АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/368/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1843/16Головуючий у 1-й інстанції Халявка В.І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі: Головуючого судді: Карпушина Г.Л., суддів: Винниченка Ю.М., Пилипчук Л.І., при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Семаль" на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 20 травня 2016 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Семаль" до ОСОБА_2 та фермерського господарства "Журавель", третя особа Семенівське районне управління юстиції Полтавської області, про визнання договору оренди землі поновленим, визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі укладеною, визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Семаль» звернулося до суду з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 19 липня 2010 року було зареєстровано (укладено) договір оренди землі між ДП «Семаль», правонаступником якого воно є, та ОСОБА_3, яка померла у 2012 році. Правонаступником прав і обовязків по вказаному договору оренди є ОСОБА_2, який прийняв спадщину після її смерті на підставі заповіту.

Вказував на те, що згідно чинного на час укладання договору та його державної реєстрації пятирічний строк його дії закінчувався 19 липня 2015 року, а тому товариство вирішило скористатися своїм переважним правом на поновлення договорів оренди на новий строк та 18 червня 2015 року направило власнику земельної ділянки ОСОБА_2 лист-повідомлення про намір скористатися переважним правом на оренду та додало до нього проект додаткової угоди. На вказаний лист-повідомлення відповідач ОСОБА_2 у строки, зазначені в ст. 33 Закону України «Про оренду землі», відповіді не надав. Пізніше позивачеві стало відомо, що ОСОБА_2 20 липня 2015 року уклав новий договір оренди землі з фермерським господарством «Журавель», який було зареєстровано в той же день. Тому, вважаючи порушеним своє переважне право на продовження дії договору оренди землі, позивач просив постановити рішення яким визнати договір оренди землі між ним та ОСОБА_3, правонаступником якої є ОСОБА_2, поновленим на той самий строк та на тих самих умовах та визнати додаткову угоду до договору оренди землі про поновлення договору оренди землі укладеною. Позивач також просив визнати недійсним укладений 20 липня 2015 року договір оренди між ФГ «Журавель» і відповідачем ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 20 травня 2016 року в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Семаль" до ОСОБА_2 та фермерського господарства "Журавель", третя особа Семенівське районне управління юстиції Полтавської області, про визнання договору оренди землі поновленим, визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі укладеною, визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації договору оренди землі відмовлено.

З даним рішенням суду не погодилосьтовариство з обмеженою відповідальністю «Семаль» та подало на нього апеляційну скаргу, в якій прохало рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 20 травня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Семаль» задовольнити. Вважає рішення місцевого суду таким, що винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також посилається на те, що судом не вірно встановлено обставини справи, що мають значення для вирішення даного спору.

Судове засідання проводилось за участі представників сторін, за відсутності самих сторін, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не зявилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 10 квітня 2008 року ОСОБА_3 та ДП «Семаль», правонаступником якого є ТОВ «Семаль», уклали договір оренди землі терміном на 5 років. Вказаний договір зареєстровано в Семенівському райвідділі ПР ДДП «Центр ДЗК» Полтавської області 19 липня 2010 року (а.с. 8-10). Орендодавець ОСОБА_3 померла 21 жовтня 2012 року, а спадщину після її смерті прийняв відповідач ОСОБА_2. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 24 жовтня 2013 року (а.с.11).

Відповідно до пункту 8 вказаного договору після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніш ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

18 червня 2015 року ТОВ «Семаль» за №337 на адресу відповідача ОСОБА_2 направив лист повідомлення про намір товариства продовжити договір оренди землі на новий строк та додало до листа проект додаткової угоди до договору оренди землі, який він отримав 23 червня 2015 року, тобто менше ніж за 30 днів, передбачених п.8 Договору. Проте, відповіді на пропозицію подовжити договір оренди відповідач не надав.

20 липня 2015 року, після закінчення строку дії договору оренди З ТОВ «Семаль» уклав новий договір оренди земельної ділянки за №27 з фермерським господарством «Журавель», державну реєстрацію якого здійснено 20 липня 2015 року реєстраційною службою Семенівського районного управління юстиції Полтавської області, що підтверджується відповідним витягом із державного реєстру (а.с.14).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ТОВ «Семаль», суд першої інстанції виходив з того, що товариство не виконало приписів закону про завчасне повідомлення орендодавця про свої наміри скористатися переважним правом на поновлення договору оренди, тому визнавати поновленим договір оренди землі та визнавати додаткову угоду про поновлення договору оренди укладеною немає законних підстав.Крім того, оскільки суд не знайшов підстав для визнання договору оренди землі між позивачем та відповідачем поновленим, а тому підстав для визнання недійсним нового договору між ОСОБА_2 та ФГ «Журавель» не вбачається, як і підстав для скасування рішення про його державну реєстрацію. При цьому суд виходить з того, що позивачем, як на підставу визнання нового договору оренди недійсним, вказано порушення його переважного права на поновлення договору.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції в цілому повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною першою статті 777 ЦК України закріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачено певну процедуру здійснення цього права.

У частинах першій - п'ятій статті 33 нього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відповідно до статей 319, 626 ЦК України реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: продовження користування виділеною земельною ділянкою, належне виконання своїх обов'язків за договором; відсутність письмового повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; укладення додаткової угоди про поновлення договорів оренди.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, буде передусім при укладенні договору оренди: - з новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право; - у разі укладення з новим орендарем договору на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права; - у разі укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю в поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати об'єкт оренди для власних потреб.

Аналогічні правові позиції викладені в постановах Верховного Суду України від 25 лютого 2015 року у справі № 6-219 цс 14, від 10 червня 2015 року у справ: №6-70цс15, які, відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для усіх судів України.

Порушенням переважного права орендаря на поновлення договору оренди земельної ділянки визнається укладення орендодавцем договору оренди зазначеної земельної ділянки з іншим орендарем, лише за умови, що орендодавцем було отримано письмове повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати своє переважне право.

Встановивши, що лист позивача про його намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк був отриманий відповідачем 23 червня 2015 року, тобто менше ніж за 30 днів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ТОВ «Семаль» не було дотримано встановленої ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі» процедури для реалізації переважного права на поновлення договору. В діях відповідача не вбачається факту порушення переважного права орендаря на поновлення договору оренди землі.

Доводи апелянта, які є фактично повторенням доводів позовної заяви, є необґрунтованими та такими, що сформовані на підставі неправильного розуміння змісту норм чинного законодавства та розяснень Верховного Суду України.

З урахуванням викладеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню вони не підлягають.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Семаль» - відхилити.

Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 20 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/ ОСОБА_5

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1

З оригіналом згідно: