АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2315/16 Справа № 205/7198/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Федченко В. М. Доповідач - Єлізаренко І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Гайдук В.І., Калиновського А.Б.,

за участі секретаря - Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора про надання додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що пропустив строк для прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, з поважних причин, оскільки він є людиною похилого віку, має незадовільний стан здоров'я, на момент відкриття спадщини та протягом подальших шести місяців тривалий час тяжко хворів. За цей же період тимчасово перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ «ДМБКЛ №4» ДОР». Також мав скрутне матеріальне становище у зв'язку з потребою постійного лікування та придбанням медичних препаратів для лікування і підтримки здоров'я. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, тому просив надати йому додатковий строк у три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті його батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2015 року було замінено неналежного відповідача Другу Дніпропетровську державну нотаріальну контору на належного відповідача - ОСОБА_3 (а.с.19).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Надано ОСОБА_4 додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 січня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_3 є дітьми ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5, 6, 25, 32, 33).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, та житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2, а також на грошові внески, які розміщені в АТ «ІМЕКСБАНК» (а.с.37-44, 45, 53, 54, 59, 60).

З матеріалів справи вбачається, 20 червня 2015 року відповідач ОСОБА_3 звернулася до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 та грошових внесків у АТ «ІМЕКСБАНК» (а.с.47).

20 червня 2015 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадковий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, та свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові внески у АТ «ІМЕКСБАНК» (а.с.48).

06 серпня 2015 року ОСОБА_3 звернулася вдруге до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, після смерті її батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та 06 серпня 2015 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.53, 66).

14 серпня 2015 року позивач ОСОБА_4 звернувся до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після смерті його батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, та постановою державного нотаріуса Олехновича Л.Ю. від 14 серпня 2015 року позивачу ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 у зв'язку з пропуском ним строку для подачі заяві (а.с.4).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 суд першої інстанції посилався на те, що позивач пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, в силу похилого віку, стану свого здоров'я та відносин зі спадкодавцем, з яким він фактично не спілкувався і не відвідував, що є підставою для надання додаткового строку для прийняття спадщини, однак, погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Проте поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_3 - ОСОБА_5 (а.с.5, 6, 25, 32, 33).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, та житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2, а також на грошові внески, які розміщені в АТ «ІМЕКСБАНК» (а.с.37-44, 45, 53, 54, 59, 60).

20 червня 2015 року відповідач ОСОБА_3 звернулася до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 та грошових внесків у АТ «ІМЕКСБАНК» (а.с.47).

20 червня 2015 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадковий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, та свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові внески у АТ «ІМЕКСБАНК» (а.с.48).

06 серпня 2015 року ОСОБА_3 звернулася вдруге до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, після смерті її батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та 06 серпня 2015 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.53, 66).

14 серпня 2015 року позивач ОСОБА_4 звернувся із заявою до Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та Постановою державного нотаріуса Олехновича Л.Ю. від 14 серпня 2015 року позивачу ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_5 у зв'язку з пропуском ним строку для подачі заяві (а.с.4).

Звернувшись до суду із вищезазначеними позовними вимогами, позивач ОСОБА_4 посилався на те, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки він є людиною похилого віку, має незадовільний стан здоров'я, на момент

відкриття спадщини та протягом подальших шести місяців тривалий час тяжко хворів, в цей період тимчасово перебував на стаціонарному лікуванні, мав скрутне матеріальне становище у зв'язку з потребою постійного лікування та придбанням медичних препаратів для лікування і підтримки здоров'я (а.с.2).

З матеріалів справи вбачається позивач та його батько, до дня своєї смерті, проживали в одному місті - м.Дніпропетровськ (а.с.2, 3, 5).

Позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні КЗ «ДМБКЛ №4» ДОР» в період часу з 08 грудня 2014 року по 23 грудня 2014 року, клінічний діагноз: хронічний панкреатит, обмінний гепатоз, хронічний гастрит, гіпертонічна хвороба 2 ст. АГ 2 ст., гіпертензивне серце, гіпертонічна нейроангіопатія, ІХС: дифузний кардіосклероз, енцефалопатія 2 ст. складного генезу (атеросклероз МАГ, гіпертензивна) з вестибулопатією, розсіяною органічною симптоматикою (а.с. 7).

Однак, слід зазначити, що стаціонарне лікування після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач проходив одноразово протягом 15 днів - з 08 грудня 2014 року по 23 грудня 2014 року.

Будь-яких інших доказів щодо знаходження позивача на стаціонарному лікуванні після смерті батька протягом шести місяців, що могло б бути поважною причиною пропуску ним строку для прийняття спадщини, матеріали справи не містять.

Доказів на підтвердження того, що позивач не може самостійно пересуватися, не усвідомлює події, що відбуваються навколо нього чи має такий незадовільний стан здоров'я, що створювало б складнощі для вчасного подання до нотаріальної контори заяви (протягом шести місяців) про прийняття спадщини після смерті батька, матеріали справи також не містять.

Таким чином, суд першої інстанції не врахував того, що стаціонарне лікування позивача протягом 15 днів, пенсійний вік позивача, відсутність спілкування з батьком за його життя не є поважними причинами для надання судом додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, позивачем було пропущено строк для прийняття спадщини без поважних причин, які могли б бути пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для звернення його до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Така ж правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України у справі №6-1486цс15 від 04 листопада 2015 року.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора про надання додаткового строку для прийняття спадщини - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора про надання додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді