Справа № 442/6884/15 Головуючий у 1 інстанції: Нагірна О.Б.
Провадження № 22-ц/783/3647/16 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Куцика І.Б.,

з участю: ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, представника ПАТ «Укргазвидобування» - Купрієнка Б.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії ПАТ "Укргазвидобування" Учбово-оздоровчого комплексу "Червона Рута" про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, соціальних виплат, пільг згідно колективного договору та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

16 жовтня 2015 року ОСОБА_2 звернулася із зазначеним позовом, посилаючись на те, що працювала у відповідача з 01 жовтня 1998 року. Спочатку черговим адміністратором в пансіонаті, а з 01 квітня 2000 року у СП «Едельвейс», що в м. Трускавці по вул. Л. Курбаса,11.

Наказом від 07 вересня 2010 року №93-К її було переведено на посаду чергового по поверху СП «Едельвейс», а наказом від 18 травня 2012 року №42-К на посаду консьєржа.

З 13 травня 2014 року вона працювала консьєржем СП «Едельвейс» філії «Учбово-оздоровчий комплекс «Червона Рута «Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування».

27 травня 2015 року її було ознайомлено із наказом відповідача - філії «УОК «Червона Рута ПАТ «Укргазвидобування» від 20 травня 2015 року №61 «Про внесення змін до штатного розкладу робітників» та вручено попередження про наступне вивільнення з роботи датоване 25 травня 2014 року. У попередженні про наступне вивільнення у п.2 було зазначено, що керівництво УОК «Червона Рута» пропонує для подальшої роботи переведення на одну із вакантних посад зазначених у додатку №1, однак конкретної посади її не було запропоновано. Ознайомившись з попередженням, вона зазначена, що не згідна з переведенням на іншу посаду.

06 липня 2015 року із супровідним листом №302/1-01-9 та 23 липня 2015 року супровідним листом №311-01-9 їй також було вручено список вакансій. У першому випадку по ПАТ «Укргазвидобування» вакансії їй були надані 14 липня 2015 року, вона сказала, що має подумати, на що головний лікар санаторію-профілакторію «Едельвейс» склав акт про те, що вона відмовилась від наданих посад.

У другому випадку від наданих посад вона відмовилась.

З 27 липня 2015 року по 17 вересня 2015 року вона перебувала на лікуванні у Дрогобицькій лікарні, де її було зроблено планову операцію.

На роботу вийшла 18 вересня 2015 року, здавши лікарняний лист старшій медсестрі СП «Едельвейс». Водночас звернулася до головного лікаря санаторію із заявою про надання їй списку вільних вакансій по ПАТ «Укргазвидобуванню» станом на 18 вересня 2015 року, так як мала намір продовжувати роботу на будь-якій із вакантних посад на підприємстві. Списку вільних вакансій по ПАТ «Укргазвидобування» їй не було надано.

Натомість головний лікар зачитав їй наказ №138 к від 18 вересня 2015 року про звільнення її з роботи.

Своє звільнення з роботи ОСОБА_2 вважала незаконним, оскільки таке було проведено без згоди первинної профспілкової організації підприємства, чим порушено ст.43 КЗпП України, також, на її думку, був порушений порядок вивільнення працівників передбачений статтею 49-2 КЗпП України, оскільки на момент звільнення (станом на 18.09.2015 року), їй не було запропоновано іншу роботу на тому самому підприємстві.

З урахуванням неодноразово уточнених вимог позивачка просила:

скасувати наказ Філії ПАТ «Укргазвидобування» Учбово-оздоровчий комплекс «Червона Рута» від 18 вересня 2015 року №138-к «по особовому складу» про звільнення її з роботи з 18 вересня 2015 року у зв'язку з скороченням штату за п.1 ст.40 КЗпП України;

поновити її на роботі на посаді консьєржа санаторію-профілакторію «Едельвейс» Філії «Учбово-оздоровчий комплекс» Червона Рута «Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» з 18 вересня 2015 року;

стягнути з філії ПАТ «Укргазвидобування» Учбово - оздоровчий комплекс «Червона Рута» на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 38 669,20 гривень та моральну шкоду в сумі 75 000 гривень (а.с. 183-185).

Оскаржуваним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на те, що з врученням у травні 2015 року попередження про наступне звільнення, її не роз'яснили порядку, згідно з яким має відбуватися переведення на іншу посаду.

Відповідачу було відомо, що у неї на утриманні дочка-інвалід, хвора мати - пенсіонер та безробітний чоловік передпенсійного віку, тому вона не мала можливості залишати сім'ю на тривалий час.

Спілкування з керівництвом УОК «Червона Рута» щодо її подальшої роботи відбувалося виключно через головного лікаря санаторію-профілакторію «Едельвейс», який мав до неї упереджене ставлення за принципову життєву позицію. Останній не роз'яснив її процедури оформлення переведення на іншу роботу. Акти про відмову від запропонованої роботи складалися особами, які обіймають керівні посади в санаторію і пов'язані з головним лікарем довірчими стосунками.

Офіційно їй 23 липня 2015 року було запропоновано посаду, яку вона не могла обійняти, це посада робітника з комплексного обслуговування та ремонту будинків, інших посад їй не пропонували.

Після виходу з лікарняного - 18 вересня 2015 року, вона просила головного лікаря СП «Едельвейс» ОСОБА_6 ознайомити її із усіма вакантними посадами, які були на той час по підприємству, і була вже готова працювати на будь -якій із запропонованих посад, які відповідали її кваліфікації, однак останній відмовився надати такий список, натомість швидко зачитав наказ про її звільнення з роботи.

Позбавивши її роботи, відповідач увігнав її сім'ю у зубожіння, вона змушена була позичати гроші у знайомих та сусідів. Втрачена робота була єдиним джерелом для існування сім'ї.

Просить рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, представника ПАТ «Укргазвидобування» - Купрієнка Б.В. на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення, а рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 квітня 2016 року скасуванню на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що при звільненні з роботи ОСОБА_2 не було допущено порушень трудового законодавства.

На філії ПАТ "Укргазвидобування" Учбово-оздоровчого комплексу "Червона Рута" дійсно мали зміни в організації виробництва і праці, ОСОБА_2 була попереджена про наступне звільнення завчасно, остання відмовилась від переведення на одну із вакантних посад на підприємстві, профспілковий комітет дав згоду на звільнення з роботи.

З таким висновком суду повністю погодитися не можна із наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скрочення чисельності або штату працівників.

Згідно ч.2 ст.40 КЗпП України, звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1,2 і 6 цієї статті допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Вимоги частин першої - третьої цієї статті не застосовуються до працівників, які вивільняються у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, пов'язаними з виконанням заходів під час мобілізації, на особливий період.

Державна служба зайнятості інформує працівників про роботу в тій самій чи іншій місцевості за їх професіями, спеціальностями, кваліфікаціями, а у разі їх відсутності - здійснює підбір іншої роботи з урахуванням індивідуальних побажань і суспільних потреб. У разі потреби особу може бути направлено, за її згодою, на професійну перепідготовку або підвищення кваліфікації відповідно до законодавства.

Водночас власник є таким, що належно виконав вимоги ч.2 ст.40, ч.3 ст.49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов'язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Оскільки обов'язок з працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження до дня розірвання трудового договору, за змістом ч.3 ст.49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов'язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з'явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі №6-40 цс15.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.19 постанови від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали зміни в організації виробництва і праці, зокрема ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівників, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник чи уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне звільнення.

Судом та матеріалами справи установлено, що ОСОБА_2 працювала у відповідача з 01 жовтня 1998 року. З початку черговим адміністратором в пансіонаті, а з 01 квітня 2000 року в СП «Едельвейс», що в м. Трускавці по вул. Л. Курбаса,11.

Наказом від 07 вересня 2010 року №93-К її було переведено на посаду чергового по поверху СП «Едельвейс», а наказом від 18 травня 2012 року №42-К на посаду консьєржа.

З 13 травня 2014 року вона працювала консьєржем санаторію-профілакторію «Едельвейс» філії «Учбово-оздоровчий комплекс «Червона Рута «Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (т.1 а.с.14-17; 103- 113).

Наказом філії «Учбово-оздоровчий комплекс «Червона Рута» Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» від 20 травня 2015 року №61 «Про внесення змін до штатного розкладу робітників», було виключено дві посади консьєржів СП «Едельвейс» (т.1 а.с.9; 162).

27 травня 2015 року ОСОБА_2 було попереджено про наступне вивільнення за п.1 ст.40 КЗпП України.

У п.2 «Попередження» було зазначено, що керівництво УОК «Червона Рута» пропонує ОСОБА_2 для подальшої роботи переведення на одну із вакантних посад у межах підприємства зазначених у Додатку №1, однак конкретної посади на яку могла б претендувати позивачка з урахуванням її освіти, кваліфікації, досвіду не вказало. Ознайомившись таким попередженням, ОСОБА_2 зазначила, що не згідна з переведенням на іншу посаду, оскільки не знала яку посаду може вона обійняти і які кваліфікаційні вимоги ставляться для тієї чи іншої посади (т.1 а.с.10; 11-13).

В аналогічний спосіб керівництво філії «Учбово-оздоровчий комплекс «Червона Рута» Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» надіслало позивачці повідомлення про всі наявні вакантні посади в УОК «Червона Рута» станом на 06 липня 2015 року, не зазначивши яку з цих посад може вона зайняти (т.1 а.с.31-34).

Коли ОСОБА_2 попросила час, щоб самостійно визначитись яку роботу може виконувати вона згідно запропонованих посад, то керівництво санаторію-профілакторію «Едельвейс» склало акт від 14 липня 2015 року про відмову від переведення на іншу роботу (т.1а.с.35).

23 липня 2015 року відповідач запропонував ОСОБА_2 для подальшої роботи в СП «Едельвейс» посаду робітника з комплексного обслуговування та ремонту будинків 4 розряду, від якої вона передбачувано відмовилася (т.1 а.с. 36).

Згідно даних листа непрацездатності у період з 27 липня 2015 року по 17 вересня 2015 року ОСОБА_2 перебувала на лікуванні у Дрогобицькій міській лікарні, де її було зроблено операцію (т.1 а.с.28).

18 вересня 2015 року ОСОБА_2 вийшла на роботу, здала листок непрацездатності, і звернулася до Директора УОК «Червона Рута» ОСОБА_7 з проханням надати перелік вакансій по ПАТ «Укргазвидобуванню» на той час (станом на 18.09.2015 року). Таку заяву було отримано головним лікарем СП «Едельвейс» ОСОБА_6 у той же день, однак не було передано Директору УОК «Червона Рута» ОСОБА_7 для розгляду. Натомість, головним лікарем СП «Едельвейс» ОСОБА_6 було оголошено ОСОБА_2 наказ Директора УОК «Червона Рута №138-к від 18 вересня 2015 року про звільнення її з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України. (т.1 а.с.19,18).

У той же час, станом на 18 вересня 2015 року вакантними посадами по УОК «Червона Рута» ПАТ «Укргазвидобування» були:

провідний інженер з охорони праці;

керуючий рестораном;

молодша медична сестра (сестра прибиральниця);

слюсар-сантехнік 4 розряду; робітник з комплексного обслуговування й ремонту будинків 4 розряду;

слюсар сантехнік;

завідувач господарства.

Із перелічених посад ОСОБА_2 раніше пропонувалася посада робітника з комплексного обслуговування та ремонту будинків 4 розряду. Переведення ОСОБА_2 на інші конкретні посади, які були вакантними станом на: 25 травня 2015 року, 06 липня 2015 року, 23 липня 2015 року та 18 вересня 2015 року і які могла обіймати вона в силу своєї кваліфікації керівництвом УОК «Червона Рута» ПАТ «Укргазвидобування» не розглядалося.

Як пояснила в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2, вона у 1984 році закінчила Дрогобицький механічний технікум за спеціальністю інструментальне виробництво (т.1а.с.99), у 2001 році Національний університет Львівська політехніка за спеціальністю технологія машинобудування (т.1 а.с.88), тому з 18 вересня 2015 року готова була працювати провідним інженером з охорони праці в іншій місцевості, чи виконувати будь яку роботу яка б відповідала її кваліфікації, оскільки затратила всі кошти на лікування і потрібно було утримувати сім'ю та дитину - інваліда.

У той же час, по філії «Учбово-оздоровчий комплекс «Червона Рута» ПАТ «Укргазвидобування», станом на 18 вересня 2015 року, були вакантні посади на які могла бути переведена позивачка одразу після виходу з лікарняного, однак такі не були запропоновані останній.

Крім того, станом на 18 вересня 2015 року, не було згоди первинної профспілкової організації ДК «Укргазвидобування» на звільнення з роботи ОСОБА_2 Таку згоду відповідач отримав значно пізніше, у листопаді 2015 року, коли ОСОБА_2 вже не працювала і справа про її поновлення на роботі перебувала у суді, що свідчить про упереджене ставлення роботодавця до свого працівника.

Трудове законодавство допускає розгляд питання органами профспілки про дачу згоди на звільнення працівника чи відмову у такій згоді з ініціативи власника під час розгляду справи у суді, однак, у даному випадку, у профкому, по суті, не було вибору у прийнятті рішення відносно позивача.

Системний аналіз зазначених доказів дає підстави для висновків про те, що при звільненні з роботи ОСОБА_2 відповідачем було порушено вимоги ст.49-2 КЗпП України, яка регулює порядок вивільнення працівників, що дає підстави для скасування наказу філії ПАТ "Укргазвидобування" Учбово-оздоровчого комплексу "Червона Рута" від 18 вересня 2015 року №138 "по особовому складу" про звільнення з роботи ОСОБА_2 у зв'язку із скороченням штату за п.1 статті 40 КЗпП України та поновлення її на роботі на посаді консьєржа СП "Едельвейс" філії "Учбово-оздоровчий комплекс "Червона Рута" ПАТ "Укргазвидобування" з 19 вересня 2015 року.

Як зазначено у п.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою КМУ від 08 лютого 1995 року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати.

Середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарі місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата (п.2 Порядку).

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів які, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством,- на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, порахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньоденне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановлених з дотриманням вимог законодавства (п.8 Порядку).

Із особового рахунку ОСОБА_2 за 2015 року встановлено, що у червні 2015 року вона відпрацювала 14 робочих днів, у липні 2015 року 12 робочих днів.

Структура заробітної плати ОСОБА_2 наступна:

червень 2015 року: оклад - 19922,67 грн.; винагорода за вислугу років - 480,67 грн; премія місячна 206 грн; оплата за роботу у вихідні і святкові дні - 137,33 грн; матеріальна допомога по догляду за дитиною інвалідом - 400 грн; вільний від роботи день - 107,73 грн; індексація доходу - 793,48 грн. Разом - 4047,88 грн.

липень 2015 року оклад - 1648 грн.; винагорода за вислугу років - 412 грн; премія місячна 192,27 грн; оплата за роботу у вихідні і святкові дні - 0 грн; матеріальна допомога по догляду за дитиною інвалідом - 400 грн; вільний від роботи день - 108,66 грн; індексація доходу - 680,13 грн. Разом - 3441,06 грн.

Як зазначено у п.4 «Положення» при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством не враховуються:

Одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсії, вихідна допомога, тощо).

Відтак, при обчисленні середньої заробітної плати ОСОБА_2 за червень та липень 2015 року суд не враховує матеріальну допомогу 400 грн., та роботу у вільний від роботи день (червень 107,73 грн; липень 108,66 грн.).

Звідси, середньомісячний заробіток ОСОБА_2 за червень 2015 року 19922,67+480,67+206+137,33+793,48 = 3540,15 гривень.

Середньомісячний заробіток ОСОБА_2 за липень 2015 року 1648+412+192,27+618,13 = 2870,4 гривень.

3540,15 +2870,4 =6410,55 гривень : 26 днів = 246,55 одноденний середній заробіток позивача.

Сумарна кількість днів вимушеного прогулу з дня звільнення 18 вересня 2015 року по день поновлення її на роботі 23 червня 2016 року становить 139 робочих днів:

зокрема у вересні 2015 року - 6 р.д.; жовтні 2015 року 15 р.д.; листопаді 15 р.д.; грудні 16 р.д.; січні 2016 року - 15 р.д.; лютому 2016 року - 15 р.д.; березні 2016 року 15 р.д.; квітні 2016 року- 15 р.д.; травні 16 р.д.; червні 2016 року - 11 р.д.

Сума втраченого заробітку позивача за період з 19 вересня 2015 року по 23 червня 2016 року становить 34 270 гривень 45 коп. (139 днів х 246,55 гривень = 34 270).

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Діями відповідача - філії ПАТ "Укргазвидобування" Учбово-оздоровчого комплексу "Червона Рута" ОСОБА_2 беззаперечно заподіяно моральну шкоду.

Відповідач позбавивши роботи ОСОБА_2 не звернув уваги на те, що остання вийшла з лікарні після операції, опинилася у скрутному матеріальному становищі, крім того була єдиним годувальником для дочки - інваліда (т.1а.с. 100-101) та пристарілої матері (т.1а.с.30). Втрачена робота була єдиним джерелом засобів для існування її сім»ї.

Тому слід стягнути з відповідача - філії ПАТ "Укргазвидобування" Учбово-оздоровчого комплексу "Червона Рута" на користь ОСОБА_2 5 000 (п'ять тисяч) гривень моральної шкоди.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості.

Вимоги позивача про стягнення на його користь 75 000 гривень моральної шкоди є дещо завищеними, належним чином не мотивовані, тому моральна шкода у такому розмірі не може бути стягнута.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову та апеляційної скарги судові витрати в сумі 1023,12 грн. ( підпункт 1 пункту 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», чинного на момент подачі позову, розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем становить 1% ціни позову, але не менше 0,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 487 грн. 20 коп.; відповідно до п.п.6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», чинного на час подання апеляційної скарги, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, становить 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги і становить 535 грн. 92 коп.).

Звідси 487,20 + 535,92 = 1023,12

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення частково, рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 квітня 2016 року скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст. ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати наказ філії ПАТ "Укргазвидобування" Учбово-оздоровчого комплексу "Червона Рута" від 18 вересня 2015 року №138 "по особовому складу" про звільнення з роботи ОСОБА_2 у зв'язку із скороченням штату за п.1 статті 40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_2 на роботі на посаді консьєржа санаторію-профілакторію "Едельвейс" філії "Учбово-оздоровчий комплекс "Червона Рута" ПАТ "Укргазвидобування" з 19 вересня 2015 року.

Стягнути з філії ПАТ "Укргазвидобування" Учбово-оздоровчого комплексу "Червона Рута" на користь ОСОБА_2 34 270 (тридцять чотири тисячі двісті сімдесят) гривень 45 копійок середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням за період з 19 вересня 2015 року по 23 червня 2016 року без урахування податків та інших обов'язкових платежів.

Стягнути з філії ПАТ "Укргазвидобування" Учбово-оздоровчого комплексу "Червона Рута" на користь ОСОБА_2 5 000 (п'ять тисяч) гривень моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з філії ПАТ "Укргазвидобування" Учбово-оздоровчого комплексу "Червона Рута" 1023,12 гривень судових витрат в дохід держави.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.