Провадження № 4-с/369/144/16
УХВАЛА

Іменем України

26.12.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчка А.Я.,

за участю секретаря Ведмеденко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство з обмеженою відповідальністю «Укрсоцбанк», відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, на рішення державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

16.12.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою.

Свої вимоги скаржник мотивував тим, що йому нещодавно стало відомо, що на його майно у звязку з перебуванням у відділі державної виконавчої служби Києво-Святошинського РУЮ Київської області на примусовому виконанні виконавчого листа № 2-4927/2010, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області 04.07.2011, було накладено арешт на його майно.

Для зясування всіх обставин 14.12.2016 представник скаржника ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження № 30600153 щодо примусового виконання вище згаданого виконавчого документу.

Зі слів скаржника, вбачається, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.12.2010, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21.02.2011, було задоволено позов ВАТ «УніКредит Банк», стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «УніКредит Банк», який являється правонаступником ВАТ ОСОБА_3, заборгованість по кредитному договору у сумі: 853 542,23 грн. заборгованість за кредитом, 56 268,45 грн. заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, 2 881,81 грн. заборгованість по поверненні кредиту, 50,00 грн. штраф за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобовязань, а всього в сумі 912 742,14 грн., а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УніКредит Банк», який являється правонаступником ВАТ ОСОБА_3, суму державного мита у розмірі 1 700,00 грн. та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 грн.

04.02.2011 Києво-Святошинським районним судом Київської області для виконання зазначеного судового рішення було видано виконавчий лист № 2-4927/2010 року.

05.01.2012 від ПАТ «УніКредит Банк» до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області надійшла заява про примусове виконання вище згаданого рішення суду на підставі зазначеного виконавчого документу, де, поруч із іншим, стягувач просив накласти арешт на існуючі у боржника майно та грошові кошти у разі невиконання останнім рішення у строк, встановлений для добровільного виконання. До даної заяви було долучено виконавчий лист, судові рішення, іпотечний договір.

Для виконання даного виконавчого листа державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області було прийнято 10.01.2012 постанову про відкриття виконавчого провадження № 30600153 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УНіКредит Банк» 914 562,14 грн. У даній постанові державним виконавцем було встановлено боржнику строк для добровільного виконання рішення у 7 днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Як стверджує, скаржник зазначену постанову державного виконавця не було направлено боржнику, тому він її не отримав та не знав про її існування, і, відповідно, не міг її виконати, а отже, у державного виконавця не було законних підстав вважати, що боржником не було виконано судове рішення у добровільному порядку у встановлений ним строк.

До того ж, до матеріалів виконавчого провадження стягувачем було надано іпотечний договір та витяги про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та про реєстрацію у державному реєстрі іпотек від 22.08.2008, відповідно до яких для забезпечення зобовязань перед ПАТ «УНіКредит Банк», у звязку з невиконанням яких і було рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.10.2010 стягнуто з ОСОБА_1 912 742,14 грн. боргу, останнім було передано в іпотеку належну йому на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1, на підставі чого нотаріусом було накладено заборону відчуження цієї квартири.

Попри це, старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_4 постановою від 20.01.2012 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у рамках виконавчого провадження № 30600153 наклав арешт на все майно скаржника у межах суми звернення стягнення 1 006 118,35 грн., а також оголосив заборону відчуження будь-якого майна, що належить ОСОБА_1, в межах суми боргу.

Крім того, старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_4 постановою від 10.04.2012 про арешт коштів боржника у рамках виконавчого провадження № 30600153 наклав арешт на кошти ОСОБА_1 у межах суми 1 006 118,35 грн., які знаходяться на рахунках: КРД АТ «ОСОБА_5 ОСОБА_4» м. Київ, МФО 322904, р/р НОМЕР_1; КРД АТ «ОСОБА_5 ОСОБА_4» м. Київ, МФО 322904, р/р 87; АТ «ОСОБА_5 ОСОБА_4» у м. Києві, МФО 380805, р/р 7; Філія ПАТ «УніКредит Банк» у м. Києві, МФО 300744, р/р 6070; АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, р/р 2800.

Також старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_4 постановою від 15.05.2013 про розшук майна боржника у рамках виконавчого провадження № 30600153 оголосив розшук належного боржнику ОСОБА_1 майна: КАМАЗ 5511, 1979 р.в., колір зелений, № двигуна 1257493, д.р.н. АІ 2410 ВК; MERCEDES-BENZ 208D, 1993 р.в., колір сірий, № кузова WDB6013671P322209, д.р.н. 66649 КК; MERCEDES-BENZ 307, 1986 р.в., колір білий, № кузова WDB0607, д.р.н. 8620 КХТ.

Поруч із цим, старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_4 постановами від 15.05.2013 про стягнення з боржника виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у рамках виконавчого провадження № 30600153 було стягнуто зі скаржника виконавчий збір у розмірі 91 456,21 грн. та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 100,00 грн.

Тобто, на думку скаржника, по суті, державний виконавець, не маючи належних доказів того, що боржника взагалі було повідомлено про відкриття виконавчого провадження та встановлення 7-денного строку для добровільного виконання рішення суду, безпідставно вважав, що він був повідомлений про це, але все-таки не виконав добровільно рішення суду, внаслідок чого передчасно наклав арешт на грошові кошти та майно боржника, наклав заборону відчуження майна боржника, оголосив у розшук транспортні засоби, належні боржнику, стягнув з боржника виконавчий збір та витрати, повязані з в чиненням виконавчих дій.

Скаржник звернув увагу суду на те, що цим самим державний виконавець на разі штучно створив умови, коли боржник немає можливості реалізувати належне йому майно (земельні ділянки та транспортні засоби) з метою добровільного виконання рішення суду, а також збільшив майнові зобовязання боржника на розмір виконавчого збору та витрат, повязаних з вчиненням виконавчих дій, що є прямим порушенням вимог ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час винесення оскаржуваних постанов).

Більш того, державним виконавцем при винесенні постанов про накладення заборон відчуження та арештів на майно та кошти боржника, про оголошення у розшук майна боржника було проігноровано те, що зобовязання ОСОБА_1 перед ПАТ «УНіКредит Банк», у звязку з невиконанням яких було рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.10.2010 стягнуто з ОСОБА_1 912 742,14 грн. боргу, були забезпечені передачею в іпотеку належної боржнику на праві власності квартири за адресою: АДРЕСА_1, на підставі чого нотаріусом було накладено заборону відчуження цієї квартири. Вартості зазначеної квартири достатньо для погашення заборгованості перед стягувачем.

Посилаючись на викладене вище та норми закону, скаржник просив суд: визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_4 від 20.01.2012 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у рамках виконавчого провадження № 30600153, відповідно до якої було накладено арешт на все майно ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 1 006 118,35 грн., а також оголошено заборону відчуження будь-якого майна, що належить ОСОБА_1, в межах суми боргу; визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_4 від 10.04.2012 про арешт коштів боржника у рамках виконавчого провадження № 30600153, відповідно до якої було накладено арешт на кошти ОСОБА_1 у межах суми 1 006 118,35 грн., які знаходяться на рахунках: КРД АТ «ОСОБА_5 ОСОБА_4» м. Київ, МФО 322904, р/р НОМЕР_1; КРД АТ «ОСОБА_5 ОСОБА_4» м. Київ, МФО 322904, р/р 87; АТ «ОСОБА_5 ОСОБА_4» у м. Києві, МФО 380805, р/р 7; Філія ПАТ «УніКредит Банк» у м. Києві, МФО 300744, р/р 6070; АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, р/р 2800; визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_4 від 15.05.2013 про розшук майна боржника у рамках виконавчого провадження № 30600153, відповідно до якої було оголошено розшук належного боржнику ОСОБА_1 майна: КАМАЗ 5511, 1979 р.в., колір зелений, № двигуна 1257493, д.р.н. АІ 2410 ВК; MERCEDES-BENZ 208D, 1993 р.в., колір сірий, № кузова WDB6013671P322209, д.р.н. 66649 КК; MERCEDES-BENZ 307, 1986 р.в., колір білий, № кузова WDB0607, д.р.н. 8620 КХТ; визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_4 від 15.05.2013 про стягнення з боржника виконавчого збору у рамках виконавчого провадження № 30600153, відповідно до якої було стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 91 456,21 грн.; визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Власюка А.В. відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області від 15.05.2013 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у рамках виконавчого провадження № 30600153, відповідно до якої було стягнуто з ОСОБА_1 витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 100,00 грн.

Представник скаржника у судове засідання не зявилась, направила заяву згідно якої просила слухати справу за її відсутності та відсутності скаржника, скаргу просила задовольнити.

Заінтересована особа публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» в судове засідання свого представника не направило, про час, день та місце розгляду справи повідомлене належним чином, причини неявки свого представника суду не повідомило.

Заінтересована особа відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинського РУЮ Київської області у судове засідання свого представника теж не направив, звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи без участі його представника, надав суду належним чином засвідчені копії виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у відділі державної виконавчої служби Києво-Святошинського РУЮ Київської області на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист № 2-4927/2010, виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області 04.07.2011.

14.12.2016 представник скаржника ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження № 30600153 щодо примусового виконання вище згаданого виконавчого документу.

З матеріалів зазначеного виконавчого провадження вбачається, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.12.2010, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21.02.2011, було задоволено позов ВАТ «УніКредит Банк», стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «УніКредит Банк», який являється правонаступником ВАТ ОСОБА_3, заборгованість по кредитному договору у сумі: 853 542,23 грн. заборгованість за кредитом, 56 268,45 грн. заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, 2 881,81 грн. заборгованість по поверненні кредиту, 50,00 грн. штраф за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобовязань, а всього в сумі 912 742,14 грн., а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УніКредит Банк», який являється правонаступником ВАТ ОСОБА_3, суму державного мита у розмірі 1 700,00 грн. та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 грн.

04.02.2011 Києво-Святошинським районним судом Київської області для виконання зазначеного судового рішення було видано виконавчий лист № 2-4927/2010 року.

05.01.2012 від ПАТ «УніКредит Банк» до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області надійшла заява про примусове виконання вище згаданого рішення суду на підставі зазначеного виконавчого документу, де, поруч із іншим, стягувач просив накласти арешт на існуючі у боржника майно та грошові кошти у разі невиконання останнім рішення у строк, встановлений для добровільного виконання. Згідно з переліком додатків до даної заяви було долучено виконавчий лист, судові рішення, іпотечний договір.

На разі згідно із наявною у матеріалах справи копією Статутом ПАТ «Укрсоцбанк» він є правонаступником ПАТ «УніКредит Банк», який був правонаступником ВАТ «УніКредит Банк».

Для виконання даного виконавчого листа державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області було прийнято 10.01.2012 постанову про відкриття виконавчого провадження № 30600153 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УНіКредит Банк» 914 562,14 грн. У даній постанові державним виконавцем було встановлено боржнику строк для добровільного виконання рішення у 7 днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

З огляду на ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час винесення оскаржуваних постанов) копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час винесення оскаржуваних постанов) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що відсутні докази того, що державним виконавцем було направлено боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджує вказівки скаржника на те, що зазначену постанову державного виконавця він не отримував та не знав про її існування, і, відповідно, не міг її виконати.

А отже, у державного виконавця не було законних підстав вважати, що боржником не було виконано судове рішення у добровільному порядку у встановлений ним строк.

До того ж, до матеріалів виконавчого провадження стягувачем було надано іпотечний договір, відповідно до якого для забезпечення зобовязань перед ПАТ «УНіКредит Банк», у звязку з невиконанням яких і було рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.10.2010 стягнуто з ОСОБА_1 912 742,14 грн. боргу, останнім було передано в іпотеку належну йому на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1, на підставі чого нотаріусом було накладено заборону відчуження цієї квартири, про що у самому договорі й зазначено.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час винесення оскаржуваних постанов) заходом примусового виконання, у тому числі, є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час винесення оскаржуваних постанов) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

За правилами ч. 1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час винесення оскаржуваних постанов) звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Як передбачено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» (у редакції на час винесення оскаржуваних постанов) у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час винесення оскаржуваних постанов) визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Проте, старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_4 постановою від 20.01.2012 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у рамках виконавчого провадження № 30600153 наклав арешт на все майно ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 1 006 118,35 грн., а також оголосив заборону відчуження будь-якого майна, що належить ОСОБА_1, в межах суми боргу.

Згідно з інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на не рухоме майно від 20.12.2016 інформація про вказане обтяження була 20.01.2012 внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та є актуальною у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, також міститься запис як у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, так і в Державному реєстрі іпотек про іпотеку на належну скаржнику квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що теж є актуальною по даний час та внесена на підставі договору іпотеки від 22.08.2008.

Також старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_4 постановою від 10.04.2012 про арешт коштів боржника у рамках виконавчого провадження № 30600153 наклав арешт на кошти ОСОБА_1 у межах суми 1 006 118,35 грн., які знаходяться на рахунках: КРД АТ «ОСОБА_5 ОСОБА_4» м. Київ, МФО 322904, р/р НОМЕР_1; КРД АТ «ОСОБА_5 ОСОБА_4» м. Київ, МФО 322904, р/р 87; АТ «ОСОБА_5 ОСОБА_4» у м. Києві, МФО 380805, р/р 7; Філія ПАТ «УніКредит Банк» у м. Києві, МФО 300744, р/р 6070; АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, р/р 2800.

Поруч із цим, старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_4 постановою від 15.05.2013 про розшук майна боржника у рамках виконавчого провадження № 30600153 оголосив розшук належного боржнику ОСОБА_1 майна: КАМАЗ 5511, 1979 р.в., колір зелений, № двигуна 1257493, д.р.н. АІ 2410 ВК; MERCEDES-BENZ 208D, 1993 р.в., колір сірий, № кузова WDB6013671P322209, д.р.н. 66649 КК; MERCEDES-BENZ 307, 1986 р.в., колір білий, № кузова WDB0607, д.р.н. 8620 КХТ.

До того ж, старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_4 постановами від 15.05.2013 про стягнення з боржника виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у рамках виконавчого провадження № 30600153 було стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 91 456,21 грн. та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 100,00 грн.

З огляду на викладене суд визнає, що державний виконавець, не маючи належних доказів того, що боржника було повідомлено про відкриття виконавчого провадження та встановлення 7-денного строку для добровільного виконання рішення суду, безпідставно вважав, що він був повідомлений про це, але все-таки не виконав добровільно рішення суду, внаслідок чого передчасно наклав арешт на грошові кошти та майно боржника, наклав заборону відчуження майна боржника, оголосив у розшук транспортні засоби, належні боржнику, стягнув з боржника виконавчий збір та витрати, повязані з в чиненням виконавчих дій.

При цьому у матеріалах виконавчого провадження містяться відомості, що боржнику належать 2 земельні ділянки. З огляду на надані суду експертні висновки-довідки Української товарної біржі про вартість нерухомого майна від 21.12.2016 станом на січень 2012 року дані земельні ділянки коштували 391 500,00 грн. та 2 137 000,00 грн., а відповідно до висновків про вартість майна дані ділянки станом на 15.12.2016 мають ринкову вартість 1 105 000,00 грн. та 5 300 000,00 грн., що вказує на те, що у разі, якби не існувало оскаржуваної постанови державного виконавця про накладення арешту на майно боржника, то останній міг би добровільно сплатити стягнутий з нього борг.

Більш того, державним виконавцем при винесенні постанов про накладення заборон відчуження та арештів на майно та кошти боржника, про оголошення у розшук майна боржника було проігноровано те, що зобовязання ОСОБА_1 перед стягувачем, у звязку з невиконанням яких було рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.10.2010 стягнуто з ОСОБА_1 912 742,14 грн. боргу, були забезпечені передачею в іпотеку належної боржнику на праві власності квартири за адресою: АДРЕСА_1, на підставі чого нотаріусом було накладено заборону відчуження цієї квартири.

З огляду на експертний висновок-довідку Української товарної біржі про вартість нерухомого майна від 21.12.2016 станом на січень 2012 року зазначена квартира коштувала 998 885,00 грн., а відповідно до висновку про вартість майна станом на 15.12.2016 вже мала ринкову вартість 1 250 000,00 грн., тобто як на час винесення оскаржуваних постанов державним виконавцем, так і на даний час зазначена квартира повністю перекривала та перекриває суму стягнутого боргу.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що оскаржуваними постановами державний виконавець на разі штучно створив умови, коли боржник немає можливості реалізувати належне йому майно з метою добровільного виконання рішення суду, вчиняти безготівкові фінансові операції, що доцільні у таких випадках, а також збільшив майнові зобовязання боржника на розмір виконавчого збору та витрат, повязаних з вчиненням виконавчих дій, що є прямим порушенням вимог ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час винесення оскаржуваних постанов).

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Зважаючи на ч.ч. 1, 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (у сучасній редакції), рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 385 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

А отже, скаржник звернувся до суду з даною скаргою до належного суду та в межах встановленого законом строку.

Тобто, з урахуванням наведених обставин та вимог законодавства суд приходить до висновку про неправомірність оскаржуваних постанов державного виконавця як передчасних, що є підставою для задоволення скарги.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6, 25, 31, 32, 54, 58 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час винесення оскаржуваних постанов), ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (у сучасній редакції), ст.ст. 209, 210, 383-387 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство з обмеженою відповідальністю «Укрсоцбанк», відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, на рішення державного виконавця задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_4 від 20.01.2012 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у рамках виконавчого провадження № 30600153, відповідно до якої було накладено арешт на все майно ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 1 006 118,35 грн., а також оголошено заборону відчуження будь-якого майна, що належить ОСОБА_1, в межах суми боргу.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_4 від 10.04.2012 про арешт коштів боржника у рамках виконавчого провадження № 30600153, відповідно до якої було накладено арешт на кошти ОСОБА_1 у межах суми 1 006 118,35 грн., які знаходяться на рахунках:

КРД АТ «ОСОБА_5 ОСОБА_4» м. Київ, МФО 322904, р/р НОМЕР_1;

КРД АТ «ОСОБА_5 ОСОБА_4» м. Київ, МФО 322904, р/р 87;

АТ «ОСОБА_5 ОСОБА_4» у м. Києві, МФО 380805, р/р 7;

Філія ПАТ «УніКредит Банк» у м. Києві, МФО 300744, р/р 6070;

АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, р/р 2800.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_4 від 15.05.2013 про розшук майна боржника у рамках виконавчого провадження № 30600153, відповідно до якої було оголошено розшук належного боржнику ОСОБА_1 майна:

КАМАЗ 5511, 1979 р.в., колір зелений, № двигуна 1257493, д.р.н. АІ 2410 ВК;

MERCEDES-BENZ 208D, 1993 р.в., колір сірий, № кузова WDB6013671P322209, д.р.н. 66649 КК;

MERCEDES-BENZ 307, 1986 р.в., колір білий, № кузова WDB0607, д.р.н. 8620 КХТ.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_4 від 15.05.2013 про стягнення з боржника виконавчого збору у рамках виконавчого провадження № 30600153, відповідно до якої було стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 91 456,21 грн.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_4 від 15.05.2013 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у рамках виконавчого провадження № 30600153, відповідно до якої було стягнуто з ОСОБА_1 витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 100,00 грн.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання в пятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя А.Я.Волчко