Справа № 136/689/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"19" липня 2016 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Мочульської Л. Т.

за участю секретаря Белінської С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Липовці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 АНДРІЙОВИЧА ДО НОВОПРИЛУЦЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 09 лютого 2001 року померла його мати ОСОБА_2. Після її смерті залишилось майно, яке покійна заповідала йому в тому числі і житловий будинок А з прибудовою а та козирком , 1979 року побудови, загальною площею 80,4 кв.м., житловою площею 46,9 кв. м. та господарські будівлі: сарай «Б», погріб «п/Б», сарай Д, літню кухню «Д1», погріб п/Д, криницю №1 , які розташовані в с. Нова Прилука, Липовецького району Вінницької області , на вулиці Карла Маркса, 32 Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок нотаріус відмовив, так як виявилось, що даний будинок належить колгоспному двору, а тому належить його членам на праві сумісної власності, тобто встановити яка частка зазначеного будинку належить спадкодавцю не представляється можливим.

В судове засідання позивач не зявився. Надав суду заяву, в якій позов підтримав та просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання також не зявився. Надав суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу без участі представника сільської ради.

У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання сторін і розгляд справи у їх відсутності.

Судом встановлено наступне:

18 жовтня 1994 року, ОСОБА_2 склала заповіт, який був посвідчений секретарем Новоприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області, 18.10.1994 року, за реєстром №22, згідно з яким спадкодавець заповідав все своє майно синові . 09 лютого 2001 року, ОСОБА_2 померла ( свідоцтво про смерть серії 1-АМ №207049).

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.01.2015 року, винесеною приватним нотаріусом Липовецького районного нотаріального округу, позивачеві відмовлено у видачі на його імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який залишився після смерті ОСОБА_2 , в звязку з тим, що даний будинок належить колгоспному двору, а тому належить його членам на праві сумісної власності, тобто встановити яка частка зазначеного будинку належить ОСОБА_2 не представляється можливим.

Згідно зі ст..524 ЦК України (1963 року), який діяв на час відкриття спадщини, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Позивач прийняв спадщину фактично у відповідності до п.1ч.1 ст. 549 ЦК України (1963 року), про що свідчить рішення Липовецького районного суду від 24.03.2014 року, яким встановлено юридичний факт прийняття позивачем ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла 09.02.2001 року.

Згідно з матеріалами спадкової справи, заведеної до майна померлої 09.02.2001 року ОСОБА_2 , заяви про відмову від спадщини позивач не подавав. Інший син покійної ОСОБА_3, 16.01.2015 року звернувся до нотаріуса з заявою про те , що він спадщини після смерті матері ОСОБА_2 - не приймав, до суду за продовженням строку на прийняття або встановлення факту прийняття спадщини звертатись не буде , просив вважати його таким, що відмовився від спадщини. Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині немає .

До складу спадкового майна входить цілий житловий будинок А з прибудовою а та козирком , 1979 року побудови, загальною площею 80,4 кв.м., житловою площею 46,9 кв. м. та господарські будівлі: сарай «Б», погріб «п/Б», сарай Д, літню кухню «Д1», погріб п/Д, криницю №1 , які розташовані в с. Нова Прилука, Липовецького району Вінницької області , на вулиці Зарічній, 30/1 (колишній ОСОБА_4, 32) .

Згідно зі свідоцтвом № 46 про право особистої власності на житловий будинок, виданим виконкомом Новоприлуцької сільської ради н.д. 05.09.1989 року, зареєстрованим Вінницьким обласним об»єднаним бюро технічної інвентаризації 05.09. 1989 року за №45, житловий будинок, розташований в с. Нова Прилука, Липовецького району Вінницької області , на вулиці Карла Маркса, 32 , належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_2 . У відповідності до рішень Новоприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області №110-1У-У11 4 сесії 7 скликання від 26 лютого 2016 року та №129 5 сесії 7 скликання від 19.04.2016 року перейменовано вулиці та змінена поштова адреса спадкового будинку з вулиці Карла Маркса, 32 на вулицю Зарічну 30/1.

За діючим на час видачі свідоцтва законодавством ( ч.1 ст.120 ЦК Української РСР -1963 року, яка діяла до 16 грудня 1993 р) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після його припинення, мали ті члени колгоспного двору , котрі до 15.04.1991 року ( дата введення в дію Закону України «Про власність») не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

У відповідності до довідки , виданої Новоприлуцькою сільською радою Липовецького району №492 від 22.06.2016 року, станом на 15.04.1991 року житловий будинок, розташований в с. Нова Прилука, Липовецького району Вінницької області , на вулиці Зарічній, 30/1 (колишній ОСОБА_4, 32) , мав статус майна, яке належало колгоспному двору, членами якого були ОСОБА_2 ( голова двору) та ОСОБА_1.

Згідно зі свідоцтвом про народження позивача ( а.с.32) , ОСОБА_2 - була його матір»ю.

09 лютого 2001 року ОСОБА_2 - померла ( а.с.4).

Розділом 11 «Право власності» глави 11 «Спільна власність», ст.. 120 Цивільного кодексу Української РСР «Власність колгоспного двору» 1964 р. закріплено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Будь-яких даних про те, що позивач ОСОБА_1, який був членом колгоспного двору станом на 15.04.1991 року, витребував свою частку з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, судом не здобуто

Земельна ділянка під спадковим будинком, відповідно до довідки , виданої Новоприлуцькою сільською радою Липовецького району №492 від 22.06.2016 року , знаходиться в корисуванні у позивача ОСОБА_1 .

Таким чином, матеріали справи свідчать, що, на підставі свідоцтва № 46 про право особистої власності на житловий будинок, виданим виконкомом Новоприлуцької сільської ради н.д. 05.09.1989 року, зареєстрованим Вінницьким обласним об»єднаним бюро технічної інвентаризації 05.09. 1989 року за №45, житловий будинок, розташований в с. Нова Прилука, Липовецького району Вінницької області , на вулиці Зарічній, 30/1 (колишній ОСОБА_4, 32) належав виключно одноосібно спадкодавцю ОСОБА_2 .

. Інвентаризаційна вартість житлового будинку, господарських будівель і споруд , відповідно до технічного паспорту, складає 151056 гривень.

Згідно з нормами ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися наслідок його смерті.

На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про його задоволення .

Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Отже, відповідно до вимог діючого законодавства, позивач має право на спадкування за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю, у зв»язку з чим суд позов задовольняє у повному обсязі.

На підставі глави 84 ,ст.ст. 1218, 1223, 1268 ,1270, 1296,1297,1298 ЦК України , керуючись ст. 174, 209-215 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла 09 ЛЮТОГО 2001 року, на цілий житловий будинок А з прибудовою а та козирком , 1979 року побудови, загальною площею 80,4 кв.м., житловою площею 46,9 кв. м. та господарські будівлі: сарай «Б», погріб «п/Б», сарай Д, літню кухню «Д1», погріб п/Д, криницю №1 , які розташовані в с. Нова Прилука, Липовецького району Вінницької області , на вулиці Зарічній, 30/1 (колишній ОСОБА_4, 32) .

Право власності на зазначене нерухоме майно підлягає державній реєстрації в установленому законом порядку.

Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку протягом десяти днів. Після закінчення цього строку, рішення набирає законної сили, якщо не буде подано апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: ОСОБА_5