Провадження № 2/521/5097/16
15 листопада 2016 року
Малиновський районний суд м.Одеси у складі
головуючого судді Мурзенка М. В.
при секретарі Кіліян О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зняття з реєстрації та виселення з квартири без надання іншого житлового приміщення,
Представник позивача ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зняття з реєстрації та виселення з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.
Позов мотивовано тим, що позивач є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. В зазначеній квартирі проживають відповідачі, не маючи на те жодних правових підстав. Позивач неодноразово звертався до відповідачів з питанням щодо добровільного зняття з реєстрації та виселення з його власності. Проте, будь які спроби врегулювати спір в позасудовому порядку не вбачається можливим, оскільки відповідачі ігнорують його прохання, двері до квартири не відчиняють, на дзвінки не відповідають. На сьогоднішній день відповідачі проживають і зареєстровані в даній квартирі, чим чинять перешкоди в заселенні позивача, законного власника, що стало підставою для звернення з позовом до суду.
Позивач в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує(а.с.40)
Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, заяв про розгляд справи за їх відсутності, а також доказів поважності причин неприбуття в судове засідання не надано, у звязку із чим суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.
Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується копією договору дарування від 26.02.2016 року (а.с.9-10) та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.11)
ОСОБА_2 зареєстрований у вказаній квартирі з 09.08.2002 року, ОСОБА_4 зареєстрований з 07.06.2006 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 зареєстровані з 31.03.2010 року, що підтверджується копією відповідної довідки (а.с.8)
Позивач звертався до відповідачів із проханням виселення та зняття з реєстрації, проте вказане залишилось без задоволення (а.с.12), також позивач звертався до Хмельницького відділу поліції Малиновського ВП м.Одеси ГУНП в Одеській області із заявою про порушення його прав (а.с.13)
Згідно ст. 9 ч. 4 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення чи обмежений у праві користування житловим приміщенням інакше як на підставі та в порядку, передбаченого законом.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст.391 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.16,386,391 ЦК України .
Згідно ст.150 ЖК Української РСР , громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ст. 316 ЦК Україниправом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ст. 317 Цивільного Кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідност. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсннні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Таким чином, суд доходить висновку, що права позивача, як законного власника квартири порушені. Відповідачі проживають у спірній квартирі без належних на те підстав, чим роблять неможливим вселення позивача до вказаної квартири. З цих підстав, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог про виселення з квартири без надання іншого житлового приміщення.
Що стосується позовних вимог про зняття з реєстрації відповідачів, то дані вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав, оскільки суд не вправі вирішувати питання про права та обовязки осіб, які не брали участь у справі, клопотання про залучення органу ДМС України до участі у справі в якості відповідача позивачем не заявлялось, відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду, що набрало законної сили, яким особу було виселено, є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.
Керуючись ст. 4,150 ЖК Української РСР, ст. 316,317,319,321,391 ЦК України, ст.10, 11, 14, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, без надання іншого жилого приміщення.
В задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 грн 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. В. Мурзенко