Справа № 192/247/16-ц
Провадження № 2/192/127/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" лютого 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Щербини Н. О.,
за участі секретаря судового засідання - Сербіної Л. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Солоне цивільну справу за позовом Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області як органу опіки та піклування в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - комунальний заклад освіти «Василівська загальноосвітня середня школа-інтернат», про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
Позивач, як орган опіки та піклування, звернувся до суду з позовом до відповідачки про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів.
На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач ОСОБА_5 є матір'ю неповнолітніх: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, які з 01 липня 2009 року взяті на облік в службі у справах дітей Солонянської райдержадміністрації як діти, які опинилися у складних життєвих обставинах у зв'язку з тим, що їхні батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню і утриманню дітей.
Позивач посилається на те, що діти з метою захисту їх прав та інтересів, були влаштовані до КЗ освіти Василіської загальноосвітньої школи-інтернату, а їхня мати жодного разу їх не відвідувала, не цікавилася їхнім здоров'ям, матеріально не підтримувала.
За місцем реєстрації та проживання відповідачки, остання характеризується негативно, ніде не працює, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, перебуває на обліку в сільській раді, як не благодійна сім'я, яка відноситься до категорії зі складними життєвими обставинами, зловживає спиртними напоями.
У зв'язку з зазначеним, позивач змушений в інтересах дітей звернутися з даним позовом до суду та просить позбавити відповідачку батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі, оскільки остання не працює та не має офіційного доходу.
Представник позивача - Солонянської районної державної адміністрації як орган опіки та піклування, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.45), в судове засідання 19 лютого 2016 року не з'явився, згідно поданої заяви просила здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.55-57).
Відповідач ОСОБА_5, яка про час та місце розгляду справи повідомлялася за місцем своєї реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с.48), звідки повістка про виклик до суду повернулася з відміткою «за зазначеною адресою не проживає» (а.с.49-51), що суд оцінює, як належне повідомлення відповідачки про час та місце розгляду справи, а про зміну місця проживання ні позивача, ні суд не повідомила, в судове засідання 19 лютого 2016 року не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, як не подала і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують.
Представник третьої особи - КЗО «Василівська середня загальноосвітня школа-інтернат», який про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.46), в судове засідання 19 лютого 2016 року не з'явився, згідно поданої заяви просили здійснювати розгляд справи за їхньої відсутності (а.с.52-54).
У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст. 224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом.
Відповідно до вимог ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, а згідно положень ч.2 ст.157, ст.180-182 цього Кодексу той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 є матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком яких є ОСОБА_6 (а.с.8,9,10,13,14,15).
Також судом встановлено, що ОСОБА_5 є матір'ю ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, відомості про батька якої, згідно витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою матері (а.с.11,12).
Згідно наказів служби у справах дітей Солонянської РДА від 01 липня 2009 року №№ 5,6,8 діти ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 взяті на облік, як діти, які опинилися у складних життєвих обставинах, у зв'язку з тим, що батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей (а.с.17-19), а ОСОБА_4 взята на облік згідно наказу від 04 січня 2016 року №2 (а.с.20).
На час розгляду справи неповнолітні ОСОБА_2, ОСОБА_3 перебувають в КЗО «Василівська середня загальноосвітня школа-інтернат» (а.с.25), ОСОБА_1 є учнем ДПТНЗ «Солонянський професійний аграрний ліцей» (а.с.32), ОСОБА_4 перебувала в КЗО «Дніпропетровський багатопрофільний начально-реабілітаційний центр № 9» ДОР» (а.с.22,26,27) та була переведена до КЗО «Василівська середня загальноосвітня школа-інтернат», який просить встановити статус зазначеним дітям, які проживають в інтернаті з 2009 року (а.с.36).
Судом під час розгляду справи було встановлено, що згідно листів від 03 листопада 2015 року (а.с.36), клопотання від 09 грудня 2015 року (а.с.37), довідок-характеристик від 02 грудня 2015 року від 08 грудня 2015 року (а.с.38,39) відповідачка за час перебування дітей в інтернаті жодного разу не відвідувала їх, не цікавилася їхнім навчанням, здоров'ям, матеріальної допомоги не надавала.
Статтею 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (редакція зі змінами,схваленими резолюцією від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Частиною 1 ст. 7 Конвенції передбачено, що дитина має право знати своїх батьків і має право на їх піклування.
Судом встановлено, що відповідачка згідно акта обстеження житлово-побутових умов від 04 березня 2010 року не працює, зловживає спритними напоями, з дітьми не проживає, не приділяє їм уваги, на співбесіди щодо зміни свого відношення до дітей не реагує (а.с.16,29).
Позивачем до матеріалів справи надано висновок «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4.» (а.с.40-42), який мотивований тим, що оскільки мати дітей ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, то з метою захисту їхніх інтересів, позбавлення батьківських прав є таким що відповідає нормам чинного законодавства.
Суд вважає, що висновок органу опіки та піклування від 15 січня 2016 року є достатньо обґрунтованим, а тому суд погоджується з ним.
Згідно зі ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, у разі, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Оскільки відповідачка ОСОБА_5 тривалий час ухиляється від виховання дітей, що виявляється в тому, що вона не бере жодної участі у їх вихованні, не спілкується з ними, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, навчанням, не піклується про їх фізичних та духовний розвиток, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти,то суд вважає, що є правові підстави для позбавлення її батьківських прав, оскільки невиконання або ухилення від виконання обов'язку по вихованню дітей може бути відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України підставою до застосування наслідків, передбачених Сімейним кодексом України, в тому числі і позбавлення батьківських прав, що вбачаться із висновку Солонянської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно її дітей: синів ОСОБА_8, ОСОБА_9, доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
На підставі наведеного, суд вважає, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним, таким що відповідає інтересам дітей, оскільки відповідачка не приймає участі у вихованні дітей, не виявляє стійкого бажання у виконанні батьківських обов'язків, ухиляється від сплати грошових коштів в добровільному порядку на утримання дітей, що дає суду підстави вважати, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, а перешкоди для їх виконання відсутні.
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно до статті ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частиною 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Згідно роз'яснень, наданих в а. 7 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, яка не має постійного місця роботи, стан здоров'я як відповідача, так і дітей, їх вік та потреби та вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 727 гривень 50 копійок щомісячно до досягнення дітьми повноліття, є такими що підлягають задоволенню в повному обсязі, з огляду на те, що Законом України «Про державний бюджет на 2016 рік» прожитковий мінімуму для дітей від 6 до 18 років станом на 01 січня 2016 року становить 1 455 гривень 00 копійок, а відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а позивач просить суд стягнути з відповідачки половину прожиткового мінімуму, визначеного законом на кожну дитину.
За таких обставин, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягають задоволенню, у зв'язку з чим з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач при зверненні з позовом до суду був звільнений від таких витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 7, 15, 141,150-155, 157-159, 180-182, п.2 ч.1 ст.164, ст.165 - 169 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд
Позов Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області як органу опіки та піклування в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - комунальний заклад освіти «Василівська загальноосвітня середня школа-інтернат», про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженку, зареєстровану та мешканку АДРЕСА_1, громадянку України, відносно неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області та відносно малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки села Сурсько-Михайлівка Солонянського району Дніпропетровської області, доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки села Сурсько-Михайлівка Солонянського району Дніпропетровської області, матір'ю яких вона є.
Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження, на користь органу опіки та піклування чи осіб, які будуть опікуватися дітьми, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 727 (сімсот двадцять сім) гривень 50 копійок щомісячно, починаючи з 27 січня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження, на користь органу опіки та піклування чи осіб, які будуть опікуватися дітьми, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 727 (сімсот двадцять сім) гривень 50 копійок щомісячно, починаючи з 27 січня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження, на користь органу опіки та піклування чи осіб, які будуть опікуватися дітьми, аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 727 (сімсот двадцять сім) гривень 50 копійок щомісячно, починаючи з 27 січня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження, на користь органу опіки та піклування чи осіб, які будуть опікуватися дітьми, аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 727 (сімсот двадцять сім) гривень 50 копійок щомісячно, починаючи з 27 січня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття.
Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі місячного платежу.
Стягнути з ОСОБА_5на користь держави судовий збір в розмірі 1 102 (одна тисяча сто дві) гривні 40 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, а строк на апеляційне оскарження рішення суду починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина