АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1231/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 24 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест" на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест" до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення місць загального користування , -

в с т а н о в и л а :

Позивач ТОВ «Сміла Енергоінвест» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення місць загального користування.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що позивач є постачальником теплової енергії до будинку за адресою: м. Сміла, вул. Дзержинського, буд. № 24, в якому знаходиться квартира № 33, в якій проживає відповідачка.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що дану квартиру від'єднано від системи централізованого опалення і в ній встановлено індивідуальне теплопостачання, але відповідно до п. 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до ОСОБА_5, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Плата нараховується за опалення підвального приміщення, де розміщена розподільча система трубопроводів, по яких подається теплова енергія до всього будинку. Представник позивача посилається на те, що свої обовязки по теплопостачанню даного жилого будинку позивач виконує належним чином, але відповідачка не оплачує за отримані нею комунальні послуги з централізованого опалення місць загального користування, в звязку з чим виникла вищевказана заборгованість.

А тому, позивач просив суд стягнути з неї на користь відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення місць загального користування в багатоквартирному будинку № 24 по вул. Дзержинського м. Сміла за період з жовтня 2010 року по травень 2015 року в розмірі 223,70 грн.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2016 року в позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення місць загального користування відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Сміла Енергоінвест» подано апеляційну скаргу на дане рішення, в якій апелянт просить рішення суду скасувати, ухваливши нове, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «Сміла Енергоінвест» у повному обсязі, оскільки вважає його ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони по справі, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не визначено норми закону за якими необхідно вирішити спір та не надав доказів про право власності відповідача на житло і про наявність співвласників житлового приміщення.

Проте, з такими висновками погодитись неможливо виходячи з наступного.

Так, колегією суддів за матеріалами справи встановлено, що рішенням виконкому Смілянської міської ради № 661 від 21 червня 2007 року, до якого внесено зміни рішенням виконкому Смілянської міської ради № 651 від 20 жовтня 2010 року, визначено виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді, яким в тому числі визначено і позивача.

Також, рішеннями виконкому Смілянської міської ради № 652 від 20 жовтня 2010 року та № 261 від 22 квітня 2011 року встановлені тарифи на послуги з теплопостачання для населення ( а. с. 5 7).

Згідно ст.13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків; 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд.

Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, їх учасниками відповідно є власник, споживач, виконавець, виробник. За ст. 20 цього ж Закону України споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно з Порядком відключення житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 липня 2005 року № 4, при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, відключення приміщень виконується монтажною організацією, яка реалізує проект за участю наймача квартири та по закінченню робіт складається акт про відключення квартири від мереж ЦО і ГОП, який в десятиденний термін подається заявником до міжвідомчої комісії для розгляду на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору щодо надання послуг з централізованого теплопостачання.

Згідно п. 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 21 липня 2005 року № 630, споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до ОСОБА_5, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв діалогового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом першої інстанції достовірно встановлено, що рішеннями виконавчого комітету Смілянської міської ради було встановлено для ТОВ «Сміла Енергоінвест» тарифи на послуги теплопостачання для населення.

Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, ОСОБА_6 свої зобовязання належним чином не виконує і заборгованість за послуги з теплопостачання становить 223, 70 грн. за період з жовтня 2010 року по травень 2015 року ( а. с. 16).

Крім того, відповідачу було відомо про надання послуги та вимоги позивача про її оплату, оскільки за матеріалами справи встановлено, що відповідачем ОСОБА_6 подано заяву про скасування судового наказу, на підставі якої ухвалою Смілянського міськрайсуду від 20 серпня 2015 року скасовано судовий наказ від 9 липня 2015 року про стягнення з неї боргу по оплаті послуг за централізоване опалення місць загального користування ( а. с. 18).

29 лютого 2016 року ОСОБА_6 подала до суду першої інстанції заяву про застосування позовної давності (а.с.25).

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 25 грудня 1996 року, відповідачка ОСОБА_6 є власником квартири №33 по вул. Дзержинського 24 у м.Сміла .

Колегія суддів, встановивши, що відповідач ОСОБА_6, після відключення квартири від мереж централізованого опалення, оплачує не в повному розмірі надані послуги з теплопостачання місць загального користування, хоча відповідно до положень закону зобовязана це робити, приходить до висновку про стягнення заборгованості в сумі 48,65 грн., в межах трирічного строку позовної давності, який просила застосувати відповідач ОСОБА_6

При цьому, колегія суддів враховує те, що оскільки звернення у липні 2015 року до суду з заявою про видачу судового наказу перериває строки позовної давності, загальний строк якої становить 3 роки, відповідно до ст. 257 ЦК України, а така заява охоплювала період з 1 жовтня 2010 року по 25 травня 2015 року включно, позов підлягає задоволенню за період з 1 жовтня 2012 року по 25 травня 2015 року в сумі 48,65 грн., з врахуванням вимог ст. 118 ЦПК України щодо можливості подання позову з такими вимогами лише після скасування судового наказу судом.

В сфері надання комунальних послуг законодавчо закріплене поняття того, що відсутність договору не звільняє споживача від зобовязань за отримані послуги.

Така ж правова позиція викладена у постанові ВСУ від 10 жовтня 2012 року у справі № 6-110 цс 12, де зазначено, що свобода договору, закріплена у ст. ст. 6, 627 ЦК України, яка полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, при виборі контрагентів та при погодженні умов договору, не є безмежною.

У тих випадках, коли актом цивільного законодавства передбачена обовязковість положень цього акту для сторін договору, сторонни не вправі відступити від їх положень (ч. 3 ст. 6 ЦК України). Так, ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачають обов'язок споживача житлово-комунальних послуг укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору.

Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» убачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обовязковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

У разі такої відмови, виходячи з положень ст. ст. 3,6,12 15, 20, 630, 640, 642, 643 ЦК України виконавець послуг вправі звернутись до суду за захистом свого права, яке підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 6 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обовязкової дії.

За таких обставин, укладення договору про надання житлово-комунальних послуг є обовязком позивача і не укладення такого договору без поважних причин не звільняє його від цивільно-правових обовязків, що витікають із відносин, що склалися між сторонами по справі.

Укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обовязком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типового договору. Доказів того, що позивач вчиняв дії, спрямовані на перешкоджання даного обовязку суду надано не було.

За таких обставин правомірність розрахунку, наданого позивачем, наявними в справі доказами не спростована, тому колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та стягнення суми заборгованості в межах трирічного строку позовної давності.

Відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України, на користь позивача підлягають до стягнення і понесені у справі судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог.

А саме, позивачем сплачено по справі судовий збір у розмірі 1218.00 гривень за подання позову (а.с.1-2) та 1515.80 гривень (а.с.52) за подання апеляційної скарги, що становить в цілому 2733.80 гривень, тобто, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог з відповідачки належить стягнути на користь позивача і 594.32 гривні сплаченого судового збору.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не вірно застосовано норми матеріального права та ухвалено рішення без додержанням положень законодавства, а доводи апеляційної скарги є частково обгрунтованими і вона підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування з ухваленням нового рішення у справі, відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» - задовольнити частково.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест" до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення місць загального користування скасувати та ухвалити нове рішення, яким:

- позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест" задовольнити частково ;

- стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючої у ІНФОРМАЦІЯ_2 24 кв.33, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест" заборгованість за послуги з централізованого опалення місць загального користування в сумі 48 гривень 65 коп;

- стягнути ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючої у ІНФОРМАЦІЯ_2 24 кв.33, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест" понесені судові витрати по справі в сумі 594 гривні 32 коп;

- в іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :