Справа № 464/8215/15-ц
пр.№ 2/464/478/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2016 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Рудакова І.П.

за участі секретаря судового засідання Гевко О.-В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом, в якому з уточненням просить солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за період 01.07.2014 по 31.08.2016 за послугу з централізованого опалення у розмірі 5919,22 грн. та послугу з централізованого постачання гарячої води у сумі 1716,58 грн., а всього у сумі 7635,80 грн.; стягнути з відповідачів сплачений судовий збір у сумі 1218,00 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачі належними чином не проводили плату за надані послуги з теплопостачання, внаслідок чого утворилася заборгованість на спірну суму.

У судове засідання представник позивача не з'явився, хоча належним чином повідомлялись про місце і час розгляду справи; подав суду клопотання про слухання справи у його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи.

У судове засідання відповідачі не зявились, хоча належним чином повідомлялись про місце і час розгляду справи; подали суду заяву про слухання справи у їх відсутності. Подали суду письмову заперечення, згідно з яких покликають на обставини, що жодних письмових цивільно-правових договорів про отримання вказаних послуг не укладали, а тому відсутні будь-які зобовязання перед позивачем; останнім грубо порушено гарантії соціального захисту населення при оплаті за житлово-комунальних послуги та випередження зростання доходів населення над зростанням цін/тарифів всі ці обставини є підстави для відмови у задоволенні позовних вимог.

Суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності осіб, що не зявились.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та зясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири, зареєстровані та проживають за адресою АДРЕСА_1, користуються житлово-комунальними послугами, зокрема послугами з централізованого опалення та централізованим постачанням гарячої води, які надає позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго» .

Відповідно до ст.ст.67, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. До комунальних послуг відносяться, зокрема, централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо (ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). На підставі п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в редакції постанови КМ України від 24.01.2006 р. №45), ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власники та наймачі (орендарі) квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

З представленого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач нерегулярно та не в повному розмірі сплачував за надані послуги з централізованого опалення, внаслідок чого за період з 01.07.2014 по 31.08.2016, утворилася заборгованість у розмірі 5919,22 грн. за послуги з централізованого опалення та 1716,58 грн. за послуги з централізованого постачання гарячої води, що підтверджується представленим позивачем суду розрахунком.

Розглядаючи доводи відповідачів на відсутність з позивачем укладеного договору про надання житлово-комунальних послуг, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно із ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Таким чином, ЛМКП «Львівтеплоенерго» надавало відповідачам послуги з централізованого теплопостачання, останні її споживали, від її отримання не відмовлялися, тобто між сторонами встановлені фактичні договірні відносини на тих умовах, за яких надається ця послуга.

Також враховується позиція Верховного Суду України, яка висловлена у постанові під час розгляду справи № 6-59цс13 від 30.10.2013 р., згідно з якою, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі.

В силу вимог ст.360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Отже, відсутність між сторонами письмового договору про надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення відповідачів від їх оплати.

Доводи відповідача про те, що позивачем неправильно розрахована суму боргу, оскільки слід застосувати 50-процентну знижку на комунальні послуги, яка надається йому, як офіцеру старшого начальницького складу кримінально-виконавчої служби та членам його сімї згідно пункту 5 ст. 23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" від 23 червня 2005 року; пункту 5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України; ст. 22 Закону України Про міліцію не приймаються судом з наступних підстав.

Сторонами не оспорюється той факт, що відповідач та члени його сімї відповідно до норм зазначеного законодавства мають право на 50-відсоткову знижку по оплаті комунальних послуг.

Отже, у даній справі, правовідносини сторін, які виникли з приводу забезпечення державою соціального захисту працівника кримінально-виконавчої служби у вигляді надання йому 50-процентної знижки з оплати за послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води за період з 01.07.14р. по 31.08.16р., регулювалися ст.22 Закону України Про міліцію( зі змінами та доповненнями), Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2003 року №426(зі змінами та доповненнями), підпунктом 169.4.1 пункту 169.4 статті 169 Податкового кодексу України, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про національну поліцію».

Аналіз зазначених правових норм дає підстави суду для висновку про те, що розрахунки позивача (а.с.5,6, 88, 89) виконані відповідно до порядку, визначеного вище наведеними законами та підзаконними актами.

З відомостей про нарахування (а.с.5,6, 88, 89) убачається, що позивачем при нарахуванні заборгованості до 01.07.15р. враховувалася пільга, передбачена зазначеним законодавством.

Крім того, відповідачі не були позбавлені можливості звернутися з відповідною заявою та документами до позивача для проведення перерахунку заборгованості або з позовом в суд з цього приводу. Розрахунки заборгованості, викладені ввідомостях про нарахування та оплату послуг, відповідачами не оспорено та приймаються судом до уваги. Підстав для застосування 50-процентної знижки на комунальні послуги відповідачам в подальшому суд не знаходить. Доказів на підтвердження прав на зазначену знижку відповідачами не надано.

Перевіривши розрахунки, суд вважає, що позивачем правильно розрахована заборгованість за послугу з централізованого опалення у розмірі 5919,22 грн. та за послугу з централізованого постачання гарячої води- 1716,58 грн., а всього в сумі 7635,80грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що з ОСОБА_1, ОСОБА_2 необхідно стягнути солідарно на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за період з 01.07.2014 по 30.04.2016 за послугу з централізованого опалення у розмірі 5919,22 грн. та за послугу з централізованого постачання гарячої води у сумі 1716,58 грн., а всього у розмірі 7635,80грн.

Крім цього, згідно зі ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути по 609,00 грн. судового збору з кожного.

На підставі ст.ст.16, 202, 205, 218 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ст.22 Закону України Про міліцію( зі змінами та доповненнями), Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2003 року №426(зі змінами та доповненнями), підпунктом 169.4.1 пункту 169.4 статті 169 Податкового кодексу України, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про національну поліцію»та керуючись ст.ст.10, 60, 88, 208, 212-216, 360-7 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

уточнений позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за період з 01.07.2014 по 30.04.2016 за послугу з централізованого опалення у розмірі 5919,22 грн. та за послугу з централізованого постачання гарячої води у сумі 1716,58 грн., а всього у розмірі 7635 / сім тисяч шістсот тридцять пять/ гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» по 609,00 грн. судового збору з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Рудаков І. П.