Провадження №2/485/423/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Лисенко М.Є.,

при секретарі - Бондаренко С.В.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача -Майбороди Ю.В., Стасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу Держгеокадастру у Снігурівському районі, Снігурівської міської ради Миколаївської області про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну,

В С Т А Н О В И В:

26 серпня 2016 року ОСОБА_1, звернулася в суд з даним позовом. В заяві послалась на те, що на підставі рішення виконкому міської ради народних депутатів від 13 травня 1993 року №130 її бабусі ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку з господарськими, побутовими будівлями, що по АДРЕСА_1. Разом з тим зазначено, що загальна площа земельної ділянки становить 0,1098 га. Після смерті бабусі вона є спадкоємцем за законом, нотаріальна контора відмовила їй в видачі свідоцтва на право на спадщину щодо даної земельної ділянки, так як державний акт має дописки, щодо дати, номеру рішення, а також площа земельної ділянки більша чим встановлено ст. 67 ЗК України.

Вважає, що діями відповідачів порушене її право на отримання даної земельної ділянки в порядку спадкування, а тому просить скасувати Державний акт на право приватної власності на землю та визнати недійсним рішення Снігурівської міської ради від 13.05.1993 року за №130.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнив та просила визнати недійсними Державний акт на право приватної власності на землю та рішення Снігурівської міської ради №130 від 13 травня 1993 року про передачу у приватну власність ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування житлового будинку з господарськими, побутовими будівлями, що по АДРЕСА_1 в частині її розміру.

Представник відділу Держгеокадастру Снігурівського району в судове засідання не з'явився, але подав письмове заперечення В якому зазначає що відділ Держгеокадастру не є належним відповідачем. Оскільки відділ рішення щодо виділення земельної ділянки ОСОБА_4, не приймав та Державний акт на земельну ділянку не видавав.

Представник Снігурівської міської ради проти задоволення позову не заперечував. Суду пояснив, що Снігурівська міська рада приймала рішення про передачу у приватну власність ОСОБА_4, земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку. Разом з тим допустилась помилки щодо розміру земельної ділянки та замість 0.10 га зазначив 0.1098га. Видати новий державний акт на право приватної власності на землю не можливо в зв'язку з змінами у законодавстві. Оскільки на теперішній час замість державних актів виготовляється технічна документація на земельну ділянку.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд встановив слідуюче.

Судом установлено, та не заперечується сторонами, що на підставі рішення виконкому Снігурівської міської ради №130 від 13 травня 1993 року ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1098 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1.(а.с.7-8)

Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю який виданий без дати на ім'я ОСОБА_4, площа земельної ділянки зазначена 0,1098га. Крім того державний акт має дописки, дати та номер рішення виконкому міської ради, а площа земельної ділянки перевищує норму встановлену ЗК України. Відповідно до ст.67 ЗК України який діяв на час виникнення правовідносин між сторонами встановлено, що розмір земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд повинна бути не більше 0,10 га в містах.

Згідно архівного витягу від 11 жовтня 2016 року за №63/03-3.7.З виконкомом Снігурівської міської нарди народних депутатів від 13 травня 1993 року за рішення №130 передано у приватну власність ОСОБА_4, земельну ділянку площею 0,1098га, для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а її син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року після чого відкрилась спадщина на дану земельну ділянку, що стверджується свідоцтвами про смерть Серії НОМЕР_1 від 27 липня 2005 року та Серії НОМЕР_2 від 14 березня 2016 року, відповідно. (спадкова справа №58/2006 року від 24 лютого 2006 року та № 153/2016 від 12 травня 2016 року.

Позивачка, є єдиною спадкоємицею, оскільки її мати відмовилась від прийняття спадщини на її користь.

Нотаріальна контора своєю постановою від 25 серпня 2016 року відмовила позивачці в видачі свідоцтва на спадщину на спірну земельну ділянку, посилаючись на те, що Державний акт на право приватної власності на землю, має дописки щодо дати та номеру рішення, а площа земельної ділянки перевищує норму встановлену ст.67 Земельного кодексу України. (а.с.4)

Отже право позивача на отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом та розпорядження земельною ділянкою на власний розсуд порушене та підлягає захисту на підставі ст.15,16 ЦК України.

Враховуючи наведене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.10,60,212-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Державний акт на право приватної власності на землю виданий Снігурівською міською радою без дати на ім'я ОСОБА_4, а також рішення виконавчого комітету Снігурівської міської ради народних депутатів Миколаївської області за № 130 від 13 травня 1993 року в частині передачі ОСОБА_4 у приватну власність земельну ділянку площею 0,1098га, для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 - визнати недійсними.

Земельну ділянку площею 0,1098га, по АДРЕСА_1 повернути в початкове призначення землі запасу територіальної громади міста Снігурівка.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

СУДДЯ: