Справа № 182/1759/16-ц
Провадження № 2/0182/2176/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.04.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кобеляцької Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Надра про визнання іпотечного договору припиненим, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання іпотечного договору припиненим.

На підтвердження позовних вимог позивачі посилаються на наступне.

15 вересня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк „Надра та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № 461-Н. Іпотека за цим Договором забезпечує вимоги Іпотекодержателя за кредитним договором № 8/2006/840-К/461-Н, за умовами якого останній зобов'язався ВАТ КБ „Надра по 10 вересня 2025 року включно, у порядку, строки та на умовах, встановлених кредитним договором № 8/2006/840-К/461-Н, повернути кредит у розмірі 11 987,00 доларів США, сплатити проценти за користування ним у розмірі 10,0 % річних та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором № 8/2006/840-К/461-Н. Предмет іпотеки являє собою трикімнатну квартиру, загальною площею 60,8 м2 та житловою площею 43,3 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Предмет іпотеки належав ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_3 15.09.2006 року за р.№ 2746. Право власності на предмет іпотеки зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно під реєстраційним номером 15715337. 25.11.2012 року ОСОБА_2 помер. Вона як дружина померлого є спадкоємицею зазначеного майна, право на яке вона оформила належним чином. На даний час предмет іпотеки належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. 05.07.2012 року кредитний договір № 8/2006/840-К/461-Н від 15.09.2006 року припинив свою дію у звязку з повним виконанням позичальником зобовязань перед кредитором, що підтверджено довідкою ПАТ КБ „Надра від 05.07.2012 року. Однак відповідачем не було розірвано договору іпотеки та не знято заборони відчуження предмету іпотеки до сьогодні. На її звернення до відділень ПАТ КБ „Надра, отримувала усні відповіді про практичну неможливість вирішення цього питання через введення в банк Тимчасової адміністрації, що позбавляє начальників відділень повноважень по зняттю заборон відчуження предмету іпотеки. Крім того, у відповідності до Постанови Правління Національного банку України від 04.06.2015 року № 356 „Про відклик банківської ліцензії і ліквідацію Публічного Акціонерного Товариства КБ „Надра, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.06.2015 року № 113 про початок здійснення процедури ліквідації Публічного Акціонерного Товариства КБ „Надра. Таким чином, вона не має змоги повною мірою за своєю волею користуватися та розпоряджатися своїм майном. Згідно ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 статті 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ч.1 ст.593 ЦК України, право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Частиною 1 статті 17 ЗУ „Про іпотеку передбачено, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. П.4.4.1. кредитного договору № 8/2007/840-К/1549-ПР від 07.06.2007 року передбачено, що Позичальник має право достроково повністю або частково погасити Кредит та нараховані відсотки. Згідно п.4.3. договору іпотеки № 1549-ПР від 07.06.2007 року право іпотеки припиняється виконанням забезпечених іпотекою зобов'язань. Відповідно до абзацу 3 п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, позови, що виникають із діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтися також за їх місцезнаходженням (частина сьома статті 110 ЦПК), проте відповідачем у справі є банк чи інша фінансова установа як юридична особа. Зазначене правило територіальної підсудності поширюється на позови позичальників (споживачів), а не на позови, що пред'являються банками чи іншими фінансовими установами щодо виконання кредитних зобов'язань, оскільки у цьому випадку діють правила статті 109 ЦПК, згідно ч.1 якої позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. За таких обставин звернулась до суду і просить визнати зобов'язання за договором іпотеки № 461-н від 15.09.2006 року, що укладений між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 припиненим, а сам договір іпотеки № 461-Н, зареєстрований в реєстрі за № 2748, таким, що припинив свою дію. Крім того, вилучити запис про іпотеку з Державного реєстру іпотек та Державного реєстру речових прав про предмет іпотеки за іпотечним договором № 461-Н від 15.09.2006 року, а саме: на трикімнатну квартиру, загальною площею 60,8 м2 та житловою площею 43,3 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_2. Вилучити запис та зняти заборону відчуження предмету іпотеки за іпотечним договором № 461-Н від 15.09.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2748 з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме на трикімнатну квартиру, загальною площею 60,8 м2 та житловою площею 43,3 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність. Позивачка на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 статті 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ч.1 ст.593 ЦК України, право застави припиняється у разі припинення зобовязання, забезпеченого заставою.

Згідно з ч.1 ст.17 ЗУ „Про іпотеку, іпотека припиняється у разі припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно п.6.2.1. договору іпотеки № 845976/МБ-31 від 02.07.2008 року іпотека припиняється у разі виконання зобовязання по Договору Кредитної лінії.

Згідно абз.4 п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин правила статті 114 ЦПК про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо).

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як встановлено в судовому засіданні, 15.09.2006 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк „Надра та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № 461-Н (а.с.6-7). Іпотека за цим Договором забезпечувала вимоги Іпотекодержателя за кредитним договором № 8/2006/840-К/461-Н, за умовами якого останній зобов'язався ВАТ КБ „Надра по 10.09.2025 року включно, у порядку, строки та на умовах, встановлених кредитним договором № 8/2006/840-К/461-Н, повернути кредит у розмірі 11 987,00 доларів США, сплатити проценти за користування ним у розмірі 10,0 % річних та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором № 8/2006/840-К/461-Н (а.с.4-5). Предмет іпотеки являє собою трикімнатну квартиру, загальною площею 60,8 м2 та житловою площею 43,3 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_3. Предмет іпотеки належав ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_3 15.09.2006 року за р.№ 2746. Право власності на предмет іпотеки зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно під реєстраційним номером 15715337. 25.11.2012 року ОСОБА_2 помер. Позивачка як дружина померлого є спадкоємицею зазначеного майна, право на яке вона оформила належним чином (а.с.8-9). На даний час предмет іпотеки належить позивачці на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. 05.07.2012 року кредитний договір № 8/2006/840-К/461-Н від 15.09.2006 року припинив свою дію у звязку з повним виконанням позичальником зобовязань перед кредитором, що підтверджено довідкою ПАТ КБ „Надра від 05.07.2012 року (а.с.11). Однак відповідачем не було розірвано договір іпотеки та не знято заборони відчуження предмету іпотеки до сьогодні. На звернення позивачки до відділень ПАТ КБ „Надра, вона отримувала усні відповіді про практичну неможливість вирішення цього питання через введення в банк Тимчасової адміністрації, що позбавляє начальників відділень повноважень по зняттю заборон відчуження предмету іпотеки. Крім того, у відповідності до Постанови Правління Національного банку України від 04.06.2015 року № 356 „Про відклик банківської ліцензії і ліквідацію Публічного Акціонерного Товариства КБ „Надра, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.06.2015 року № 113 про початок здійснення процедури ліквідації Публічного Акціонерного Товариства КБ „Надра. Таким чином, позивачка не має змоги повною мірою за своєю волею користуватися та розпоряджатися своїм майном.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.3-7, 10-11, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати зобов'язання за договором іпотеки № 461-Н від 15.09.2006 року, що укладений між ПАТ КБ „Надра та ОСОБА_2 припиненим, а сам договір іпотеки № 461-Н, зареєстрований в реєстрі за р.№ 2748, таким, що припинив свою дію.

Вилучити запис про іпотеку з Державного реєстру іпотек та Державного реєстру речових прав про предмет іпотеки за іпотечним договором № 461-Н від 15.09.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2748, а саме на нерухоме майно: трикімнатну квартиру, загальною площею 60,8 м2 та житловою площею 43,3 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_3.

Вилучити запис та зняти заборону відчуження предмету іпотеки за іпотечним договором № 461-Н від 15.09.2006 р., зареєстрованого в реєстрі за № 2748 з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме на: трикімнатну квартиру, загальною площею 60,8 м2 та житловою площею 43,3 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_3. Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_4