядку ст. 383 ЦПК України.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 29.08.2016 року рішення Галицького районного суду м. Львова від 10.06.2016 року скасоване з тих підстав, що суд розглянув дану позовну заяву в загальному порядку цивільного судочинства, а не у порядку, визначеному главою VІІ ЦПК України.

Суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк (п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України).

Виходячи з аналізу вказаної норми ЦПК України, суд вважає за можливе і необхідне зобовязати позивача у строк пять днів з моменту отримання копії даної ухвали усунути недоліки заяви, а саме подати до суду належним чином оформлену скаргу на дії державного виконавця в порядку, визначеному розділом VІІ ЦПК України.

Керуючись ст. 208-210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Зобовязати ОСОБА_3 у строк пять днів з моменту отримання копії даної ухвали усунути вказані недоліки заяви, а саме: подати до суду належним чином оформлену скаргу на дії державного виконавця в порядку, визначеному розділом VІІ ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Є. Радченко