У х в а л а

іменем україни

08 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Маляренка А.В.,

Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, ОСОБА_3, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», про визнання електронних торгів недійсними, скасування протоколу електронних торгів, акта державного виконавця про реалізацію нерухомого майна (предмета іпотеки) з прилюдних торгів та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського мськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 14 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 згідно з договором дарування від 19 лютого 2001 року, яку він передав у іпотеку за умовами іпотечного договору від 23 вересня 2008 року на забезпечення виконання зобов'язань за договором відновлювальної кредитної лінії від 23 вересня 2008 року № 370.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2013 року стягнуто з позивача на користь банка заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії в сумі 156 429,40 грн.

На підставі даного рішення судом видано виконавчий лист, на підставі якого 18 листопада 2013 року державним виконавцем МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ Київської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

12 березня 2014 року державним виконавцем складено акт опису й арешту майна, а саме квартири АДРЕСА_1.

У вересні 2014 року проведено експертну оцінку вказаної квартири та направлено матеріали для проведення електронних торгів до ДП «Інформаційний центр».

Перші електронні торги, призначені на 29 грудня 2014 року з початковою ціною продажу майна 542 713,00 грн не відбулися.

Після чого МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ провів переоцінку квартири, визначивши її вартість в сумі 407 034,75 грн та повторно направив матеріали для проведення електронних торгів.

У січні 2015 року позивач отримав від ДП «Інформаційний центр» лист з повідомленням про призначення електронних торгів на 06 лютого 2015 року.

09 лютого 2015 року позивач повністю погасив перед банком заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 370, чим фактично повністю виконав рішення суду.

Того ж дня, він надав до МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ документальне підтвердження повного виконання рішення суду та просив на цій підставі закрити виконавче провадження.

Однак, МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ вручено позивачу повідомлення від 09 лютого 2015 року про те, що 06 лютого 2015 року відбулися торги з реалізації зазначеної квартири, переможцем яких визнаний ОСОБА_3

Позивач вважає, що електронні торги були проведені з грубим порушенням вимог чинного законодавства.

Позивач просив визнати недійсними електронні торги по реалізації предмета іпотеки, реєстраційний номер лота 36065, а саме: трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1, які відбулися 06 лютого 2015 року; визнати недійсним та скасувати протокол № 49034 проведення електронних торгів від 06 лютого 2015 року; визнати недійсним та скасувати акт державного виконавця про реалізацію нерухомого майна (предмета іпотеки) з прилюдних торгів від 20 лютого 2015 року - зазначеної квартири; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 01 квітня 2015 року спірної квартири, видане державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Мельничук М.В. на ім'я покупця ОСОБА_3, зареєстроване в реєстрі за № 1-684; стягнути з відповідачів судовий збір.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 14 січня 2016 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Положення Закону України «Про іпотеку» застосовуються до зобов'язань, виконання яких забезпечене іпотечним майном. До інших зобов'язань, які не забезпечені іпотекою, застосовується Закон України «Про виконавче провадження» й Тимчасове положення.

З огляду на зазначене вище у справі, яка переглядається, до спірних правовідносин підлягає застосуванню норма статті 45 Закону України «Про іпотеку», за якою можна провести торги за наявності одного учасника.

За змістом пункту 3.11 Тимчасового положення спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізаціїмайна.

Отже, при розгляді питання про дотримання при проведенні торгів положень пункту 3.11 Тимчасового положення суди мають установити, чи було письмово повідомлено, зокрема, боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та про стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу.

Проте, сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів неможе бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головна умова, яка повинна бути встановлена судами, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів повинно бути присутнє порушення прав ізаконних інтересів особи, яка їхоспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Слід також зазначити, що відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов'язань, за наявності рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку».

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 березня 2016 року № 6-323цс16.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення Білоцерківського мськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2015 року та ухвала апеляційного суду Київської області від 14 січня 2016 року ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Білоцерківського мськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 14 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: А.В. Маляренко

І.К. Парінова