Справа № 202/464/16-ц
№ 2/0202/834/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 вересня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Шишляннікову О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася ОСОБА_1з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, втрати почуття поваги та любові. Зазначила, що фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені та примирення не можливе.

В судове засідання позивач ОСОБА_1зявилася, позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила суд її задовольнити. Після надання строку для примирення в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд розірвати шлюб з ОСОБА_2

Відповідач у судове засідання зявився, та заперечував проти задоволення позову, просив суд надати строк для примирення. Після надання строку для примирення в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони одружені з 05.05.1990 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії IV-КИ № 331756, виданого 05.05.1990 року, актовий запис № 436.

Позивач та відповідач від шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей не мають

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Ухвалою суду від 26.02.2016 року сторонам надавався строк для примирення шість місяців, однак як вбачається із пояснень позивача до примирення вони так і недійшли.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини.

Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ст. 24 СК України.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, враховуючи те, що за час строку для примирення стосунки між сторонами не покращилися, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 208-209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 05.05.1990 року, актовий запис № 436 розірвати.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Г.В. Бєсєда