Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"13" червня 2016 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Харитонової Г. Л., при секретарі Алексіоглу Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та зняти його з реєстраційного обліку.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є власником домоволодіння АДРЕСА_1. 27 серпня 2008 року він надав згоду на реєстрацію та проживання за цією адресою своєму сину - ОСОБА_2, який у січні 2015 року покинув спірне приміщення, забрав свої речі та до наступного часу не проживає у ньому. Ніяких перешкод у користуванні житловою площею він відповідачу не чинив. Витрат по утриманню домоволодіння відповідач не несе. Фактично не мешкає за спірним приміщенням понад один рік без поважних причин. Просив суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщення у будинку АДРЕСА_1 та зобов'язати комітет самоорганізації населення АДРЕСА_1 зняти його реєстраційного обліку.( а.с. 3).

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та викладене в позовній заяві просив суд позов задовольнити, визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщення у будинку АДРЕСА_1 та зняти його реєстраційного обліку, пояснивши,що відповідач - це його син, який мешкав разом з ним за спірною адресою. У січні 2015 року він виїхав на заробітки та до теперішнього часу додому не повертався, його речей у будинку немає, витрат з утриманню домоволодіння він не несе, договір найму житлового приміщення з ним не укладався. Відповідач не є власником домоволодіння.

Відповідач до судових засідань - 06.04.2016р., 25.05.2016 р., 13.06.2016 р. не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим, суд , за згодою позивача, ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача згідно ст.224 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 07.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Мошенко О.В. та зареєстрованим за № 3292, позивач є власником домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1. ( а.с.5-6). 27 серпня 2008 року за цією адресою був зареєстрований у якості члена сім'ї відповідач по справі ОСОБА_2, який з січня 2015 року покинув спірне приміщення, забрав свої речі, витрат по утриманню житла не несе та до наступного часу за вказаною адресою не проживає. Договір оренди житлового приміщення між позивачем та відповідачем не укладався.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердили факт відсутності відповідача ОСОБА_2 за спірною адресою з січня 2015 року, при цьому зазначили,що його речей за адресою : АДРЕСА_1 немає , перешкод у користування спірною житлової площею йому не чинилось, він покинув житло добровільно .

Відповідно до ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у випадку відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік.

За змістом ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.

Позивачем доведено, що відповідач не мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з січня 2015 року , тобто понад рік без поважних причин,що підтверджується окрім пояснень свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, актом від 05.06.2016 р.( а.с.37), але на теперішній час він залишається зареєстрованим за цією адресою, що унеможливлює розпорядження майном та додає додаткових нарахувань по сплаті за утримання майна.

В зв'язку з вищевикладеним позов про визнання особи такою,що втратила право користування житловим приміщення підлягає задоволенню.

Позовні вимоги, щодо зобов'язання комітету самоорганізації населення АДРЕСА_1 зняти відповідача з реєстраційного обліку, не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, у тому числі, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, позивач може звернутися з питанням зняття з реєстрації відповідача з відповідним пакетом документів, одним з яких є рішення суду, яке набрало законної сили. Тобто в наступний час право позивача в цій частині не порушено, та зобов'язувати зняти відповідача з реєстраційного обліку немає підстав.

Керуючись ст. 72 ЖК України, ст.ст. 321,391, 405 ЦК України, ст.ст.10, 57, 60, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На заочне рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Г. Л. Харитонова