У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

15 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовомОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про повернення банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», поданою його представником Наконечною АльоноюВікторівною, на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 1 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») про стягнення грошових коштів за депозитним договором НОМЕР_1, укладеним 10 квітня 2013 року з ПАТ КБ «ПриватБанк», за умовами якого вона внесла на депозитний рахунок грошові кошти в розмірі 1 000 доларів США з відсотковою ставкою у розмірі 9,75% річних на строк 365 днів з 10 квітня 2013 року по 10 квітня 2014 року.

Посилаючись на те, що відповідач після закінчення строку вкладу грошові кошти не повертає, ОСОБА_1 просила суд визнати неправомірною відмову банку у поверненні депозиту, стягнути на її користь суму вкладу в розмірі 1 000 доларів США, 97,50 доларів нарахованих процентів, 135,40 доларів США пені, а також 1 000 грн - на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 3 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 1 жовтня 2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 3 червня 2015 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення коштів за договором банківського вкладу та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнено з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 кошти за договором банківського вкладу в сумі 1 092,90 доларів США, що еквівалентно 23 274 грн.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення Дніпропетровської області від 1 жовтня 2015 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим з виконанням усіх вимог цивільного судочинства, згідно з законом, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилають як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судами встановлено, що 10 квітня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір НОМЕР_1 (вклад «Стандарт»), за умовами якого ОСОБА_1 розмістила на депозитному вкладі грошові кошти в сумі 1 000 доларів США на строк до 10 квітня 2014 року з нарахуванням 9,75 % річних.

Договір банківського вкладу укладено між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» як юридичною особою, місцезнаходженням якої є м. Дніпропетровськ у Кримській філії банку на території Автономної Республіки Крим, яка на момент розгляду справи має статус тимчасово окупованої території.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

За даними довідки № 49971466, виданої ПАТ КБ «ПриватБанк» 2 травня 2014 року, на депозитному рахунку ОСОБА_1 обліковується вклад «Стандарт»; сума коштів на день закінчення строку договору склала 1 092,90 доларів США.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності і необґрунтованості заявлених позовних вимог, оскільки позивачем не надано оригіналу договору банківського вкладу, доказів знаходження коштів на рахунках відповідача, відкритих у відокремленому підрозділі ПАТ КБ «ПриватБанк» на території Автономної Республіки Крим. При цьому суд взяв до уваги заперечення відповідача про відсутність можливості здійснення відокремленим підрозділом банку банківської діяльності після окупації Автономної Республіки Крим; позивачем не надано належних доказів про відмову у розірванні договору і у поверненні вкладу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що підтвердженням факту укладення сторонами договору банківського вкладу (депозиту), є копія договору НОМЕР_1 від 10 квітня 2013 року та квитанції від 10 квітня 2013 року, завірені підписом керівника Кузнецовського відділення ПАТ КБ «Приватбанк» та скріплені печаткою даного відділення, що мають усі необхідні реквізити. А відтак, банк зобов'язаний виплатити вкладнику депозит і проценти на вклад на умовах та в порядку, встановлених договором банківського вкладу.

Такий висновок суду апеляційної інстанції ґрунтується на фактичних обставинах, встановлених судом, і відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід у іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною (ч. 2 ст. 1060 ЦК України).

Обґрунтовуючи незаконність судового рішення, ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», який покладає на Російську Федерацію обов'язок відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої окупацією, на Федеральний Закон «Про захист інтересів фізичних осіб, які мають вклади в банках та відокремлених структурних підрозділах банків, зареєстрованих і (або) діючих на території Республіки Крим та на території міста федерального значення Севастополя».

Апеляційний суд, встановивши, що укладення сторонами відповідного договору підтверджено належними та допустимими доказами, невиконання зобов'язань за цим договором відповідач не спростував і кримський філіал ПАТ КБ «ПриватБанк», який прийняв грошові кошти, діяв не у власних інтересах, а в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк», дійшов обґрунтованого висновку про покладення на банк обов'язку повернути позивачу його вклад. Доказів на спростування відповідності оригіналам приєднаних позивачем копій відповідач не надав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при розгляді справи судом апеляційної інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, оскільки висновків суду не спростовують і зводяться до переоцінки доказів, їх належності та допустимості. Проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», подану його представником Наконечною Альоною Вікторівною, відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 1 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.Кузнєцов
Судді: Т.Л.Ізмайлова С.О.Карпенко Г.І.Мостова М.І.Наумчук