Справа № 369/5851/16-ц
Провадження № 4-с/369/92/16
УХВАЛА

Іменем України

02.09.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчка А.Я.,

за участю секретаря Раситюк М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_1 на постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, визнання неправомірною та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк» (надалі - ПАТ «ПроКредит Банк») звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області із скаргою на постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області мотивуючи її тим, що ПАТ «ПроКредит Банк» на адресу відділу державної виконавчої служби рекомендованою кореспонденцією зі зворотнім повідомленням про було направлено заяву про відкриття виконавчого провадження від 11.11.2015 року та виконавчий лист, виданий 21.10.2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі №369/334/15-ц, провадження №2/369/823/15, (надалі - виконавчий документ) відповідно до якого, в рахунок часткового погашення заборгованості в загальній сумі 2 368 228,75 грн. (два мільйони триста шістдесят вісім тисяч двісті двадцять вісім гривень 75 копійок) за Рамковою угодою № FW/106.575 від 26.09.2012 року та договором про надання траншу № 106.43165/FW106.575 від 26.09.2012 року, звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки Lexus, модель LS 460L, тип - седан-В, 2007 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) VIN JTHGL46F475009580, номерний знак НОМЕР_1, що зареєстрований за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом продажу на електронних торгах в рамках виконавчого провадження за початковою ціною реалізації на підставі висновку про експертну оцінку предмету застави, підготовленого субєктом оціночної діяльності, призначеного постановою державного виконавця в межах виконавчого провадження про звернення стягнення предмет застави. Боржником у виконавчому документі зазначений ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (м. Боярка, вул. Короленка, 33, Києво-Святошинський р-н, Київська обл.)».

Після цього, до ПАТ «ПроКредит Банк», як стягувача, не надходило будь-яких документів щодо відкриття виконавчого провадження від Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції.

У звязку з відсутністю будь-якої інформації, зокрема про відкриття виконавчого провадження, представник стягувача направив до відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області заяву від 16.02.2016 року. Відповідь на зазначену заяву на адресу ПАТ «ПроКредит Банк» не надходила.

В подальшому, 22.06.2016 року за вх. №1-1/16/6125 у ПАТ «ПроКредит Банк» було зареєстровано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_1 від 23.11.2015 року серії ВП №49446083 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) на підставі того, що у виконавчому листі не було вказано ідентифікаційний код боржника. Згідно поштового конверту, дана постанову була направлена до ПАТ «ПроКредит Банк» 17.06.2016року.

Проаналізувавши чинне законодавство України, скаржник вважає постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження неправомірною, оскільки державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права і вживати заходів примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно і в повному обсязі. При цьому, відмовляючи у відкритті виконавчого провадження, державний виконавець не врахував, що стягувач самостійно обмежений правами отримати конфіденційну інформацію щодо боржника, а отримання такої інформації судом після завершення розгляду справи і видачі виконавчого листа законом не передбачена. Крім того, згідно зі ст. 32 Конституції України, ст. 302 ЦК України ніхто без згоди особи не може збирати та поширювати конфіденційну інформацію про неї чи її персональні дані.

Також скаржник вважає, що державний виконавець залишив поза увагою визначену ЦПК України судову процедуру розгляду заяв про видачу виконавчого листа, коли суддя видає виконавчий лист без проведення судового засідання і без виклику стягувача і боржника. І таким чином, як державний виконавець, так і апеляційний суд при розгляді скарги на його дії не звернули уваги на те, що в суду чи заявника відсутні можливості без згоди боржника, який не викликався до суду, отримати дані, про які в своїй постанові зазначив державний виконавець.

У зв'язку з викладеним скаржник вважає висновок суду апеляційної інстанції про те, що державний виконавець правильно відмовив у відкритті провадження, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», так як у виконавчому документі відсутній ідентифікаційний код боржника (номер і серія паспорта - у разі відмови від прийняття коду), є таким, що не відповідає нормам чинного законодавства.

Крім того, скаржник наполягає на тому, що у разі відсутності у виконавчому листі ідентифікаційного коду боржника, державний виконавець був зобовязаний використати своє право на витребування документів, а саме інформації про ідентифікаційний код боржника. Оскільки у виконавчому документів передбачено звернення стягнення на конкретний автомобіль із повною ідентифікацією, тому скаржник вважає відмову у відкритті виконавчого провадження формальною, оскільки незрозуміло для чого державному виконавцю ідентифікаційний код боржника, коли виконавчим документом передбачено звернення стягнення на автомобіль, інформацію про який повністю вказано у виконавчому документі.

У звязку з вищенаведеним, скаржник просив суд визнати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_1 від 23.11.2015 року ВП №49446083 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), неправомірною та зобовязати Києво-Святошинського районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого 21.10.2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, справа №369/334/15-ц, провадження №2/369/823/15.

В судове засідання представник ПАТ «ПроКредит Банк» не зявився, направивши до канцелярії суду заяву з проханням розглянути скаргу без участі представника товариства, підтримавши при цьому скаргу у повному обсязі.

Інші учасники процесу в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду скарги повідомлені, причини неявки суду не відомі.

У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги ПАТ «ПроКредит Банк» з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як встановлено в судовому засіданні,ПАТ «ПроКредит Банк» на адресу відділу державної виконавчої служби рекомендованою кореспонденцією зі зворотнім повідомленням про було направлено заяву про відкриття виконавчого провадження від 11.11.2015 року та виконавчий лист, виданий 21.10.2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі №369/334/15-ц, провадження №2/369/823/15, (надалі - виконавчий документ) відповідно до якого, в рахунок часткового погашення заборгованості в загальній сумі 2 368 228,75 грн. (два мільйони триста шістдесят вісім тисяч двісті двадцять вісім гривень 75 копійок) за Рамковою угодою № FW/106.575 від 26.09.2012 року та договором про надання траншу № 106.43165/FW106.575 від 26.09.2012 року, звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки Lexus, модель LS 460L, тип - седан-В, 2007 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) VIN JTHGL46F475009580, номерний знак НОМЕР_1, що зареєстрований за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом продажу на електронних торгах в рамках виконавчого провадження за початковою ціною реалізації на підставі висновку про експертну оцінку предмету застави, підготовленого субєктом оціночної діяльності, призначеного постановою державного виконавця в межах виконавчого провадження про звернення стягнення предмет застави. Боржником у виконавчому документі зазначений ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (м. Боярка, вул. Короленка, 33, Києво-Святошинський р-н, Київська обл.)».

Після цього, до ПАТ «ПроКредит Банк», як стягувача, не надходило будь-яких документів щодо відкриття виконавчого провадження від Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції.

У звязку з відсутністю будь-якої інформації, зокрема про відкриття виконавчого провадження, представник стягувача направив до відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області заяву від 16.02.2016 року. Відповідь на зазначену заяву на адресу ПАТ «ПроКредит Банк» не надходила.

В подальшому, 22.06.2016 року за вх. №1-1/16/6125 у ПАТ «ПроКредит Банк» було зареєстровано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_1 від 23.11.2015 року серії ВП №49446083 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) на підставі того, що у виконавчому листі не було вказано ідентифікаційний код боржника. Згідно поштового конверту, дана постанову була направлена до ПАТ «ПроКредит Банк» 17.06.2016року.

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, частина 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому зокрема має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів (ч.1 ст. 360-7 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Судом встановлено, що державний виконавець ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області виніс спірну постанову неправомірно і без вжиття всіх необхідних заходів для виконання рішення суду, оскільки відомості про ідентифікаційні коди платників податків є відомостями, які виконавець самостійно має можливість отримати та застосувати в роботі.

Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що оспорювані дії державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ є такими, що не відповідають вимогам законодавства, а постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження від 23 листопада 2015 року, видана державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_1 (ВП № 49446083) є неправомірною.

Стосовно заявленої у скарзі вимоги про зобов'язання Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого 21.10.2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/334/15-ц (провадження № 2/369/823/15), судом встановлено наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету ОСОБА_4 Європи №R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_4 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Як роз'яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 року № 14, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Права державного виконавця, в тому числі при відкритті виконавчого провадження, чи відмови у відкритті врегульовані Законом України «Про виконавче провадження». При цьому останній враховує ряд факторів необхідних для прийняття відповідного рішення.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення вимог ПАТ «ПроКредит Банк» про зобов'язання Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого 21.10.2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/334/15-ц (провадження № 2/369/823/15), оскільки суд не вправі зобов'язувати державного виконавця до вчинення дій, які визначені Законом України "Про виконавче провадження" та можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 6, 11, 18, 19, 26 Закону України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ст. ст. 4, 10, 11, 60, 210, 383, 386, 387, 388 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_1 на постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, визнання неправомірною та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_1 від 23.11.2015 року ВП № 49446083 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) неправомірною.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні при проголошенні ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А.Я. Волчко