Справа № 522/9184/15-ц
Провадження № 2/522/1171/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Кічмаренко С.М.

при секретарі - Мельник А.О.

за участю адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, до ПАТ «ЮНІОН ОСОБА_4», ТОВ «ФІНАСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФКРЕДИТ», ПАТ «ОСОБА_5 АВАЛЬ», ОСОБА_6, про визнання правочинів (договорів) недійсними

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання недійсними договорів про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 014/0034/82/83151, від 26 вересня 2007 року. Оспорювані правочини укладені 3 квітня 2015 року між ПАТ «ОСОБА_5 АВАЛЬ» та ПАТ «ЮНІОН ОСОБА_4»; між ПАТ «ЮНІОН ОСОБА_4» та ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФКРЕДИТ»; між ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФКРЕДИТ» та ОСОБА_6

У позовній заяві та в судовому засіданні позивачі та їхній представник, обґрунтовуючи заявлені вимоги, пояснили, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 січня 2013 року задоволений позов ПАТ «ОСОБА_5 АВАЛЬ» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Цим рішенням з них стягнуто на користь банку 1 402 375 гривень заборгованості за кредитним договором № 014/0034/82/83151, від 26 вересня 2007 року, в тому числі, пеню та проценти. За заявою (первісного) кредитора рішення виконувалося Виконавчою службою Овідіопольського району Одеської області в порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження.

Позивачі стверджують, що 6 квітня 2015 року вони отримали повідомлення про відступлення права вимоги на користь ПАТ «ЮНІОН ОСОБА_4» (ПАТ ЮСБ БАНК) за договором, які кредитори уклали між собою 3 квітня 2015 року, в обхід встановленого законом порядку виконання судових рішень. В той же день, 3 квітня 2015 року, ПАТ ЮСБ БАНК, уклав договір відступлення від права вимоги на користь ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФКРЕДИТ», яка, в свою чергу, також 3 квітня 2015 року, уклала договір відступлення від права вимоги на користь фізичної особи ОСОБА_6.

Позивачі стверджують, що договори про відступлення прав вимоги, до яких застосовується законодавство, що регулює дійсність правочинів, укладені з порушенням норм матеріального права, а сукупно являють протиправну фінансову схему трикратного збільшення заборгованості, усупереч встановленої рішенням суду: з 1 015 000 грн. до 3 200 000 гривень.

Відповідачі позову не визнали.

Представник ПАТ «ОСОБА_5 АВАЛЬ» у наданих суду письмових запереченнях зазначив, що умовами кредитного договору та договорами іпотеки не передбачалося обмеження щодо заміни сторони у зобовязанні. «Заміна кредитора у зобовязанні здійснювалася без згоди боржника, що не протирічить законодавству України та договорам». Представник також наполягає на тому, що права та обовязки позивачів залишилися незмінними після відступлення права вимоги.

Представник ПАТ ЮСБ БАНК у наданих суду письмових запереченнях зазначив, що всі правочини (договори) про відступлення прав вимоги, які укладені з ПАТ «ОСОБА_5 АВАЛЬ», та з ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФКРЕДИТ», а в подальшому з ОСОБА_6 відповідають вимогам діючого законодавства. У наданих запереченнях, представник свідчить, що першому кредитору - ПАТ «ОСОБА_5 АВАЛЬ», - була сплачена повна вартість прав вимоги.

Відповідачі: ОСОБА_6 та ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФКРЕДИТ» у судові засідання не зявилися, письмових заперечень не надали, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Сторони визнали, що відповідно до ст.. 202, 626 ЦК України, договори уступки за кредитним договором та за договором іпотеки права вимоги - у сукупності створюють єдиний правочин. При цьому, позивачі наполягають на порушенні відповідачами низки законів при укладанні цього правочину, а відповідачі, у свою чергу, наполягають на законності своїх дій.

Відповідно до п.1 ст.203 ЦК України кожен правочин повинен відповідати загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а його зміст не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Права кредитора за кредитним договором № 014/0034/82/83151, від 26 вересня 2007 року, з РАЙФФАЙЗЕН ОСОБА_7 передані ЮСБ БАНКУ за правочином (договорами) про відступлення прав вимоги, від 3 квітня 2015 року.

Згідно до пункту 3.2. договору між цими банками: «Новий кредитор зобовязується сплатити Первісному кредитору загальну вартість Права Вимоги вказану в пункті 3.1. Договору, в день підписання цього Договору шляхом переказу коштів на рахунок первісного кредитора № 1012 в ПАТ «ЮСБ БАНК» , м. Одеса, МФО 305987, ідентифікаційний код юридичної особи 20305925» (т.1 а.с.51).

Таким чином, станом на 3 квітня 2015 року ОСОБА_5 АВАЛЬ мусив отримати від ЮСБ БАНКУ 1 015 000 грн. через рахунок платника у власному банку (пункт 3.1. Договору). Вказана сума є залишком встановленої рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 січня 2013 року заборгованості в розмірі - 1 402 375 гривень за кредитним договором № 014/0034/82/83151.

Аналогічні умови договору про відступлення прав вимоги ЮСБ БАНКОМ на користь Фінансової компанії «ПРОФКРЕДИТ» (т.1 а.с.71).

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Натомість, відповідачі, заперечуючи доводи позивачів щодо протиправного застосування фінансової схеми спрямованої на штучне збільшення суми заборгованості за кредитним договором, ухилилися від виконання ухвали Приморського районного суду міста Одеси про надання письмових доказів - фінансових документів на підтвердження переказу коштів. Доданим до заперечень ЮСБ БАНКУ Актом приймання-передачі документації за договором про відступлення прав вимоги від 3 квітня 2015 року, підтверджується відсутність таких платіжних документів в узгодженому банками переліку.

Згідно до висновку Одеського НДІСЕ за № 6515/6516, від 26 січня 2016 року, проведення призначеної судом по даній справі судової економічної експертизи унеможливлено, внаслідок ненадання відповідачами за ухвалою суду та за клопотанням експерта документів первісного бухгалтерського обліку та звітності. (т.1 а.с.231).

Відповідно до ч.1 ст.146 ЦПК України, внаслідок ухилення відповідачів від подання експертам необхідних документів та від іншої участі в судово-економічній експертизі, що унеможливило її проведення, суд, враховуючи, яке для них ця експертиза має значення, визнає факти, для з'ясування яких експертиза була призначена, а саме: відсутність оплати прав вимоги встановленої договорами про відступлення прав вимоги, а також безпідставне збільшення позивачам боргу за вимогою вигодонабувача.

Згідно до вимог ст.14 ЦПК України, рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 січня 2013 року встановлений кінцевий обсяг зобовязань позивачів первісному кредиторові. Рішення має преюдиціальний характер по даній справі а порядок його виконання встановлений Законом України Про виконавче провадження.

Відповідно до п. 5 ст.8Закону України Про виконавче провадження у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З наданих позивачами й визнаних відповідачами платіжних документів, матеріалів виконавчих проваджень, надісланих Виконавчою службою Овідіопольського району на виконання ухвали суду про забезпечення доказів, вбачатимешсь, що рішення виконувалося у виконавчому провадженні в добровільному порядку за взаємною згодою сторін. Боржники здійснювали платежі безпосереднє РАЙФФАЙЗЕН ОСОБА_7, а банк приймав платежі боржника, зараховуючи їх у погашення визнаної судом заборгованості. Застосування сторонами такого порядку виконання рішення суду мало наслідком зменшення заборгованості - з 1 402 375 гривень, до 1 015 000 гривень.

Встановлений наведеною вище нормою Закону Про виконавче провадження порядок заміни сторони порушений відповідачами. 17.02.2014 року за заявами РАЙФФАЙЗЕН ОСОБА_7, відкриті виконавчі провадження. 24.02.2014 року виконавчі провадження обєднані у зведене виконавче провадження. 13.04.2015 року, через десять діб після укладання відповідачами договорів про відступлення прав вимоги, за заявою первісного кредитору (стягувача) винесено постанову про повернення йому виконавчого документу.

Крім того, відповідачами порушені вимоги ст.1, 2, 4 та 5 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг (№ 2664-III), відповідно до яких договори про відступлення прав вимоги за кредитним договором є фінансовими послугами, для їхнього надання необхідний спеціальний дозвіл (ліцензія) уповноваженої державної установи. Надання фінансових послуг фізичною особою законом заборонено.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог щодо відповідності ЦК України, іншим актам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3-8, 10-14, 60, 61, 114, 208, 209, 212-216, 218 ЦПК України, ст.203, 215, 227, 626 ЦК України, ст.8Закону України Про виконавче провадження, ст.1, 2, 4, 5 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, - задовольнити.

Визнати недійсними, з моменту укладання, правочини про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 014/0034/82/83151, які укладені 3 квітня 2015 року:

-між ПАТ «ОСОБА_5 АВАЛЬ» та ПАТ «»ЮНІОН ОСОБА_4»;

-між ПАТ «»ЮНІОН ОСОБА_4» та ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФКРЕДИТ»;

-між ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФКРЕДИТ» та ОСОБА_6.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси шляхом подачі скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.М.Кічмаренко

25.07.2016