Справа № 648/4627/16-ц
Провадження № 2/648/1327/16
У Х В А Л А

24.11.2016 року смт. Білозерка

Суддя Білозерського районного суду Херсонської області Сокирко Л.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 23 листопада 2016 року звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Дана позовна заява підлягає залишенню без руху, так як подана всупереч вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме:

не зазначено ціну позову щодо вимог майнового характеру;

не додано документу, що підтверджує сплату судового збору.

Разом з позовною заявою позивач надав заяву про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на те, що він є пенсіонером, ветераном праці та на даний час знаходиться у тяжкому матеріальному становищі, хворіє, постійно знаходиться на лікуванні, терміново потребує операційного втручання за станом здоровя.

Одночасно, згідно прохальної частини позовної заяви, просить стягнути з відповідачів на його користь судові витрати, згідно квитанцій, хоча жодних квитанцій до позовної заяви не долучив. Вказана вимога не відповідає дійсності та спростовується проханням позивача про відстрочення сплати судового збору.

У відповідності до положень п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року передбачено, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI та ст.82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Згідно Закону України Про судовий збір, судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати ( 551 грн. 20 коп. 6 890 грн.).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

За змістом ст. ст. 524, 533 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті, проте зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні, яка є єдиною валютою виконання грошового зобовязання. Якщо у ньому визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Враховуючи, що позивач звернувся з позовом до фізичних осіб, що мешкають на території України, застосовуються положення ст. ст. 524, 533 ЦК України.

Відповідно до абзацу другого п. 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, у випадках та на умовах, встановлених законом (ч. 3 ст. 533 ЦК України), передбаченов абзаці 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір». Уцьому випадку ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті), визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачено раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого НБУ саме на день сплати, а не на день подання позову.

На порушення зазначених вимог позивач не вказав ціну позову в національній валюті України, внаслідок чого, суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору, який підлягає до сплати.

Перевіривши матеріали позовної заяви та доводи заяви про відстрочення сплати судового збору, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху, так як в супереч приписам п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, позивачем не наведено жодних доводів та не надано доказів на підтвердження того, що майновий стан позивача перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Твердження позивача про те, що він пенсіонер, ветеран праці, в теперішній час знаходиться у тяжкому матеріальному становищі, хворіє, постійно знаходиться на лікуванні, терміново потребує операційного втручання за станом здоровя не являється беззаперечними обставинами для відстрочення сплати судового збору, оскільки не доведені належними доказами. Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що заява позивача щодо відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

За таких обставин, позивачу слід зазначити ціну позову в національній валюті України, відповідно сплатити від її ціни судовий збір, уточнити позовні вимоги про стягнення суми боргу в національній валюті та надати документи, що підтверджують сплату судового збору в повному обсязі згідно ціни позову та довідку НБУ про курс іноземної валюти у співвідношенні до національної валюти України.

Таким чином, пред'явлена позовна заява підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України,-

у х в а л и л а:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в строк пять днів з дня отримання копії зазначеної ухвали суду.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заява буде вважатися неподаною та повернута їй зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Сокирко Л.М.