Справа № 372/2925/16-ц
Провадження № 2-1607/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Висоцької Г. В.

при секретарі Михайловій Я. Г.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Обухова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

31.10.2016 року позивач звернувся з позовом про зменшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтував наступним. За рішенням суду та на підставі виконавчого листа з позивача утримаються аліменти на користь відповідача ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також за рішенням суду утримуються аліменти на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання доньки Аріни, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позивач зазначає, що він офіційно працює, заробітну плату виплачують із запізненням та вона значно зменшилась, у звязку із чим не може доплачувати доньці Аріні, щоб сума аліментів була рівною для обох дітей. Позивач ставиться до обох дітей однаково. А тому просить суд зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_6 та збільшити розмір стягнення аліментів на користь дочки ОСОБА_7. Кошти від всіх видів доходу позивача, що з нього стягуються на утримання двох малолітніх дітей просить поділити по 16,5% кожній дитині.

В судовому засіданні позивач пояснив, що в даний час на користь відповідача ОСОБА_2 він сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини його доходів, що в процентному відношенні дорівнює 16,5 %, тому в позовних вимогах збільшення на користь ОСОБА_2 з 8% до 16,5 % зазначено помилково. В звязку з чим, позивач, після зазначених уточнень, просив лише зменшити розмір аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, із 1/4 частини його доходів до 1/6, обґрунтовуючи це зміною матеріального становища через зменшення розміру заробітної плати та однаковим ставленням до обох своїх дітей.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги після уточнення позивачем підтримала, та просила зменшити розмір аліментів на утримання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 1/4 частини до 1/6 усіх доходів позивача, з метою досягнення рівності в матеріальному забезпечення обох дітей.

Представники відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, мотивуючи це, по-перше відсутністю доказів погіршення матеріального стану позивача, а, по-друге, тяжким станом здоровя ОСОБА_5, який не дає їй змоги повноцінно підтримувати та матеріально забезпечувати дитину. Окрім цього, представник відповідача ОСОБА_4, яка також доводиться матірю ОСОБА_5 пояснила, що розмір заробітної плати ОСОБА_5 станом на червень 2016 року становив 1460 грн., починаючи з липня 2017 року вона перебуває на лікарняному із захворюванням кістки стегна, перелом носить патологічний характер, не повязаний із травмою, хвороба змушує її постійно дотримуватися постільного режиму, сімейні кошти спрямовані на лікування, єдиним джерелом доходу для дитини є аліменти батька.

Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню за наступних підстав.

У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Судом встановлено, що за рішенням Обухівського районного суду Київської області та на підставі виконавчого листа № 2-1673/08 виданого 16.12.2008 року з позивача утримуються аліменти на користь відповідача ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підтверджується копіює рішення та довідкою з місця роботи. За рішенням Обухівського районного суду Київської області від 31.08.2016 року з позивача стягуються аліменти на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання доньки Аріни, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що підтверджується копіює рішення наявною в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цих Кодексом.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Як встановлено судом, сімейний стан позивача не змінився, стан здоров'я не погіршився.

Із наданих суду довідок про доходи з місця роботи позивача не вбачається зменшення його заробітної плати за останній час, середній розмір заробітної плати після сплати всіх відрахувань, дорівнює 6000 грн. (а. с. 13). Суд звертає увагу, що після ухвалення рішення суду про стягнення з позивача аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини усіх його доходів, рішенням суду від 31 серпня 2016 року з нього почали стягуватися аліменти на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/6 частини, що, певним чином, свідчить про зміну його матеріального стану в сторону погіршення, проте суд в даному випадку віддає перевагу інтересам малолітньої дитини, а саме ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, з огляду на наступне.

Відповідно до довідки № 84 від 22.11.2016 року, виданою поліклінікою м. Українка Обухівського району, та консультативним висновком Київського місткого ортопедичного центру ендопротезування, хірургії та реабілітації від 29.09.2016 року, ОСОБА_5, яка доводиться матірю малолітнього ОСОБА_9, починаючи з 07.07.2016 року і до теперішнього часу знаходиться на лікарняному листі із діагнозом консолідуючий патологічний перелом лівого стегна (а. с. 26). Розмір заробітної плати ОСОБА_5 дорівнює 1460 грн. на місяць (а. с. 27), в повторному шлюбі вона не перебуває. Як вбачається із консультативного висновку ОСОБА_5 потребує ЛФК, операції та медикаментозного лікування, що, потребує від сімї додаткових матеріальних коштів.

Суд вважає, що в даному випадку зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, призведе до звуження прав цієї дитини щодо отримання матеріального утримання від батька.

При розгляді позовів, заявлених щодо зміни розміру аліментів, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року (справа № 143цс13).

Згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції "Про права дитини", в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Стаття 27 цієї Конвенції дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стосовно тверджень відповідача ОСОБА_2 про необхідність рівноцінного матеріального забезпечення обох дітей, суд, по-перше, спирається на конкретні обставини справи, та, по-друге, не заперечує права відповідача досягти рівності прав на матеріальне утримання шляхом звернення до суду із позовом про збільшення розміру аліментів.

На підставі викладеного та керуючись ст. 223 ЦПК України, ст. 192 Сімейного кодексу України та інші, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а в разі відсутності у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СуддяОСОБА_10