Справа № 449/1322/15 Головуючий у 1 інстанції: Гуняк О.Я.
Провадження № 22-ц/783/5140/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Левика Я.А., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

представника КП « Перемишлянська центральна районна

лікарня» - Пелипець Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 02 червня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до КП « Перемишлянська центральна районна лікарня», головного лікаря КП ПЦРЛ - Лівого Богдана Васильовича про скасування наказу № 195 від 23 жовтня 2015 року про притягнення його, як завідуючого відділенням анестезіології та інтенсивної терапії до дисциплінарної відповідальності.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково, визнано незаконним та скасовано наказ КП «Перемишлянська центральна районна лікарня» №195 від 23.10.2015 року про застосування дисциплінарного стягнення до завідуючого відділенням анестезіології та інтенсивної терапії ОСОБА_2 в частині порушення трудової дисципліни, що мала місце 02.09.2015 року, яка проявилась у відсутності ОСОБА_2 на робочому місці з 11год.20хв. до 12 год.05 хв. та відмові йти на операцію. У решті позовних вимог - відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2,вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній скарзі зазначає, що судом не наведено достатніх та допустимих доказів вини позивача у вчиненні дисциплінарного проступку, конкретизації дій (бездіяльності) позивача, які стали підставою для застосування дисциплінарного стягнення, недоведені як негативні наслідки дій (бездіяльності) працівника, так і причинного зв»язку. Також зазначає, що ні в оскаржуваному судовому рішенні, ні в акті перевірки, складеного спеціалістами ДОЗ ЛОДА, не визначено періоду, за який здійснювалась перевірка, не встановлено фактів порушень, обсягів та строків складання медичних документів з конкретизацією порушень та покликання на такі, тобто, відповідачем допущено порушення вимог ст. 148 КЗпП України щодо строків притягнення до дисциплінарної відповідальності. З вищенаведених підстав апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника КП «Перемишлянська центральна районна лікарня» Пелипець Н.І. щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

За загальними положеннями ЦПК України обов»язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки відповідачем було незаконно застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани в частині порушення трудової дисципліни, що мала місце 02.09.2015 року, яка проявилась у відсутності ОСОБА_2 на робочому місці з 11 год. 20 хв. до 12 год.05 хв. та відмові йти на операцію, однак в іншій частині наказ КП «Перемишлянська центральна районна лікарня» №195 від 23.10.2015 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності та оголошення догани завідуючому відділенням анестезіології та інтенсивної терапії ОСОБА_2 за незадовільну організацію роботи відділення анестезіології та інтенсивної терапії, ґрунтуються на вимогах законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Оскільки рішення суду в частині часткового задоволення позову ОСОБА_2, визнання незаконним та скасування наказу КП «Перемишлянська центральна районна лікарня» №195 від 23.10.2015 року про застосування дисциплінарного стягнення до завідуючого відділенням анестезіології та інтенсивної терапії ОСОБА_2 в частині порушення трудової дисципліни, що мала місце 02.09.2015 року, яка проявилась у відсутності ОСОБА_2 на робочому місці з 11год.20хв. до 12 год.05 хв. та відмові йти на операцію, не оскаржується, а відтак з врахуванням положень ст. 303 ЦПК України законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення суду в цій частині вимог судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Стаття 139 КЗпП України передбачає, що працівники зобов'язані чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно зі ст. 147 КЗпП за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Згідно з вимогами ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення і за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Тобто, розглядаючи спори про притягнення працівників до дисциплінарної відповідальності, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статями 147(1), 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Крім того, за діючим законодавством днем виявлення проступку, з якого починається перебіг місячного строку для накладення дисциплінарного стягнення, вважається день, коли особі, якій по службі (роботі) підкоряється працівник, стало відомо про здійснення проступку незалежно від того, чи наділена ця особа правом накладення дисциплінарного стягнення.

Згідно законодавства України підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під котрим розуміється протиправне, винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх обов'язків, що випливають із нормативно-правових та інших актів у сфері праці, колективного і трудового договорів. Необхідною умовою для накладення стягнення є вина працівника, наявність якої має бути обов'язково доведена роботодавцем.

Судом першої інстанції встановлено, що п. 6 наказу головного лікаря КП «Перемишлянська центральна районна лікарня» від 23.10.2015 р. №195 завідуючому відділенням анестезіології та інтенсивної терапії ОСОБА_2 оголошено догану за незадовільну організацію роботи відділення анестезіології та інтенсивної терапії.

Підставами для оголошення догани в оспорюваному наказі зазначено порушення, які були виявлені в результаті перевірки, проведеної комісією, створеною відповідно до наказу ДОЗ ЛОДА від 29.09.2015 р. №739, яка під час перевірки встановила, що записи в медичних картках стаціонарних хворих в більшості випадків є формальними і не містять інформації перебігу анестезії; під час операції постійно вводиться бензогексоній (ганліоблокатор), а рівень АТ та ЧСС не відслідковується жодного разу під час операції, в наркозних картах показники гемодинаміки не фіксуються впродовж операції; вводяться медичні препарати, які не є обов'язковими і не є обґрунтованими для операції кесаревого розтину, які проводяться не згідно клінічного протоколу затвердженого МОЗ України. Комісія встановила відсутність локального протоколу кесарських розтинів, що листки призначень не відповідають стандартам МОЗ України"

Тобто, судом першої інстанції встановлено, що підставою для застосування дисциплінарного стягнення ОСОБА_2 були порушення, виявлені в результаті проведеної перевірки комісією, створеною відповідно до наказу ДОЗ ЛОДА від 29.09.2015 р. №739, яка виявили ряд порушень роботи служби анестезіології та інтенсивної терапії Перемишлянської ЦРЛ, про що склала відповідну довідку, що свідчить про незадовільну організацію завідуваючим відділенням роботи відділу анестезіології та інтенсивної терапії.

З довідки комісії, створеної відповідно до наказу ДОЗ ЛОДА від 29.09.2015 р. №739 "Про перевірку роботи служби анестезіології та інтенсивної терапії в умовах Перемишлянської ЦРЛ" виявлено ряд порушень а саме: записи в більшості випадків є формальними і не містять інформації перебігу анестезії. Під час операції постійно вводиться бензогексоній, а рівень АТ та ЧСС не відслідковується жодного разу під час операцій. В наркозних картах показники гемодинаміки не фіксуються впродовж операції. Вводиться медичні препарати, які не є обов'язковими і не є обґрунтованими для операції кесаревого розтину. Операція кесарського розтину проводиться не згідно клінічного протоколу затвердженого МОЗ України. Відсутній локальний протокол кесарських розтинів. Листи призначення не відповідають стандартам МОЗ України. Рекомендовано за незадовільну організацію роботи відділення анестезіології та інтенсивної терапії ОСОБА_2 притягнути до дисциплінарно відповідальності.

Судом першої інстанції проаналізовано посадову інструкцію завідуючого відділенням анестезіології та реанімації Перемишлянської ЦРЛ, з якою був ознайомлений ОСОБА_2, яка передбачає посадові обов»язки завідуючого відділенням анестезіології та реанімації, який здійснює безпосереднє керівництво діяльністю підпорядкованого йому лікарського, середнього та молодшого медичного персоналу, несе відповідальність за організацію анестезіологічної допомоги в лікувально-профілактичному закладі.

Безпідставними та необґрунтованими є доводи апелянта про відсутність вини ОСОБА_2 у невиконанні та неналежному виконанні ним посадових обов»язків, які проявились у незадовільній організації роботи очолюваного ним відділення анестезіології та інтенсивної терапії, що було встановлено комісією Департаменту охорони здоров»я Львівської обласної державної адміністрації під час перевірки роботи відділення, оскільки проаналізувавши посадову інструкцію та довідку комісії, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що обов'язки, за невиконання яких до позивача, як до завідуючого відділенням анестезіології та інтенсивної терапії, було застосовано дисциплінарне стягнення, згідно посадової інструкції, відносяться до посадових обов'язків завідуючого відділенням анестезіології та реанімації, і за встановлених обставин прийшов до висновку, що таке стягнення, як догана застосовано правомірно.

Позивач, всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не надав належних та допустимих доказів на спростування зазначених у довідці порушень, відмовився надати пояснення з приводу зазначених у довідці порушень, що підтверджується актом від 20.10.2015 року.

Оскільки актом про відмову від надання письмових пояснень від 20.10.2015 року зафіксовано факт відмови ОСОБА_2 від надання письмових пояснень щодо незадовільної організації роботи відділення анестезіології та інтенсивної терапії, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що не заслуговують на увагу суду покликання позивача, як на підставу для задоволення позову, допущені, на його думку, порушення КП «Перемишлянська центральна районна лікарня» вимог ст. 149 КЗпП, а саме, неознайомлення позивача з наказом про оголошення догани, невручення йому наказу, те, що головний лікар не зажадав від нього письмових пояснень.

Відповідно до практики ВСУ (Ухвала від 03.09.2008р.) метою отримання пояснень є з'ясування обставин для визначення тяжкості проступку, тому сам факт неотримання власником письмових пояснень не є підставою для визнання рішення про застосування дисциплінарного стягнення незаконним.

А відтак, посилання позивача, як на підставу для визнання недійсним та скасування оспорюваного наказу, на неотримання від нього письмових пояснень з приводу дисциплінарного проступку, не можуть бути підставою для визнання наказу незаконним та його скасування.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.252 КЗпП України працівникам підприємств, установ або організацій, обраним до складу виборних профспілкових органів, гарантуються можливості для здійснення їх повноважень. Зміна умов трудового договору, оплати праці,притягнення до| дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» працівникам підприємств, установ або організацій, обраним до складу виборних профспілкових органів, гарантуються можливості для здійснення їх повноважень. Зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного органу, членами якого вони є.

Виходячи з системного аналізу норм законодавства, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що застосування такого виду дисциплінарного стягнення,як догана, до працівників, які не обрані до складу виборних профспілкових органів, здійснюється без погодження з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), а необхідна згода вимагається лише для працівників, які є членами виборних профспілкових органів.

Згідно довідки профспілкового комітету ПЦРЛ, завідуючий анестезіолого-реанімаційним відділенням Перемишлянської центральної районної лікарні ОСОБА_2 з 15.06.2005 року є членом профспілкової організації працівників охорони здоров'я Перемишлянського району. За період роботи в Перемишлянській ЦРЛ жодного разу до складу виборних профспілкових органів районного та обласного рівня не обирався, що спроствує доводи апелянта про порушення головним лікарем КП «Перемишлянська центральна районна лікарня» порядку притягнення його до дисциплінарної відповідальності, оскільки, як вважає позивач, дисциплінарне стягнення до нього було застосовано за відсутності попередньої згоди виборного органу.

Відповідно до вимог ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Перевіряючи дотримання КП «Перемишлянська центральна районна лікарня» порядку застосування дисциплінарних стягнень, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що порядок застосування дисциплінарного стягнення, передбачений ст. 148 КЗпП України, відповідачем був дотриманий.

Розглянувши спір, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_2 проступку, який полягав в незадовільній організації роботи відділення анестезіології та інтенсивної терапії Перемишлянської центральної районної лікарні, та прийшов до висновку про те, що застосування дисциплінарного стягнення у виді догани відповідає тяжкості вчиненого проступку.

Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що оспорюваний позивачем наказ КП «Перемишлянська центральна районна лікарня» №195 від 23.10.2015 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності та оголошення догани завідуючому відділенням анестезіології та інтенсивної терапії ОСОБА_2 за незадовільну організацію роботи відділення анестезіології та інтенсивної терапії, ґрунтується на вимогах законодавства.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.307 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

А відтак, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів, зазначених ОСОБА_2 в поданій ним апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно з"ясував обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 02 червня 2016 року- залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Левик Я.А.

Цяцяк Р.П.