Справа № 464/5455/16 Головуючий у 1 інстанції: Радченко Е.А.
Провадження № 22-ц/783/6553/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Копняк С.М., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Фейір К.О.,

з участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника Прокуратури Львівської області ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 13 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради та Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Прокуратури Львівської області, Профспілковий комітет працівників органів прокуратури Львівської області, про визнання права користування квартирою, вселення та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_6 звернулися до суду із указаним позовом, у якому просили визнати за ними право користування квартирою за адресою: м. Львів, пр-т Червоної Калини, 72А/84, вселити їх в цю квартиру та зобовязати Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради укласти договір житлового найму.

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 13 вересня 2016 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2, його дружиною ОСОБА_5 та донькою ОСОБА_6 право користування квартирою № 84 в будинку № 72А по проспекту Червоної Калини у м. Львові.

Вселено ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в квартиру АДРЕСА_1.

Зобовязано Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради укласти договір житлового найму з ОСОБА_2 на склад сімї три особи: ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо квартири АДРЕСА_1.

Рішення суду оскаржила Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради.

В апеляційній скарзі посилається на те, що у позивачів відсутній ордер на спірну квартиру, а відтак, немає підстав для задоволення їхніх вимог, щодо права на користування квартирою, вселення та укладення договору найму.

Просить рішення Сихівського районного суду м. Львова від 13 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання представник Сихівської районної адміністрації не з'явився, 01 листопада 2016 року подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Зазначене клопотання колегією суддів було відхилено як необґрунтоване, оскільки у даному випадку керівництво Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради могло уповноважити іншу особу представляти інтереси адміністрації в суді апеляційної інстанції або з'явитися особисто для підтримання доводів апеляційної скарги.

Крім того, колегією суддів враховується та обставина, що в суді першої інстанції представник Сихівської районної адміністрації також не з'являвся в судові засідання і просив розгляд справи відкласти (а.с.119) .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 та представника Прокуратури Львівської області ОСОБА_4, щодо заперечення на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ст.47 Конституції України кожен має право на житло.

У ч.1 ст.5 ЖК УРСР зазначено, що державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих ОСОБА_4 народних депутатів (житловий фонд місцевих ОСОБА_4) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

Статтями 51-52 ЖК України встановлено порядок надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевих ОСОБА_4 народних депутатів та будинках відомчого житлового фонду.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Відповідно до ч.1 ст.63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Відповідно до положень ст.118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які за характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових, рішенням виконавчого комітету районної міської, районної в місті ОСОБА_4 народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Згідно зі ст. 121 ЖК України порядок надання службових жилих приміщень установлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації.

Статтею 122 ЖК України передбачено, що на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті ОСОБА_4 народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане жиле приміщення. Форма ордера встановлюється ОСОБА_4 Міністрів Української РСР.

Відповідно до ч.2 п.58 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», затверджених ОСОБА_7 Міністрів УРСР від 11 грудня 1984 року №470, якщо жила площа збудована підприємствами, об»єднаннями і організаціями, за рахунок коштів, які згідно законодавства можуть спрямовуватися на цілі житлового будівництва, жилі приміщення надаються за спільним рішеннями адміністрації та профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому органу відповідної ради про надання жилих приміщень для заселення.

ОСОБА_7 Міністрів УРСР від 04 лютого 1988 року №37 «Про службові жилі приміщення» (із наступними змінами і доповненнями) затверджено «Перелік категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення», та Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР».

Згідно із п.40 зазначеного Переліку (в редакції постанови КМУ від 15 березня 1999 року №380 «Про доповнення до Переліку категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення), до категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення, віднесено працівників прокуратури за переліком, визначеним Генеральним прокурором України.

Відповідно до наказу Генерального прокурора України від 16.04.2004 року №48/13-ок «Про затвердження переліку категорій працівників органів прокуратури, яким може бути надано службове житло, та про затвердження Положення про облік та розподіл службової житлової площі Генеральної прокуратури України», службове жиле приміщення може бути надано, в тому числі, заступникам начальників відділів, старшим прокурорам відділів, старшим слідчим та слідчим відділів.

Згідно п.16 «Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР», затвердженого постановою ОСОБА_7 Міністрів УРСР від 04 лютого 1988 року №37, службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації, у віданні якої ці приміщення знаходяться, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті ОСОБА_7 народних депутатів, на території якої знаходиться відповідне підприємство, установа, організація.

Пунктами 18, 19 розділу 11 «Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради», затвердженого ухвалою Львівської міської ради № 219 від 19 жовтня 2006 року (зі змінами та доповненнями), передбачено, що до повноважень Департаменту житлового господарства та інфраструктури міської ради належить оформлення та видача ордерів на жилі приміщення, прийняття рішень щодо закріплення службового житла, виведення службових приміщень з обліку службових.

Пунктами 5.1.22, 5.1.23 «Положення про департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради», затвердженого рішенням виконкому від 27 жовтня 2006 року №1206 (зі змінами), до компетенції Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради відноситься оформлення та видача ордерів на жилі приміщення, прийняття рішень щодо закріплення службового житла, виведення службових приміщень з обліку службових.

Як вірно установлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 працює в органах прокуратури, з 2007 року на посаді старшого слідчого прокуратури Львівської області.

Згідно витягу з протоколу №22 спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету прокуратури Львівської області від 23 листопада 2013 року вирішено закріпити службове житло однокімнатну квартиру №84, житлова площа 22,0 кв.м, загальна площа 51,3 кв.м по проспекту Червоної Калини,72А у м. Львові за ОСОБА_2 на склад сім'ї з трьох осіб (а.с.11).

Наказом прокурора Львівської області № 1994к від 23 листопада 2013 року, погодженого головою профспілкового комітету працівників органів прокуратури Львівської області, ОСОБА_2 надано зазначену квартиру як службову (а.с. 10).

16 грудня 2013 року між начальником управління житлового господарства Львівської міської ради та прокурором Львівської області підписано ОСОБА_8 №9 згідно умов якого на виконання рішення громадської комісії з житлових питань при виконкомі ЛМР (витяг з протоколу від 10 грудня 2013 року №17) прокуратурі Львівської області були передані квартири №№ 1, 37, 40, 42, 48, 52, 60, 64, 76, 80, 84, 107, 111, 112, 115,116, 2, 3, 7, 41,61, 81,39,55 по пр. Червоної Калини,72-А у м. Львові.

Як зазначено в ОСОБА_8 прийому-передачі №9 від 16 грудня 2013 року, виділені квартири підлягають заселенню не пізніше 30 днів з дня заселення новозбудованих будинків. Порушення службовими особами заселення житлових будинків і приміщень тягнуть накладення штрафу (а.с.12-13).

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 985 від 20 грудня 2013 року квартирам №№ 321, 324, 361, 386, 390, 406, 410 на пр. Червоної Калини, 58 та квартирам №№ 1, 2, 3, 7, 37, 39, 41, 42, 48, 55, 60, 61, 64, 76, 81, 84, 107, 111, 112, 115, 116 на пр. Червоної Калини, 72А надано статус службових прокуратури Львівської області (п. 1).

Зобов'язано прокуратуру Львівської області провести закріплення вказаних квартир згідно з вимогами законодавства України (а.с. 14).

На засіданні громадської комісії з житлових питань при виконкому Львівської міської ради 04 лютого 2014 року рекомендовано погодити закріплення службової квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 на сім'ю з трьох осіб (а.с.15).

ОСОБА_8 передачі житла Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 12 грудня 2013 року №7 та від 16 грудня 2013 року №9, а також рішення виконкому Львівської міської ради від 20 грудня 2013 року про надання статусу службового житла квартирам №№ 321, 324, 361, 386, 390, 406, 410 на пр. Червоної Калини, 58 та квартирам №№ 1, 2, 3, 7, 37, 39, 41, 42, 48, 55, 60, 61, 64, 76, 81, 84, 107, 111, 112, 115, 116 на пр. Червоної Калини, 72А, наказом прокурора Львівської області № 807к від 13 червня 2014 року, погодженого головою профспілкового комітету працівників органів прокуратури Львівської області, ОСОБА_2 надано однокімнатну квартиру за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 72А/84 на склад сімї 3 особи (він, дружина, донька). Вказана квартира виділялася адміністрацією прокуратури Львівської області як службова. (а.с. 18-20).

З протоколу №10 спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету прокуратури Львівської області від 13.06.2014 року вбачається підтвердження рішення про надання позивачу службового житла. (а.с. 16).

У подальшому позивач неодноразово звертався до Львівської міської ради з приводу видачі спеціального ордеру на службове житло квартири за адресою: м. Львів пр. Червоної Калини,72А/84, однак такий із надуманих причин не був виданий.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2015 року залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23 грудня 2015 року зобов'язано Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради видати спеціальний ордер на вселення ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в квартиру за адресою: м. Львів, проспект Червоної Калини, 72А/84 (а.с. 20-21; 24-26).

21 січня 2016 року Сихівським районним судом м. Львова видано виконавчий лист № 464/6534/15-ц. на виконання зазначеного судового рішення.

ОСОБА_7 від 04 лютого 2016 року відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області відкрито виконавче провадження ВП № 50012754.(а.с. 27-28).

У добровільному порядку відповідачем (Департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради) не виконувалось рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2015 року у зв'язку з чим постановами головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 19 лютого 2016 року та від 17 березня 2016 року на боржника було накладено штрафи в сумі 1020 гривень та 2040 гривень, а в подальшому 17 березня 2016 року скеровано подання у Галицький відділ поліції ГУ НП у Львівській області про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за ст.382 КК України (а.с. 31-32, 39-40;41-42).

Отже, незважаючи, що вищезазначені нормативні акти, як-от: акт прийому-передачі №9 від 16 грудня 2013 року; рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 985 від 20 грудня 2013 року; протокол засідання громадської комісії з житлових питань при виконкому Львівської міської ради 04 лютого 2014 року; наказ прокурора Львівської області № 807к від 13 червня 2014 року; протокол №10 спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету прокуратури Львівської області від 13.06.2014 року; рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2015 року; ухвали Апеляційного суду Львівської області від 23 грудня 2015 року; виконавчий лист № 464/6534/15-ц від 21 січня 2016 року виданий Сихівським районним судом м. Львова - Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради відмовляється видавати позивачам ордер на житлове приміщення за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 72А/84, порушуючи їх права передбачені ст.47 Конституції України.

Конституційним судом України у Рішенні від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 надано тлумачення поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно смисловому зв'язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Згідно з прецедентною практикою Європейського Союзу, процедура виконання рішень суду є невід'ємною частиною судового розгляду.

У справі Хорнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, Європейський Суд зазначив: «параграф 1 статті 6 Конвенції гарантує кожній особі розгляд судом справ про її цивільні права та обов'язки. У такий спосіб реалізується «право на суд», найважливішим аспектом якого є право на доступ до правосуддя, тобто право звернутися до суду у цивільних справах. Однак, це право стало б ілюзією, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове судове рішення залишалося недіючим на шкоду одній із сторін. Важко уявити, що стаття 6 Конвенції, докладно описуючи надані стороні процесуальні гарантії справедливий, публічний і швидкий розгляд, - залишила реалізацію судових рішень без захисту. Якщо вважати, що стаття 6 Конвенції говорить тільки про доступ до правосуддя і судового процесу, то це, ймовірно, привело б до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, який Договірні Держави зобов'язалися дотримуватися, коли вони ратифікували конвенцію. Виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, повинне, таким чином розглядатися як невід'ємна частина «суду» у розумінні статті 6 Конвенції.

Що стосується обов'язковості судових рішень, то варто зазначити, що Європейським Судом з прав людини було постановлено «пілотне рішення» у справі «ОСОБА_9 проти України) (Yuriу Nikolaуevicn Ivanov v. Ukraine) від 15 жовтня 2009 року у якому серед іншого зазначено, «що ця справа стосується існуючої проблеми, яка постійно нагадує про себе, породжуючи порушення Конвенції, які найчастіше виявляє Суд у справах проти України; більше половини рішень, винесених Судом у справах проти України, стосуються питання тривалого невиконання остаточних судових рішень, відповідальність за які несуть органи влади України».

Зважаючи на те, що відповідачем - Департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради не виконується рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2015 року про видачу спеціального ордера на вселення ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в квартиру за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 72А/84, яке набуло статусу остаточного, останні вірно обрали такий спосіб захисту свого порушеного права як визнання права на користування даною квартирою, вселення та зобов'язання відповідача - Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради укласти з ними договір житлового найму даного житла.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон, та дотримано процедуру розгляду справи встановленої ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування суду колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 13 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_10