АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №638/3198/16-ц Головуючий суддя І інстанції Рибальченко Л. М.
Провадження № 22-ц/790/5596/16 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори, що виникають із трудових правовідносин
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Довгаль А.П., Коровіна С.Г.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Пак Імпекс» на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 18 липня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пак Імпекс» про стягнення заборгованості по виплаті компенсації за невикористану відпустку при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пак Імпекс» про стягнення заборгованості по виплаті компенсації за невикористану відпустку при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позову зазначає, що з 14жотвня 2014 року по 16 листопада 2015 року він працював у ТОВ «Пак ІМПЕКС» на посаді машиніста фальцювальних машин.

16 листопада 2015 року його звільнено за згодою сторін.

Відповідно до наказу підприємства від 29 квітня 2015 року за № 15-ОК йому надано щорічну відпустку 14 календарних днів з 12 травня 2015 року по 25 травня 2015 року, а частину відпуски тривалістю 10 календарних днів мало бути надано упродовж року.

16 листопада 2015 року він був на роботі, надав заяву про своє звільнення та лікарняний для оплати. Але, ані в день звільнення, а ні на наступний день після звільнення підприємством не було зроблено остаточного розрахунку.

З 30 вересня 2015 року по 08 жовтня 2015 року та з 19 жовтня 2015 року по 15 листопада 2015 року він знаходився на лікарняному.

Згідно з наданої адміністрацією ТОВ «Пак ІМПЕКС» розрахункової відомості за листопад 2015 року йому було нараховано підприємством 1309 грн.92 коп., яка складається з наступного - 261 грн. 28 коп. - оплата лікарняного з 28 жовтня 2015 року по 31 жовтня 2015 року, компенсація відпустки за два дні у розмірі 134 грн. 16 коп. та 914 грн.48 коп. оплата лікарняного з 01 листопада 2015 року по 14 листопада .2015 року.

19 листопада 2015 року підприємством виплачено лікарняні за жовтень 2015 року у розмірі 907 грн.88 коп. 11 грудня 2015 року виплачено 1069 грн.99 коп., що суперечить вимогам ч.І.ст.116 КЗпП України, бо повний розрахунок належних йому виплат здійснений не був в день звільнення.

Вважає, що сума, яка підлягає сплаті при звільнені, складалася з оплати лікарняних за жовтень та листопад 2015 року та виплати компенсації за невикористану відпустку за 12 робочих днів.

Але, відповідачем взагалі не було нараховано та виплачено при звільненні компенсацію за невикористану відпустку за 10 днів в розмірі 670 грн. 80 коп. та про цей факт йому стало відомо лише після отримання правової допомоги у січні 2016 року.

ОСОБА_1 неодноразово уточнював позовні вимоги.

Остаточно просить стягнути заборгованість по виплаті компенсації за невикористану відпустку за 10 днів у розмірі 670 грн.80 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16 листопада 2015 року по 18 липня 2016 року в розмірі 16 815 грн.23 коп. та судові витрати.

Відповідач ТОВ « Пак ІМПЕКС» проти позову заперечував та зазначив, що позивач в день звільнення не працював, тому виплата належних при звільненні сум повинна бути здійснена на наступний день після вимоги ОСОБА_1. Вимог ОСОБА_1 про виплату належних йому сум при звільненні товариство не отримувало.

В наказі про звільнення ОСОБА_1 товариством була виявлена друкарська помилка відносно нарахування компенсації за невикористану відпустку. Було надруковано «2», замість «12» календарних днів. 04 січня 2016 року наказом №01-К внесено зміни до п.2 наказу №25-К про нарахування компенсації за невикористану відпустку у кількості 12 календарних днів. 29 грудня 2015 року на адресу ОСОБА_1 направлено рекомендований лист з проханням прибути за отриманням компенсації за 10 днів невикористаної відпустки. Аналогічні листи направлялись позивачу 09 лютого, 09 березня, 17 березня 2016 року, проте ОСОБА_1 не зявився до відповідача за отриманням належних йому коштів. Кошти у сумі 540 грн. були депоновані 09 лютого 2016 року, про що ОСОБА_1 також був повідомлений. Позивачем неправильно визначений розмір компенсації за невикористані дні відпустки. З урахуванням податкових зобовязань позивачу належить до виплати 540, 00 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 18 липня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Пак ІМПЕКС» на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті компенсації за невикористану відпустку за 10 днів у розмірі 540 грн.

Стягнуто з ТОВ «Пак ІМПЕКС» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 85 грн. 16 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов, оскільки судом порушено норми матеріального та процесуального права, не взято до уваги всі обставини по справі.

З наказом, згідно з яким було внесено зміни до п. 2 наказу від 16 листопада 2015 року щодо виплати компенсації за невикористану відпустку у кількості 12 календарних днів, його ознайомлено не було. З приводу порушення трудових прав він подав скаргу до Головного управління держпраці у Харківській області. За результатами перевірки скарги 08 лютого 2016 року складено акт та адміністративний протокол на посадову особу відповідача за ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення в звязку з порушенням трудового законодавства України.

Постановою Червонозаводського райсуду м .Харкова від 09 березня 2016 року встановлено, що дії генерального директора «Пак Імпекс» щодо несвоєчасного нарахування та виплати компенсації за невикористану відпустку , не проведення остаточного розрахунку в день звільнення позивача формально містять ознаки правопорушення ст..41 КУпАП.

Постанова суду набрала законної сили та не оскаржувалася відповідачем.

В апеляційній скарзі ТОВ «Пак Імпекс» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Зазначає, що в день звільнення ОСОБА_1 не працював. Доказів того, що позивач звертався до роботодавця з вимогою про розрахунок не надано.

Вони неодноразово зверталися до позивача з листами з проханням прибути за отриманням грошових коштів, а саме компенсації за 10 днів невикористаної відпустки, проте ОСОБА_1 не зявився. Грошові кошти в сумі 540 грн. були депоновані 09 лютого 2016 року про позивач також був повідомлений.

Наголошують, що з позовною заявою до суду ОСОБА_1 звернувся 27 лютого 2016 року після того, як йому стало відомо про депонування коштів.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, скарга ТОВ «Пак Імпекс» задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи з 14 жовтня 2014 року по 16 листопада 2015 року ОСОБА_1 працював у ТОВ «Пак Імпекс» на посаді машиніста фальцювальних машин.

Наказом ТОВ «Пак Імпекс» № 25-К від 16 листопада 2015 року позивача звільнено за згодою сторін на підставі ст. 36 КЗпП України (а.с.9)

Наказом ТОВ «Пак Імпекс» № 15-ОК від 29 квітня 2015 року ОСОБА_1 надано щорічну відпустку тривалістю 14 календарних днів з 12 по 25 травня 2015 року.

З 30 вересня по 08 жовтня 2015 року та з 19 жовтня по 15 листопада 2015 року відповідно до листків непрацездатності позивач знаходився на лікарняному.

За листопад 2015 року ОСОБА_1 нараховано підприємством 1309 грн.92 коп., що складається з наступного: 261 грн. 28 коп. - оплата лікарняного з 28 по 31 жовтня 2015 року, компенсація відпустки за два дні у розмірі 134 грн. 16 коп. та 914 грн.48 коп. оплата лікарняного з 01 по 14 листопада 2015 року.

Наказом від 04 січня 2016 року №01-К внесено зміни до п.2 наказу №25-К від 16 листопада 2015 року про нарахування компенсації про невикористану відпустку у кількості 12 календарних днів.

09 лютого 2016 року грошові кошти у сумі 540 грн. депоновані у якості компенсації за невикористану відпустку протягом 10 днів.

Стягуючи 540 грн. з ТОВ «Пак Імпекс» суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин , що сума компенсації за 10 днів відпустки позивачу не виплачена і така сума залишається до сплати після відрахування належних до сплати податкових зобовязань.

Відповідно до ст. 116,117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Погодитись з висновками суду щодо відсутності підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не можна.

У постанові Верховного Суду України № 6-2159цс15 від 11 листопада2015 року міститься висновок про те, що за положеннями статті 117 КЗпП України обов'язковою умовою для покладення на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 при звільненні нараховано та сплачено компенсацію за невикористану відпустку саме за два дні у розмірі 134 грн. 16 коп. Внесення змін з зазначенням про нарахування компенсації за 10 днів у наказ № 25-К від 16 листопада 2015 року здійснено лише 04 січня 2016 року. Тобто, вважати, що повний розрахунок не було проведено внаслідок друкарської помилки та вина підприємства відсутня не можна, оскільки сума компенсації при звільнені виплачена за 2, а не 12 днів.

Посилання ОСОБА_1, що стягненню підлягає сума на день ухвалення рішення по справі і має складати 16 815 грн. 23 коп., а також 670 грн. компенсації безпідставне і судовою колегію не приймається.

На а.с. 70 міститься розрахунок середнього заробітку та нарахування компенсації відпустки, за яким компенсація становить 670 грн. 80 коп. а з вирахуванням податків і зборів до сплати підлягає 540 грн.

Ці кошти депоновані 09 лютого 2016 року.

Отже, остаточний розрахунок проведено 09 лютого 2016 року. Копію листа про необхідність отримати кошти отримано позивачем 12 лютого 2016 року(а.с. 114). Даних, що листи про депонування зазначених коштів не було отримано ОСОБА_1 або його не повідомлено внаслідок вини підприємства матеріали справи не містять. За таких обставин стягненню підлягає середній заробіток за 60 днів з 16 листопада 2015 року по 09 лютого 2016 року, що складає 6120 грн., а не на час ухвалення рішення, оскільки з цього часу ОСОБА_1 безпричинно не отримував кошти.

Рішення у частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягаю скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

Судові витрати підлягають перерозподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ТОВ «Пак Імпекс» - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 18 липня 2016 року у частині стягнення компенсації за невикористану відпустку залишити без зміни.

В іншій частині рішення суду скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пак Імпекс» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пак Імпекс» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 6120( шість тисяч сто двадцять) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пак Імпекс» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у сумі 839 грн. 10 коп.( вісімсот тридцять девять гривень десять копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пак Імпекс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 440 грн. 69 коп. ( чотириста сорок гривень шістдесят девять копійок).

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: