АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Вербової І.М., Білич І.М.

при секретарі: Литвиненко Р.С.

за участю осіб:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Голубєвої І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа: Інспекція з питань захисту прав споживачів про визнання права на приведення умов договору у відповідність до чинного законодавства, зобов'язання здійснити реструктуризацію заборгованості за кредитним договором,-

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 лютого 2016року

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 лютого 2016року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», третя особа: Інспекція з питань захисту прав споживачів про визнання права на приведення умов договору у відповідність до чинного законодавства, зобов'язання здійснити реструктуризацію заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Справа №753/17760/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5761/2016
Головуючий у суді першої інстанції:О.М.Колесник
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Л.Д.Поливач
Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не в повній мірі з'ясував обставини справи, які мали суттєве значення для правомірного її вирішення, не дослідив надані докази, дослідження яких має суттєве значення при вирішенні справи. Вважає, що відмовившись від реструктуризації його боргу на умовах Меморандуму у січні-лютому 2015 року ПАТ «Дельта Банк» порушив публічно прийняті зобов'язання. Звернув увагу суду на суттєву зміну обставин, що не залежні від жодної зі сторін, але в рамках даного договору вони мали різко негативний вплив на нього, та надзвичайно сприятливі для банку, адже трикратне зростання гривневої вартості кредитного зобов'язання з початку 2014 року - це 200 відсотків курсових супер прибутків у балансі Банку.

В суді апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в ній та просили скаргу задовольнити.

Представник відповідача Голубєва І.В. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Третя особа Інспекція з питань захисту прав споживачів явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, а тому колегія суддів вважала за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника третьої особи з урахуванням вимог ч.2 ст.305 ЦПК України, оскільки неявка зазначеної особи в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Так, відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано належних доказів порушення банком його законних прав чи інтересів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 09.07.2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», внаслідок відступлення права вимоги, та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2627/0708/45-028, за умовами якого банк надав позивачу кредит на купівлю житлової нерухомості в розмірі 68 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11,9% річних та строком повернення до 07.07.2038року. Банком виконано свою частину обов'язків за кредитним договором та надано позивачу кошти в розмірі 68 000 доларів США.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або іншафінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до вимог ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Вимогами ст.627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, згідно ст. 628 ЦК України.

Як вбачається, пунктом 3.1.1 кредитного договору передбачено, що позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п. 3.2 цього договору, шляхом здійснення фіксованих платежів у сумі 694,23 доларів США у чітко встановлений кредитним договором термін 10 числа кожного місяця та в день закінчення кредитного договору.

Згідно зі ст. 36 Закону України «Про Національний банк України» офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється Національним банком України. Крім того, відповідно до Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України за №496 від 12.11.2003 року, офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долара США, встановлюється щоденно.

Відповідно до п. 11.1 кредитного договору підписанням даного договору позичальник повністю розуміє всі умови договору, свої права та обов'язки за цим договором і погоджується з ними.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач під час укладення кредитного договору був ознайомлений з його умовами та висловив своє волевиявлення шляхом підписання зазначеного договору та при укладенні кредитного договору в іноземній валюті, беручи на себе обов'язки щодо погашення цього кредиту саме в доларах США, ОСОБА_1 повинен був усвідомлювати, що курс національної валюти до гривні не є незмінним та те, що зміна цього курсу можливо настане, а тому повинен передбачити всі ризики за цим договором.

У свою чергу, ОСОБА_1 було обрано валютне кредитування саме у доларах США, оскільки в цій валюті процентна ставка була суттєво нижчою, ніж в національній валюті. А з цього вбачається, що після проведення з ним переддоговірної роботи щодо повідомлення про сукупну вартість кредиту та реальну проценту ставку, прийняття таких умов кредитування було все ж таки волевиявленням ОСОБА_1

Крім цього, ОСОБА_1 відповідно до приписів Закону України «Про захист прав споживачів» мав право відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин протягом чотирнадцяти календарних днів, чого ним вчинено не було.

Так, пунктом 12 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. Тобто, надання реструктуризації заборгованості за договором про надання споживчого кредиту - це право банку, а не обов'язок.

Положеннями статті 652 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, па що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Таким чином, посилання ОСОБА_1 у апеляційній скарзі на ту обставину, що на момент укладення договору курс 1долара США становив 5,54 гривен, а станом на 23 грудня 2014 року курс 1 долара США становив 15,66 гривен, а тому відповідач повинен привести кредитний договір у відповідність з чинним законодавством з питань захисту прав споживачів, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки відповідно до Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют курсу банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України за № 496 від 12.11.2013року, офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долара США, встановлюється щоденно. Доказів того, що при укладенні даного договору сторони були впевнені у тому, що така зміна обставин, як зміна курсу гривні до іноземних валют, не настане ОСОБА_1 у розпорядження суду не надано. Відсутність у боржника коштів необхідних для погашення заборгованості за кредитом також не може бути підставою звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання в силу положень ст. 617 ЦК України.

Та обставина, що кредитний договір №2627/0708/45-028від 07.08.2008 року повинен бути приведений у відповідність з чинним законодавством з питань захисту прав споживачів, з урахуванням положень Меморандуму щодо врегулювання питання реструктуризацію споживчих кредитів в іноземній валюті, на яку ОСОБА_1 посилається у апеляційній скарзі як на підставу задоволення позову, не береться колегією суддів до уваги, оскільки не ґрунтується на вимогах закону виходячи з наступного.

Як вбачається, при вирішенні даного спору судом першої інстанції враховано, що на підставі Постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 року №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 року за №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», на підставі якого вирішено розпочати ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно.

Відтак, спеціальним законом, який має пріоритет перед іншими нормами законодавства під час тимчасової адміністрації та ліквідації банків та в питаннях регулювання правовідносин у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, є Закон від 23.02.2012 р. №4452 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з ч.3 ст.1 якого відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку, та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Відповідно до ч. 8 Перехідних Положень зазначеного Закону законодавчі таінші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, для правовідносин, що виникають під час тимчасової адміністрації або ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду, пріоритетними є норми Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до положень статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», визначено обсяг повноважень Уповноваженої особи Фонду з дня її призначення.

Враховуючи вичерпний перелік повноважень Уповноваженої особи Фонду, який передбачений положеннями ст. 48 Закону, під час ліквідації не підлягають задоволенню вимоги клієнтів, які мають зобов'язання перед банком, на предмет проведення операцій щодо внесення змін до діючих кредитних договорів, в тому числі в частині: реструктуризації (зміна графіку погашення заборгованості та процентів, зменшення процентної ставки; тощо); пролонгації (продовження строку дії кредитного договору); конвертації (зміна валюти кредиту).

За наведених обставин, доведеним є той факт, що на час звернення позивача з даним позовом до суду, ПАТ «Дельта Банк» перебуває у стадії ліквідації, а виходячи з положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації та ліквідації банку Уповноважена особа не має законодавчих підстав вчиняти будь-які дії згідно Меморандуму щодо врегулювання питання реструктуризації споживчих кредитів в іноземній валюті, та такі вимоги не підлягають задоволенню і в порядку судового розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Справу було розглянуто судом першої інстанції на підставі встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та належних доказів.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 лютого 2016року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: