Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/1878/16
Справа № 279/4562/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., розглянувши в приміщенні суду в місті Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Васьковицької сільської ради про встановлення факту належності майна, факту родинних відносин, визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, зазначивши, що 11.10.2005 року померла його баба по лінії матері ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок №12 по пров.Михайлівському с.Васьковичі Коростенського району, присадибну ділянку розміром 0,42 га. Правовстановлюючих документів на майно померла не оформила. Його мати ОСОБА_3 померла 16.05.1992 року, тому він є спадкоємцем ОСОБА_2 за правом представлення. З померлою він постійно проживав та продовжує проживати в спадковому будинку. Просив встановити факт належності житлового будинку №12 по пров.Михайлівському в с.Васьковичі Коростенського району Житомирської області та присадибної земельної ділянки розміром 0,42 га ОСОБА_2, яка померла 11.10.2005 року; встановити, що ОСОБА_2 була матір'ю ОСОБА_3 та його бабою; визнати за ним право власності на спадкове майно у виді житлового будинку та земельної ділянки.

Позивач позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, подавши письмову заяву.

Відповідач проти задоволення позову не заперечив.

За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін.

Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне :

Судом встановлено, що 11.10.2005 року померла ОСОБА_2, якій за життя належав житловий будинок №12 по пров.Михайлівському с.Васьковичі Коростенського району Житомирської області. Разом з померлою в належному їй будинку проживав позивач. 16.05.1992 року померла ОСОБА_3, дошлюбне прізвище якої ОСОБА_2 (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №2 від 02.08.2016 року). Матір'ю ОСОБА_4 згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №2 від 27.09.2016 року була ОСОБА_2. ОСОБА_3 являлась матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач проживав та продовжує проживати в спадковому будинку померлої ОСОБА_2 як її онук. Вищезазначене дає можливість зробити висновок про те, що померла ОСОБА_2 доводилась матір'ю ОСОБА_3 та бабою по лінії матері позивачеві.

Позивачеві нотаріусом відмовлено в оформленні прав на спадкове майно через розбіжності в його найменуванні та найменуванні померлих баби та матері, відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Право власності на будинок спадкодавцем позивача за життя не було оформлено та не зареєстровано, на час розгляду справи така можливість втрачена, що перешкоджає позивачеві, який є спадкоємцем померлої ОСОБА_2 оформити свої спадкові права.

До часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від їх державної реєстрації.

Державна реєстрація права власності померлого спадкодавця на житловий будинок не можлива, нотаріусом в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на вказане спадкове майно. За таких обставин відсутня можливість оформлення позивачем свого права на спадкове майно у виді житлового будинку в позасудовому порядку.

Доказів того, що померлій ОСОБА_2 на праві власності належала земельна ділянка площею 0,42 га позивачем не подано.

Згідно законодавства, яке діяло на час відкриття спадщини (ст.125 ЗК України) право власності на земельну ділянку виникає з моменту реєстрації цього права. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачено ст.118 ЗК України.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності:

ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки;

виготовлення технічної документації на земельні ділянки;

визначення меж земельної ділянки в натурі;

погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами;

одержання у встановленому порядку Державного акта на землю;

реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК.

Відповідно до п.1 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування, є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку (п.3.5 Постанови Пленуму ВССУ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).

Після смерті ОСОБА_2 спадщину за правом представлення відповідно до ст.1268,ч.3 ЦК України прийняв позивач. Іншими особами спадщина не прийнята.

Враховуючи вищевказане, позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,6,11,15,60,209,212-218,259 ЦПК України, ст.28,1218 ЦК України, ст.118,125 ЗК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Встановити, що житловий будинок №12 (дванадцять) з господарськими спорудами по провулку Михайлівському села Васьковичі Коростенського району Житомирської області належав ОСОБА_2, яка померла 11.10.2005 року.

Встановити, що ОСОБА_2, яка померла 11.10.2005 року, доводилась матір'ю ОСОБА_3, яка померла 16.05.1992 року, та бабою по лінії матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати право власності ОСОБА_1 на житловий будинок №12 (дванадцять) з господарськими спорудами по провулку Михайлівському села Васьковичі Коростенського району Житомирської області в порядку спадкування за правом представлення після смерті ОСОБА_2, яка померла 11.10.2005 року.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд в 10-денний строк з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Суддя : підпис :

Копія згідно оригіналу : суддя :