Справа № 182/5041/16-ц
Провадження № 2-о/0182/211/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.11.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кобеляцької - Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

народні засідателі Бездєтна О.І.

Фоміної О.П.

за участю заявниці ОСОБА_2

представника заявниці ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Орган опіки та піклування Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду із заявою про визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім, посилаючись на наступні обставини.

Вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_4 з 22.08.2007 року по 06.11.2010 року. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 21.07.2009 року з ОСОБА_4 на її користь було стягнуто аліменти у розмірі ? частки від його заробітку на утримання сина ОСОБА_5, починаючи з 15.06.2009 року і до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3. Діями державного виконавця було встановлено, що ОСОБА_4 з листопада 2014 року кошти на утримання дитини не сплачує, на виклики державного виконавця не з"являється, постанови державного виконавця про привід боржника до Нікопольського МВ УМВС України у Дніпропетровській області не виконані внаслідок відсутності боржника (згідно рапортів Нікопольського МВ УМВС України). Державним виконавцем також встановлено, що за адресою реєстрації місця проживання в АДРЕСА_1 ОСОБА_4 також не проживає, та встановити його місцезнаходження не вдалось. З вказаних причин боржника ОСОБА_4 оголошено в розшук за поданням державного виконавця. Також за поданням державного виконавця ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.08.2015 року боржника ОСОБА_4 тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон. З того часу минуло більше року. До теперішнього часу в місці постійного проживання про ОСОБА_4 нічого не відомо. Родичі та знайомі ОСОБА_4 адреси його перебування не знають. Органами внутрішніх справ проводяться розшукові заходи, але проведені пошуки жодних результатів не дали. Визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім їй необхідно для усиновлення її сина іншим чоловіком. Тому звернулась до суду.

В судовому засіданні заявниця свою заяву підтримала і просила суд її задовольнити. Суду пояснила, що ОСОБА_4 не бачила з того часу, як сину виповнилось 1 рік. Її колишня свекруха теж не знає, де він.

Представник заявниці заяву своєї довірительки підтримав, суду пояснив, що спочатку аліменти за свого сина оплачувала його мати, вона ж з"являлась й за викликами до державного виконавця. А з 2014 року зв"язок із колишньою свекрухою його довірительки взагалі перервався і аліменти сплачуватись теж перестали. Тому державний виконавець виходив за місцем реєстрації ОСОБА_4, але ніхто не знав, де він знаходиться. Нещодавно їм стало відомо, що й колишня свекруха його довірительки зверталась до суду з позовом про зняття свого сина ОСОБА_4 з реєстрації в своєму житлі. Але чим закінчилась цивільна справа не знають, бо не є сторонами по цій справі. ОСОБА_4 оголошувався в розшук, поліція і зараз його розшукує, але безрезультатно. Тому вважають, що мають повне право на визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. Вважає, що, якщо немає можливості позбавити ОСОБА_4 батьківських прав, його необхідно визнати безвісно відсутнім, бо це в інтересах дитини. ОСОБА_4 звертався до них із заявою про встановлення його часу спілкування з дитиною, але рішення по цій заяві винесено не було, оскільки заявник на комісію по розгляду заяви не прибув. І взагалі до них більше не звертався.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру.

Згідно зі ст.43 ЦК України, громадянин може бути в судовому порядку визнаний безвісно відсутнім, якщо напротязі одного року в місці його постійного проживання немає відомостей про його місце перебування.

Як встановлено в судовому засіданні, заявниця перебувала в шлюбі з ОСОБА_4 з 22.08.2007 року (а.с.6) по 06.11.2010 року (а.с.7). Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 21.07.2009 року з ОСОБА_4 на користь заявниці було стягнуто аліменти у розмірі ? частки від його заробітку на утримання сина ОСОБА_5, починаючи з 15.06.2009 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11). Діями державного виконавця було встановлено, що ОСОБА_4 з листопада 2014 року кошти на утримання дитини не сплачує, на виклики державного виконавця не з"являється, постанови державного виконавця про привід боржника до Нікопольського МВ УМВС України у Дніпропетровській області не виконані внаслідок відсутності боржника (згідно рапортів Нікопольського МВ УМВС України). Державним виконавцем також встановлено, що за адресою реєстрації місця проживання в АДРЕСА_1 ОСОБА_4 також не проживає, та встановити його місцезнаходження не вдалось (а.с.12-16). З вказаних причин боржника ОСОБА_4 оголошено в розшук за поданням державного виконавця (а.с.9). Також за поданням державного виконавця ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.08.2015 року боржника ОСОБА_4 тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон. З того часу минуло більше року. До теперішнього часу в місці постійного проживання про ОСОБА_4 нічого не відомо. Органами внутрішніх справ проводяться розшукові заходи, але проведені пошуки жодних результатів не дали (а.с.17-18). Визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім необхідно заявниці для усиновлення її сина іншим чоловіком.

За таких обставин суд вважає доведеним, що про ОСОБА_4 більше року немає відомостей про місце його перебування.

На підставі викладеного, керуючись ст.43 ЦК України, ст. 246-249 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Нікополя, безвісно відсутнім.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в десятиденний строк до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал

Народні засідателі: