Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є. у. № 317/3179/15
Провадження №22-ц/778/2389/16
Головуючий у 1-й інстанції: Гончаренко П.П.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Сапун О.А.,

суддів: Краснокутської О.М.

ОСОБА_2,

секретаря: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 16 березня 2016 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА :

05 жовтня 2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 17 140 грн. 35 коп.

В позові посилалось на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 31 грудня 2012 року ОСОБА_4 отримала кредит в розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором виконало в повному обсязі, надало відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором.

ОСОБА_4 своєчасно не надала банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками та іншими витратами, відповідно до умов Договору.

У звязку з допущеними відповідачем порушеннями зобовязань за кредитним договором, станом на 31 серпня 2015 року утворилась заборгованість на суму 17 140 грн. 35 коп., з яких заборгованість за кредитом становить 5 237 грн. 54 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом становить 9 146 грн. 56 коп., заборгованість за пенею та комісією становить 1 463 грн. 85 коп. Також ОСОБА_4 зобовязана сплатити штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, саме: 500 грн. - фіксована частина, 792 грн. 40 коп. - процента складова.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Посилаючись на викладене, банк просив стягнути з ОСОБА_4 борг по кредиту у розмірі 17 140 грн. 35 коп.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 16 березня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитом у сумі 5 237 грн. 54 коп., проценти за користування кредитними коштами у сумі 2 618 грн. 77 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» суму сплаченого судового збору в розмірі 600 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі

У судове засідання апеляційного суду Запорізької області представник апелянта не зявився, подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши у судовому засіданні апеляційного суду Запорізької області доповідь судді, вислухавши пояснення ОСОБА_4, її представника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом вимог статей 212,213 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням,що ґрунтується на всебічному,повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону в оскаржуваній частині рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Згідно з вимогами статті 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У статті 526 ЦК України зазначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до вимог статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,встановлених договором,а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що сторонами 31 жовтня 2012 року був укладений договір шляхом написання ОСОБА_4 анкети-заяви, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складає договір про надання банківських послуг ( а. с. 7 ).

За вказаним договором банк надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом зі строком повернення, що відповідає строку дії картки.

З наданої у судове засідання апеляційного суду ксерокопії свідоцтва про шлюб, а також з даних паспорта ОСОБА_4, вбачається, що відповідач з 12 вересня 2014 року має прізвище Гостева.

У позові банк посилався на те, що у зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором станом на 31 серпня 2015 року утворилась заборгованість на суму 17 140 грн. 35 коп., з яких заборгованість за кредитом становить 5 237 грн. 54 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом становить 9 146 грн. 56 коп., заборгованість за пенею та комісією становить 1 463 грн. 85 коп. Також ОСОБА_4 зобовязана сплатити штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, саме: 500 грн. - фіксована частина, 792 грн. 40 коп. - процента складова. При цьому в наданому розрахунку загальна сума комісії та пені зазначена без їх розмежування ( а. с. 5-6 ).

Згідно статей 525,526,530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк.

Оскільки ОСОБА_4 не виконувала зобовязання щодо погашення кредиту, станом на 31 серпня 2015 року утворилася заборгованість по тілу кредиту у розмірі 5 237 грн. 54 коп., яку суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача.

Також зясовано, що борг по кредиту утворився з 01 лютого 2014 року, тому на 31 серпня 2015 року розмір процентів, якій необхідно стягнути з боржника правильно визначений судом у 2 618 грн. 77 коп. ( за 20 місяців, з урахуванням 30% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту ).

В цій частині судове рішення відповідає фактичним обставинам справи, узгоджується з нормами матеріального права, підстав для зміни рішення в цій частині колегія суддів не вбачає.

Виходячи з положень статей 546,549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов,визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відмовляючи у стягненні штрафних санкцій, суд, встановивши порушення відповідачем виконання кредитних зобов'язань, послався на те, що банк не надав відповідного розрахунку.

З такими висновками суду в повній мірі погодитися не можна, оскільки суд дійшов їх з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з'ясувавши у повній мірі фактичні обставини справи та умови укладеного сторонами договору.

Відповідно до положень частини 2 статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно пункту 2.11.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні Клієнтом строку платежів за грошовими зобовязаннями більше ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. плюс 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісії ( а. с. 29 ).

Оскільки за положення статей 6,627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, то висновок суду про відсутність підстав для стягнення з відповідача, яка, як встановлено судом, прострочила виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, відмова в частині позову щодо стягнення штрафу у сумі 500 грн. (фіксована частина), та у сумі 392 грн. 82 коп. ( процентна складова від суми заборгованості 7 856 грн. 31 коп. ), є необґрунтованою та такою, що суперечить погодженим сторонами умовам договору.

З цих підстав рішення в названій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового, про часткове задоволення вимог.

Заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача одночасно зі штрафом і пені у розмірі 1 463 грн.85 коп., яка також нарахована за порушення строків платежів, не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15, яка згідно статті 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, висновок суду щодо відмови у стягненні з відповідача 1 463 грн.85 коп., визначених у розрахунку як пеня та комісія, слід вважати правильним по суті.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 307, статті 309 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є, у тому числі, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного в оскаржуваній частині рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні 500 грн. штрафу ( фіксованої частини), 392 грн. 82 коп. штрафу ( процентної складової ) з ухваленням нового рішення - про часткове задоволення позову. В іншій оскаржуваній частині рішення суду являється законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги - неприйнятними.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 16 березня 2016 року в частині відмови у позові щодо стягнення штрафу скасувати.

В цій частині ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» штраф фіксовану частину в сумі 500 грн., штраф процентну складову в сумі 392 грн. 82 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: