АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/4552/2016 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.,

при секретарі Юрченко А.С.

за участю представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Сметанюка І.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про визнання договору недійсним та застосування наслідків його недійсності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

6 жовтня 2015 року ОСОБА_5 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про визнання договору недійсним та застосування наслідків його недійсності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між ним та ТОВ «Авто Просто» 21 вересня 2011 року укладено угоду №371163 та додаткові угоди №1,2, за умовами якої позивач, як учасник програми послуг, спрямованих на придбання товару - автомобіля марки «Chevrolet lacetti» вартістю 120 800,00грн через програму «Авто Так», організовану ТОВ «Авто Просто», сплатив кошти у розмірі 110 316,27грн, проте автомобіль не отримав.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_5 до ТОВ «Авто Просто» про визнання договору недійсним та застосування наслідків його недійсності відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що під час підписання угоди №371163 21 вересня 2011 року позивач отримав її примірник та додатки до неї, які містять опис послуг ТОВ «Авто Просто», в ст. 10 Угоди вказано, що її підписання є підтвердженням факту ознайомлення та розуміння її умов та згоди сторін з усіма визначеннями та змістом.

Виходячи з того, що укладений сторонами по справі правочин передбачає одержання споживачем необхідного йому товару, визначає умови (схему фінансування тощо), за яких такий товар може бути одержаний, то до такого правочину не може бути застосовано визначення «пірамідальної схеми», суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній доводів. Представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив її відхилити.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з огляду на таке.

Предметом спору у даній справі є визнання договору про надання послуг недійсним та стягнення сум, внесених за договором.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини, що мають значення для вирішення спору, вірно визначився з характером спірних правовідносин, що виникли з надання послуг, правильно застосував норми матеріального права та, та виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 230 ЦК України передбачено, що суд визнає угоду недійсною у випадку, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення.Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Відповідно до ст. 10 Угоди учасник заявляє, що отримав коректно викладені пояснення від представника ТОВ «Авто Просто», уважно прочитав та зрозумів угоду та додатки до неї, що засвідчує своїм підписом. Угода та додатки до неї № 1, № 2 підписані сторонами, містять опис послуг, що надаються ТОВ «Авто Просто» (ас 6-13). Під час підписання даної Угоди позивач отримав примірник Угоди та додатки до неї, які містять опис послуг ТОВ «Авто Просто».

Відповідно до положень, закріплених у ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» підстав для висновку, що поняття «пірамідальна схема» має такі обов'язкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару.

Пунктом 1.2. додатку № 2 до Угоди визначено, що учасник уповноважує ТОВ «Авто Просто» на організацію та адміністрування системи «АвтоТак». Система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, яку можливо придбати за рахунок чистого фонду групи. Учаснику, який сплатив повну вартість автомобіля та виконав усі зобов'язання щодо сплати внесків в оплату послуг та страхових платежів, буде надано право на отримання автомобіля на найближчому асигнаційному акті, який буде проводитись у місяці, наступному за місяцем, в якому учасник повністю виконав усі зобов'язання за угодою. Такий учасник користується пріоритетом в отриманні автомобіля перед іншими учасниками групи.

Судом встановлено, що Угоду № 371163 було включено до групи № 2061 та надано порядковий номер 97 у цій групі. Предметом даної угоди, укладеної в рамках функціонування системи придбання автомобілів у групах «АвтоТак», є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним автомобіля.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги стосовно наявності в діяльності ТОВ «АвтоПросто» обману та ознак «пірамідальної схеми» не ґрунтуються на нормах закону.

Крім того, установлено, що ОСОБА_5, сплатив 110 316,27грн на виконання умов даної Угоди, якою передбачено сплату за автомобіль 120 800,00грн. Укладеною угодою між сторонами чітко передбачено, що споживач оплачує кожного місяця частину ціни автомобіля та відсотки передбачені угодою, і тільки після сплати споживачем 100% ціни автомобіля - ТОВ «Авто Просто» купує автомобіль та передає його споживачу, незалежно від того чи сплачують кошти інші споживачі.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що ТОВ «Авто Просто» не мало на час укладання спірної угоди ліцензії щодо надання фінансових послуг, а діяло як юридична особа, яка здійснювала звичайну господарську діяльність, не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 1 ст. 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України № 3462-1У від 02 червня 2011 року (чинне з 09 січня 2012 року) та розпорядження від 09 жовтня 2012 року № 1676 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах», ТОВ «Авто Просто» 25 грудня 2012 року отримало відповідну ліцензію, що свідчить про право здійснювати діяльність з адміністрування фінансованих активів для придбання товарів у групах (ас 62).

Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ТОВ «Авто Просто» зареєстровано 19 січня 2012 року, реєстраційний номер Державної комісії з регулювання ринків фінансування послуг України - 13102689 (ас 61).

Відповідно до додатка № 2 угоди система «АвтоТак» - це торговельна марка зареєстрована згідно із законодавством України та використовується для позначення послуг ТОВ «Авто Просто» з адміністрування системи придбання автомобілів у групах. Кожна укладена угода включається в групу, кожній сформованій групі надається порядковий номер, кожному учаснику системи - порядковий номер його в групі. Після формування групи учасників залучення інших учасників не відбувається. Право на отримання автомобіля здійснюється в порядку, передбаченому Угодою (ст. ст. 5, 6 додатка № 2 до Угоди), і відповідно до платежів, здійснених самим учасником, а не відповідно до платежів, здійснених іншими учасниками групи.

Отже, отримання кожним споживачем автомобіля здійснюється виключно відповідно до платежів, здійснених ним самим, і незалежно від платежів інших клієнтів відповідача. Сплачені позивачем кошти у розмірі 110 316,27грн не відповідають умовам Угоди, якою передбачено сплату коштів у розмірі 120 800,00грн, що не дає підстав позивачу на отримання автомобіля відповідно до встановленого порядку отримання автомобілів програти «АвтоТак».

Доводи апеляційної скарги зводяться до аналізу обставин, на які позивач посилався в обґрунтування позовних вимог, які суд повно та всебічно з'ясував і перевірив, дав належну оцінку усім доказам та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для їх задоволення. Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують і на його правильність не впливають.

За таких обставин висновок суду, викладений в оскаржуваному рішенні, ґрунтується на вимогах закону і підтверджується матеріалами справи. Передбачених ст. 308 ЦПК України підстав для скасування рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 309, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна