Справа № 426/865/16-ц
У Х В А Л А

18 лютого 2016 року Сватівський районний суд Луганської області

в складі головуючого - судді Пчолкіна С.А.

при секретарі Філіпенко А.С.

розглянув у судовому засіданні в залі суду в м. Сватове Луганської області подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України по цивільній справі за № 426/865/16-ц, суд

в с т а н о в и в :

18.02.2015 року старший державний виконавець відділу ДВС Сватівського районного управління юстиції звернувся з клопотанням про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

В своєму поданні старший державний виконавець просить суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду боржника громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України без вилучення паспортного документу до виконання ним зобовязань за постановою Луганського окружного адміністративного суду від 24.07.2013 року у справі № 812/6150/13-а.

Судом встановлено наступне: 04.10.2013 року відділом державної виконавчої служби Сватівського районного управління юстиції Луганської області було відкрито виконавче провадження ВП №40080311 (а.с.5) з примусового виконання рішення суду відповідно до виданого 09.08.2013 року Луганським окружним адміністративним судом у справі № 812/6150/ 13-а (а.с. 4) за яким боржник зобовязаний сплатити стягувачу 5766,45 грн. виконавчого листа. Судом також встановлено, що стягнення здійснюється відповідно до норм КАС України. Діючим КАС України не передбачено вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до висновку Верховного суду України, який викладений у Судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (далі - Закон № 3857-XII).

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2);

- якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань (п. 5); якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п. 8).

Відповідно до ст. 8 Закону № 3857-XII вирішення спорів про відмову в оформленні паспорта чи продовження терміну його дії або тимчасове затримання паспорта чи його вилучення можуть бути оскаржені громадянином до суду за місцем його проживання. У разі відмови громадянину України у виїзді за кордон з підстав, передбачених пунктами 1, 2 і 6 - ч. 1 ст. 6 цього Закону, він може оскаржити цю дію у судовому порядку за місцем свого проживання. Відмова у виїзді з України з підстав, передбачених пунктами 3 - 5 і 9 ч. 1 ст. 6 цього Закону, оскарженню не підлягає.

З набранням чинності з 9 березня 2011 р. Закону від 4 листопада 2010 р. № 2677-VI "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)" закріплено право державного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України. У зв'язку із цим суди розглядали подання державних виконавців про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржників у виконавчому провадженні.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за правилами цивільного судочинства в порядку, передбаченому ст. 377-1 ЦПК, яка міститься у гл. VI ЦПК "Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)". За змістом цієї статті вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується в порядку, передбаченому цим Кодексом щодо боржників у виконавчому провадженні, за будь-якими виконавчими документами, передбаченими ст. 17 Закону № 606-XIV, примусове виконання яких здійснюється ДВС.

Інші процесуальні кодекси - Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК), Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС) та Кримінальний процесуальний кодекс України (далі - КПК) - не містять відповідних норм у розділах, що регулюють вирішення процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень, ухвалених за нормами цих кодексів. КАС містить розд. V "Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах", ГПК - розд. XIV "Виконання рішень, ухвал, постанов". Разом із тим зазначені процесуальні норми КАС та ГПК не містять норм щодо процесуального порядку обмеження права боржника на виїзд за межі України.

Таким чином, ст. 377-1 ЦПК є спеціальною нормою, яка застосовується на стадії виконання судових рішень, ухвалених незалежно від виду судочинства та рішень інших органів (посадових осіб).

Якщо на підставі вироку судом було видано виконавчий лист про майнові стягнення, питання обмеження права боржника за цим листом на виїзд з України вирішуються за ст. 377-1 ЦПК.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 має значну суму заборгованості по сплаті заборгованості по єдиному внеску у розмірі 5766,45 грн., з 2014 року взагалі не здійснює погашення боргу, тому суд вважає, що подання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 377-1 ЦПК України, Законом України від 21 січня 1994 р. № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» (далі - Закон № 3857-XII).

п о с т а н о в и в:

Подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Сватівського районного управління юстиції ОСОБА_2 про вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження у праві виїзду боржника громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України без вилучення паспортного документу до виконання ним зобовязань за постановою Луганського окружного адміністративного суду від 24.07.2013 року у справі № 812/6150/13-а

Копію ухвали надіслати до відділу державної виконавчої служби Сватівського районного управління юстиції та для виконання до Адміністрації Державної прикордонної служби України

(окремий центр обробки спеціальної інформації), яка знаходиться за адресою:01034, м. Київ, вул. Володимирська, 26.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги через Сватівський районний суд в термін п'ять днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: С.А.Пчолкін