Справа № 352/821/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1636/2016
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Мелінишин Г.П.

суддів: Пнівчук О.В., Соколовського В.М.

за участю секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за заявою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Тисменицького районного суду від 15 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернулась в суд із заявою про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном.

Ухвалою Тисменицького районного суду від 15 червня 2016 року заяву задоволено. Заборонено ОСОБА_4 проводити будь-які роботи з демонтажу та руйнування будівель домоволодіння №11 по вул. Набережна в с. Стебник Тисменицького району без отримання дозволу управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області.

На вказану ухвалу ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення норм процесуального права.

Так, судом не враховано тієї обставини, що позивачем не наведено доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання судового рішення у справі. Заява про забезпечення позову не містить обґрунтування необхідності прийняття таких заходів. Водночас заборона проведення будь-яких робіт у частині будинку, що виділена йому рішенням Тисменицького районного суду від 28 серпня 2015 року, ставить під загрозу закінчення ремонтних робіт до наступлення холодів.

З цих підстав просив ухвалу скасувати.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта доводи скарги підтримав з наведених у ній мотивів.

Представник ОСОБА_2 доводів скарги не визнала посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Вислухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому позов забезпечується забороною вчиняти певні дії тощо.

За змістом цих норм заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, про що зазначено в абзаці 1 п. 4 Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Тисменицького районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном. За змістом позовної заяви позивач просить зобовязати ОСОБА_4 не чинити перешкоди у користуванні часткою домоволодіння №11 по вул. Набережна в с. Стебник Тисменицького району, яка виділена їй рішенням Тисменицького районного суду від 28 серпня 2015 року.

Обґрунтовуючи необхідність застосування судом заходів забезпечення позову представник позивача покликалася на те, що відповідач умисно руйнує спірне домоволодіння та погрожує зруйнувати його повністю, що в подальшому може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

З врахуванням наведених обставин суд прийшов до правильного висновку, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову, а тому вірно заборонив відповідачу проводити будь-які роботи з демонтажу та руйнування будівель домоволодіння №11 по вул. Набережна в с. Стебник Тисменицького району без отримання дозволу управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області.

Твердження апелянта про те, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтування необхідності прийняття таких заходів не заслуговує на увагу.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України в заяві про забезпечення доказів зазначаються причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме. При цьому заявник виходить з припущення про ймовірність таких дій і не зобов'язаний подавати суду докази.

Колегія суддів вважає, що ухвала постановлена судом з дотриманням вимог процесуального права.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, ухвалу Тисменицького районного суду від 15 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: О.В. Пнівчук

ОСОБА_5