Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Максименко М.С., розглянув цивільну справу за заявою ПАТ "КРЕДІ ОСОБА_1" до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду із зазначеною заявою, якою просив у солідарному порядку стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором, оскільки останні в добровільному порядку не виконують взяті на себе зобовязання. У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 (надалі за текстом відповідач 1) та відповідач ОСОБА_3 (надалі за текстом відповідач 2) позов не визнали, адже, як вказують, добросовісно виконували умови кредитного договору, однак у звязку підвищенням курсу долару США до гривні не можуть у повному обсязі сплачувати на рахунок позивача кошти за договором. Також, відповідачі просили суд скасувати нараховані позивачем пеню, штраф та відсотки і погодити перерахунок кредиту в національну валюту України по курсу на момент отримання кредиту. Представник позивача у судове засідання не зявився, проте надіслав заяву, якою просив проводити слухання справи за його відсутності. Позов підтримав та просив його задовольнити. Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини. 1 грудня 2006 року між АТ "Індустріально-Експортний Банк", правонаступником якого є позивач (а.с.9) та відповідачем 1 укладено кредитний договір № 2000 (а.с.20-26), згідно умов якого останній надано кредит у розмірі 34 000,00 доларів США зі сплатою 11,2% річних, щомісячної комісійної винагороди 0,15%, з терміном повернення до 1 грудня 2021 року. Кредит, згідно п. 1.2. договору, був наданий на оплату за нерухоме майно. До даного правочину вносились зміни та доповнення, шляхом укладення відповідних договорів (а.с.27-30). Виконання зобовязань відповідача 1 перед позивачем за вищевказаним кредитним договором забезпечено укладеним між останнім та відповідачем 1 грудня 2006 року договором поруки (а.с.31). Як вказує представник позивача відповідач 1 припинила виконувати взяті на себе зобов'язання по поверненню отриманого кредиту, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 1 жовтня 2015 року становить 15 468,84 долара США, що у гривневому еквіваленті на названу дату складає 329 418,65 гривень. За розрахунком наданим банком (а.с.19) така заборгованість та її еквівалент у гривні станом на 1 жовтня 2015 року складається з: строкова заборгованість по кредиту 12 430,48 доларів США (267 714,98 гривень); прострочена заборгованість за кредитом 1 510,58 доларів США (32 168,76 гривень); нараховані (строкові) відсотки за період з 1.09.2015 року по 30.09.2015 року 130,12 доларів США (2 770,99 гривень); нараховані (строкові) відсотки за період з 1.10.2015 року по 1.10.2015 року 4,34 долара США (92,42 гривні); нарахована (строкова) комісійна винагорода за період з 1.09.2015 року по 30.09.2015 року 21,14 долар США (450,14 гривень); нарахована (строкова) комісійна винагорода за період з 1.10.2015 року по 1.10.2015 року 0,70 доларів США (14,91 гривень); прострочена заборгованість по комісійній винагороді 155,33 доларів США (3 307,76 гривень); прострочена заборгованість по відсоткам за кредитом 919,48 доларів США (19 580,91 гривень); пеня за несвоєчасне погашення кредиту і процентів 296,67 доларів США (6 317,78 гривень).

Окремо суд звертає увагу на те, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість, за виключенням пені за несвоєчасне погашення кредиту, становить 15 172,17 долара США, однак у позові представником заявника зазначається така сума заборгованості у розмірі 15 172,16 долара США.

Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступним нормам матеріального права. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України.) Кредитний договір за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. ч. 1-2 ст. 554 ЦК України). Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч. 3 ст. 551 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Позивач з метою захисту своїх порушених прав, що знайшли своє відображення у порушенні відповідачем 1 умов кредитного договору та взятих на себе зобов'язань, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, як одним із способів та видів такого захисту. На даний час кредитний договір є діючим, оскільки позичальником не дотримано зобов'язань по поверненню грошових коштів. Також, суд встановив, що тривале порушення боргових зобов'язань в причинно-наслідковому зв'язку потягнуло за собою появу заборгованості. Відповідач 2, в свою чергу, як поручитель, відповідно до закону відповідає перед позивачем у тому ж обсязі, що і відповідач 1, відтак є солідарним боржником. Водночас, зважаючи на скрутне матеріальне становище відповідачів, суд вважає за можливе зменшити розмір нарахованих за кредитним договором пені за несвоєчасне погашення кредиту, а відтак до стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість у сумі 323 101,01 гривня. З огляду на вищевикладене позов підлягає до часткового задоволення. Клопотання відповідачів про погодження судом перерахунку кредиту в національну валюту України по курсу на момент отримання кредиту задоволенню не підлягає, за відсутності на те правових підстав і повноважень у суду.

Також, суд звертає увагу відповідачів на тому, що саме по собі зростання/ коливання курсу іноземної валюти не є підставою для невиконання умов укладеного кредитного договору, оскільки зазначене стосується обох сторін договору й позичальник при належній завбачливості міг, виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті. Окрім зазначеного, так як заява підлягає до часткового задоволення, на підставі приписів ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача у дольовому порядку слід стягнути судові витрати за розгляд даної справи пропорційно до задоволених вимог у розмірі по 2 897,05 гривень з кожного із відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, ст. 526, ст. 551, ст. 554, ст. 625, ст. 1054 ЦК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в солідарному порядку, на користь ПАТ "КРЕДІ ОСОБА_1" заборгованість за кредитним договором № 2000 від 1 грудня 2006 року в розмірі 323 101, 01 (триста двадцять три тисячі сто одна) гривень.

Стягнути з відповідачів на користь позивача, в дольовому порядку, судові витрати за розгляд даної справи по 2 897, 05 гривень з кожного відповідача.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.О. Грубіян