Справа № 658/4481/15-ц
(провадження № 2/658/182/16)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області

у складі: судді Терещенко О.Є.

при секретарі Оніщенко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Каховка, цивільну справу за по-зовом ОСОБА_1 до Чорнянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

08.12.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 19.02.2015 року помер її чоловік ОСОБА_2, який постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з на-двірними спорудами та земельна ділянка.

При зверненні позивачки до нотаріальної контори з заявою про оформлення спадкових прав, остання отримала відмову з посиланням на відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

ОСОБА_1 вказувала, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2, і прий-няла спадщину шляхом подання заяви до Каховської Державної районної нотаріальної контори.

Позивачка просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилося пі-сля смерті її чоловіка ОСОБА_2, а саме на житловий будинок літ.А, за-гальною площею 54,3 кв.м. і житловою площею 23,9 кв.м., а також споруди: прибудову літ «а» - 9,6 кв.м., ганок літ. «а1» - 1,6 кв.м., літню кухню літ. «Б» - 15,8 кв.м., тамбур літ. «б» - 7,6 кв.м., підвал літ. «під Б» - 14,2 кв.м, сарай літ. «В», площею 5,9 кв.м, гараж літ. «Г» - 23,3 кв.м., навіс літ. «Д» - 22,4 кв.м, сарай літ. «Є» - 47,5 кв.м, сарай літ. «Ж» - 5,8 кв.м, сарай літ. «З» - 5,9 кв.м, вбиральню літ «К» - 1,3 кв.м., огорожу літ. «№1», хвіртку літ. «№2», ворота літ. «№3», споруду літ. «№1», розта-шовані на земельній ділянці, розміром 0,2368 га за адресою: Херсонська область, Каховський район, с. Чорнянка, провулок Першотравневий 33.

В судове засідання позивачка не зявилася, надавши заяву, в якій наполягала на задоволенні позову, а справу просила розглянути без її присутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову, справу просив розглянути без його присутності.

Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.02.2015 року помер громадянин ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть станнього (а.с.4).

Згідно свідоцтву про укладення шлюбу ОСОБА_2 з 04.06.1977 року по момент смерті пе-ребував у шлюбі з ОСОБА_1 (позивачкою по справі) (а.с. 5).

У відповідності довідці Чорнянської сільської ради від 12.03.2015 (а.с.14) ОСОБА_2 про-живав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Бажаючи прийняти спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_2, позивачка зверну-лася 26.03.2015 року до Державної нотаріальної контори з відповідною заявою, але їй було відмов-лено, оскільки наданий позивачкою правовстановлюючий документ - договір купівлі-продажу, зареє-стрований Херсонською товарною біржею «Ва-Банк», укладений 16.03.1998 року, за реєстраційним №3--00032, на думку державного нотаріуса не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вказаний договір повинен бути нотаріально посвідчений (а.с.6-7).

Відповідно листу Державного нотаріуса Каховської районної Державної нотаріальної контори (а.с.29) 25 листопада 2015 року за р.№303 на імя ОСОБА_1 видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, надану для будівництва та обслуговування жит-лового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2368 га, яка розташована в с. Чорнянка Каховського району, провулок Першотравневий 33 (а.с.29).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 16.03.1998 року (а.с.8), зареєстрованого Хер-сонською Товарною біржею «Ва-Банк», за реєстраційним №3-00032, ОСОБА_2 чоловік пози-вачки ОСОБА_1, придбав у громадянина ОСОБА_3 житловий бу-динок літ «А», з надвірними спорудами: літньою кухнею літ. «Б» та огорожею №1-2, що знаходяться за адресою: с. Чорнянка Каховського району Херсонської області, провулок Першотравневий 33, які належали останньому (продавцю) на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 10.03.1998 року виконкомом Чорнянської сільради Каховського району на підставі ршення виконкому Чорнянської сільради №7 від 17.02.1998 року, зареєстрованого Каховським бюро технічної інвентаризації в книзі №4, рестр.номер №779 від 10.03.1998 року.

Реєстрація права власності на придбаний померлим ОСОБА_2 житловий будинок та господарські споруди відбулася 10.04.1998 року відповідно до вимог «Інструкції про порядок дер-жавної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, що перебувають у власності юри-дичних та фізичних осіб, затвердженої наказом №121 від 09.06.1998 року Державного комітету будів-ництва, архітектури та житлової політики України», що підтверджується печаткою Комунального підприємства «Каховське державне бюро технічної інвентаризації», Херсонської обласної ради, на договорі купівлі-продажу.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України від 10.12.1991 року №1956-XII «Про товарну бір-жу» ( яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) угоди, зареєстровані на біржі, не підляга-ють нотаріальному посвідченню.

З огляду на те, що біржова угода купівлі - продажу нерухомості, укладена між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрована на Херсонській товарній біржі «Ва-Банк», а також здійснено державну реєстрацію договору реєстратором КП «Ка-ховське бюро технічної інвентаризації», суд приходить до висновку, що вказана угода на момент її укладення не підлягала нотаріальному посвідченню, а отже і в повній мірі відповідала вимогам чин-ного законодавства, які діяли на той час.

Суд приймає до уваги, що 20 травня 2010 року Законом України №2275-17 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" стаття 15 Закону України "Про товарну біржу" була до-повнена частиною 6, відповідно до якої речі, визначені індивідуальними ознаками, не можуть бути предметом біржової торгівлі. Отже, із прийняттям вказаних змін до Закону України "Про товарну біржу", житлові будинки, які безперечно наділені індивідуальними ознаками, перестали бути предме-том торгівлі на товарних біржах.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоло-вікові на праві спільної сумісної власності.

У відповідності ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, кори-стування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право при йняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 3 даної норми передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Житловий будинок №33 (літ «А»), з надвірною спорудою літньою кухнею літ.«Б», огоро-жею №1-2, розташовані по провулку Першотравневому в с. Чорнянка Каховського району Херсон-ської області був придбаний ОСОБА_2 в період шлюбу з позивачкою, а тому, в силу статті 60 СК України, є майном, набутим подружжям під час шлюбу, належали дружині ОСОБА_1 та чо-ловікові ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності.

Позивачка є спадкоємицею першої черги спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_2, інших спадкоємців, які б могли претендувати на спадщину немає, а тому вважається такою, що фак-тично прийняла спадщину.

Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є неру-хоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно.

Згідно з частиною 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона ви-знається належною спадкоємцеві з часу її відкриття.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 Постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що особа може звернутися до суду за прави-лами позовного провадження лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Відповідно до п. 3.2 розділу З Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженоїнаказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію ре-чових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набран-ня чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаче-ної цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзакон-ними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домо-володінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра ко-мунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реє-страції прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реє-страцію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК таЗаконом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не по-требує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції Ук-раїни, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівниц-твом до 5 серпня 1992 року").

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадиб-них) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам зако-нодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстра-ції прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної ін-вентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів").

Згідно технічному паспорту, виданому КП «Каховське БТІ» на житловий будинок та госпо-дарські споруди за адресою: провул. Першотравневий 33, в с. Чорнянка Каховського району (а.с.15-18), житловий будинок літ. «А», літня кухня літ. «Б», тамбур «б», під «Б» підвал, прибудова «а», га-нок «а1» були збудовані в 1980 році.

На підставі вищевикладеного, вивчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши зібрані докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання права власності на житловий будинок літ. «А» та господарські споруди: літню кухню літ. «Б», тамбур «б», під «Б» під-вал, прибудову «а», ганок «а1», огорожу №1-2.

Задовольняючи позов в цій частині, суд виходить з того, що позивачка є спадкоємицею за за-коном і у встановлений законом строк прийняла спадщину, оскільки подала заяву до нотаріальної контори. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття. Тобто, пра-во власності позивачкою набуте правомірно на підставах, що встановлені законом.

Що стосується вимог позивачки щодо визнання за нею права власності на спадкове майно: господарські споруди : сарай літ. «В», площею 5,9 кв.м, гараж літ. «Г» - 23,3 кв.м., навіс літ. «Д» - 22,4 кв.м, сарай літ. «Є» - 47,5 кв.м, сарай літ. «Ж» - 5,8 кв.м, сарай літ. «З» - 5,9 кв.м, вбиральню літ «К» - 1,3 кв.м., хвіртку літ. «№2», ворота літ. «№3», споруду літ. «№І», то суд виходить з огляду на нижченаведене.

У відповідності ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме май-но вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває пра-ва власності на нього.

Відповідно розясненням Пленуму ВССУ, викладених у постанові №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами ст.376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівниц-тва», право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме май-но, не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Це майно не є обєк-том права власності.

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належа-ли спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Померлий ОСОБА_2 по договору купівлі-продажу від 16.03.1998 року придбав тільки жит-ловий будинок літ. «А» та господарські споруди: літню кухню літ. «Б», огорожу №1-2, тамбур «б», під «Б» підвал, прибудову «а», ганок «а1», але потім здійснив на відведеній йому земельній ділянці самочинне будівництво : сараю літ. «В», площею 5,9 кв.м, гаражу літ. «Г» - 23,3 кв.м., навісу літ. «Д» - 22,4 кв.м, сараю літ. «Є» - 47,5 кв.м, сараю літ. «Ж» - 5,8 кв.м, сараю літ. «З» - 5,9 кв.м, вбиральні літ «К» - 1,3 кв.м., хвіртки літ. «№2», воріт літ. «№3», споруди літ. «№І».

Оскільки при житті ОСОБА_2 своє право на узаконення цього будівництва не реалізував, тому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові «Про судову практику у справах про спадкування»від 30 травня 2008 року №7, до позивачки, як до спадкоємця, переходить право влас ності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі здійснення самочин-ного будівництва.

Визнання представником відповідача позову в частині визнання права власності на самочинне будівництво не має правового значення, оскільки суперечить закону, а тому, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, не може бути прийнято судом до уваги.

Приймаючи рішення в межах заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, суд враховує, що позивачка вимагає визнати за нею право власності саме на житловий будинок та на всі господарські споруди при житловому будинку, які не є самочинним будівництвом, а також заявляє вимогу сто-совно визнання за нею права на будівельні матеріали, які були витрачені на самочинно збудовані гос-подарські споруди, але не надає будь-якої документації на вказані будівельні матеріали.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 10, 60, 179, 209, 212-215, 217 ЦПК Ук-раїни, суд, -

в и р і ш и в :

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке залиши-лося після смерті її чоловіка ОСОБА_2, померлого 19.02.2015 року, а саме на:

житловий будинок літ.А, загальною площею 54,3 кв.м. і житловою площею 23,9 кв.м,

та господарські споруди:

-літню кухню літ. «Б», площею 15,8 кв.м.,

-підвал під «Б», площею 14,2 кв.м.

-тамбур «б», площею 7,6 кв.м.

-ганок «а1», площею 1,6 кв.м.

-прибудову «а», площею 9,6 кв.м.

-огорожу літ. «№1, №2,

-які розташовані на земельній ділянці, розміром 0,2368 га за адресою: Херсонська область, Каховський район, с. Чорнянка, провулок Першотравневий 33.

В решті інших позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його про-голошення через Каховський міськрайонний суд Херсонської області. Особи, які брали участь у спра-ві, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть по-дати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, як-що апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не ска-совано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. Є. Терещенко