Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

Позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 08.10.2005 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею, та знаходиться на її повному утриманні. Батько дитини проживає окремо. Шлюб з відповідачем розірвано 01.12.2015 року. З часу розірвання шлюбу він рідко приходить до дитини, не бере участі у її вихованні, та ухиляється від її утримання, згідно з умовами попередньої усної домовленості. Однак, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, який, на даний момент, доводиться забезпечувати їй (позивачу) одній. Крім того, дитина часто хворіє, що вимагає додаткових витрат на лікування, що ставить її в скрутне становище. При цьому, батько дитини здоровий та працездатний, спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх доходів, оскільки працює на постійній, високооплачувальній роботі, має дохід більше 7 000,00 грн. Він інших утриманців не має, аліменти нікому не сплачує.

В судовому засіданні позивач підтримала обставини викладені в позовній заяві та позовні вимоги, просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що кошти відповідача передавав лише декілька разів на рік.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, з підстав викладених у запереченнях. Вважав, що аліменти мають бути в розмірі 1/5 частини його доходів. Зауважив, що він не ухиляється від утримання дитини, натомість позивач чинить перешкоди в спілкуванні з дитиною. Крім того, є проблема щодо цільового використання позивачем коштів.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

В суді встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 08.10.2005 року. Від шлюбу мають дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з матір'ю, находиться на її утриманні. Будь-яких доказів того, що відповідач добровільно надає коштів на утримання дитини, суду не надано.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітні діти проживають разом з матір'ю, перебувають на її утриманні, тоді як, відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків. Позивач та відповідач є особами працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду не надано.

Як роз'яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Позивач просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача. Однак, доказів можливості сплачувати вказаний розмір аліментів відповідачем до суду не надано. Крім того, не надано доказів і необхідності стягувати аліменти в такому розмірі. Не погоджується суд і з доводами відповідача, оскільки не надано відповідних доказів на їх підтвердження.

Враховуючи докази надані сторонами по справі, вимоги діючого законодавства, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В даному випадку з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судового збору - 551 грн. 20 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 180-183, 184 СК України, ст.ст. 60, 88, 212-215, 218, 223, 294, 367 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Києва, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: