У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 вересня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу Сокуренко Наталії Вікторівни, яка діє в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», на рішення Сумського районного суду Сумської області від 26 квітня 2016 року та рішення апеляційного суду Сумської області від 22 червня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі -ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду та просило стягнути з ОСОБА_3 на користь банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 2 вересня

2009 року у розмірі 15 897,63 грн, а також судові витрати у розмірі 1 378,00 грн.

Свої вимоги мотивувало тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 2 вересня 2009 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 6 200,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню коштів не виконував, внаслідок чого, станом на 31 грудня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 15 897,63 грн, що складається з наступного: 4 622,38 грн заборгованість за кредитом; 8 107,15 грн заборгованість по процентам за користування кредитом;

1 934,88 грн заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн штраф (фіксована частина) та 733,22 грн. штраф (процентна складова), згідно п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 26 квітня

2016 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 4 622,38 грн заборгованості за кредитом, 8 107,15 грн заборгованості по процентам за користування кредитом, 1934,88 грн заборгованості за пенею та комісією, 500 грн штрафу (фіксованої частини) та 733,22 грн штрафу (процентної складової), всього 15 897,63 грн заборгованості за кредитним договором від 2 вересня 2009 року та

1 378 грн повернення судового збору, а всього 17 275,63 грн.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 22 червня 2016 року рішення Сумського районного суду Сумської області від 26 квітня

2016 року скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, СокуренкоН.В., яка діє в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд вірно виходив із того, що з моменту визнання відповідача недієздатним, він не несе відповідальності за неналежне виконання умов кредитного договору, оскільки є недієздатним суб'єктом цивільної процесуальної дієздатності, а усі правочини, що необхідно вчиняти на погашення суми кредитного зобов'язання, законом покладено на опікуна, який не є стороною кредитного договору і у такому випадку несе особисту відповідальність за завдану шкоду, якщо не доведе, що ця шкода завдана не з його вини.

Разом із тим суд апеляційної інстанції обґрунтовано враховував, що в матеріалах справи відсутні докази про те, що опікун був повідомлений про існування кредитного договору та порушення строків погашення отриманого кредиту.

Доводи, на які посилається заявник у своїй касаційній скарзі, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення апеляційного суду Сумської області від 22 червня

2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваного судового рішення.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою СокуренкоНаталії Вікторівни, яка діє в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», на рішення Сумського районного суду Сумської області від 26 квітня 2016 року та рішення апеляційного суду Сумської області від 22 червня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна