Справа № 495/8500/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Левченко А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/8500/16-ц

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Карналіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області

про встановлення факту належності майна та визнання права власності на успадковане майно

В С Т А Н О В И В :

28.10.2016 року ОСОБА_1(далі по тексту позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Виконавчого комітету Карналіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (далі по тексту відповідач) про встановлення факту належності майна та визнання права власності на успадковане майно (а.с.2-3).

Так, позивач просить суд визнати за дружиною ОСОБА_2, померлого 18.06.2012 року - ОСОБА_1, право власності на житловий будинок та господарські споруди за № 30 по вул. Титова в селі Карналіївка Білгород-Дністровського району Одеської області загальною площею по літ. «А» 86,8 кв.м., житлова 37 кв.м., який в цілому складається з житлового будинку літ. «А», літньої кухні літ. «В», гараж літ. «Ж», навіси літ. «Г», «З», «б», сараї літ. «Б», лазня літ. «Д», вбиральня літ. «Є», підвал літ. «з», веранда літ «а» та споруди під № 1-3.

Позивач ОСОБА_1, в судове засідання не з'явився, але його представник ОСОБА_3, подала до суду заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та розглянути справу за її відсутністю (а.с.44).

Представник відповідача Карналіївської СР, в судове засідання не зявився, але від сільського голови на адресу суду надійшла заява, згідно якої сільська рада просить суд розглянути справу за відсутності представника сільської ради відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.45).

Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає за можливе і необхідне, розглянути справу за відсутності сторін та їх представників, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 18.06.2012 помер чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 299173, виданим ВК Карналіївської СР Одеської області 19 червня 2012 року, актовий запис № 5 (а.с.6).

Після смерті 18.06.2012 року ОСОБА_2 відкрилась спадщина, зокрема у вигляді житлового будинку та господарських споруд за № 30 по вул. Титова в селі Карналіївка Білгород-Дністровського району Одеської області (а.с.10-14).

Відповідно до довідки Карналіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 175 від 07.09.2016 року власником житлового будинку № 30 по вул. Титова в селі Карналіївка Білгород-Дністровського району Одеської області був ОСОБА_2 на підставі запису погосподарської книги № 3, особовий рахунок № 0276-1 (а.с.8)

За твердженням позивача, встановлення факту приналежності житлового будинку № 30 по вул. Титова в селі Карналіївка Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_1 необхідне для отримання свідоцтва про право власності на успадкований будинок після смерті її чоловіка.

При зверненні до Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1, було відмовлено, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Рекомендовано звернутись до суду (а.с.16-17).

Дані обставини і стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із відповідною позовною заявою про встановлення факту належності майна та визнання права власності.

Відповідно до частини першої статті 234 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України).

Згідно із ч.2 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спори про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що має юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно абзацу другого п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, наведений ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності необхідних умов, суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. ст. 1261, 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив, а в другу чергу - рідні брати та сестри спадкодавця.

Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємцем ОСОБА_2 (померлого 18.06.2012 року) є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Положеннями ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Карналіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту належності майна та визнання права власності на успадковане майно.

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1233, 1234, 1236, 1261, 1262 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218, 234, 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Карналіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту належності майна та визнання права власності на успадковане майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Одеська область, Білгород-Дністровський район, село Карналіївка, вулиця Титова, 30, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на житловий будинок та господарські споруди за № 30 по вул. Титова в селі Карналіївка Білгород-Дністровського району Одеської області загальною площею 86,8 кв.м., житлова 37 кв.м., який в цілому складається з житлового будинку літ. «А», сараю літ. «Б», літньої кухні літ. «В», навісів літ. «Г», «З», лазня літ. «Д», вбиральні літ. «Є», гаражу літ. «Ж» та споруд під № 1-3, як спадкоємцем після померлого 18.06.2012 року ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко