Справа № 569/6516/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2016 м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi Куцоконя Ю.П.,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

заявника ОСОБА_2,

представника заявника адвоката Барилюк А.І.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному

справу за заявою ОСОБА_2, зацікавлена особа ОСОБА_4, про встановлення юридичного факту, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_2 в судовому засiданнi заяву пiдтримала i просить суд встановити факт проживання однією сім'єю її, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2008 року до часу відкриття спадщини, тобто до дня смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 суду пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 Заповіту померлий не залишив, а тому після його смерті відкрилася спадщина за законом. Спадкоємців, коло яких визначено статтями 1261-1263 ЦК України, немає.

Вона належить до спадкоємців четвертої черги за законом згідно статті 1264 ЦК України, оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім'єю більше п'яти років до часу відкриття спадщини. Вказує на те, що ОСОБА_5 був напівсиротою і коли йому виповнилося п'ять років, померла його мати. ОСОБА_5 ріс і виховувався разом з нею в родині її батьків. Питання усиновлення її батьками не розглядалося. Від природи ОСОБА_5 був хворобливий, у 2005 році йому була встановлена друга група інвалідності. Оскільки з кожним роком за станом здоров'я йому все важче було себе обслуговувати, то з 2008 року вона з ОСОБА_5 проживали спільно в АДРЕСА_1. У них був спільний бюджет, з якого вони сплачували комунальні послуги, купували ліки, продукти харчування та речі. Їх пов'язували взаємні права та обов'язки, турбота один про одного. Будучи обізнаним про свою хворобу, ОСОБА_5 неодноразово висловлював бажання скласти заповіт на її ім'я на випадок смерті, проте вона категорично заперечувала і переконувала його, що про заповіт йому думати зарано. Коли ОСОБА_5 помер, вона здійснила його поховання. Зацікавлена особа ОСОБА_4 є її дочкою і підтримувала зв'язок з ОСОБА_5, проте на спадкове майно не претендує.

Коли вона звернулася до Другої Рівненської державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом, у цьому їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю підтвердження факту спільного проживання зі спадкодавцем, через що вона і звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту.

Заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослiдивши письмовi докази по справi, суд прийшов до висновку, що заява пiдлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 проживала однією сім'єю з ОСОБА_5 з 2008 року до часу відкриття спадщини, тобто до дня смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як слідує з дослідженого в судовому засіданні акту від 29 червня 2015 року, посвідченого головою ОСББ «Альфа», ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які є мешканцями будинку АДРЕСА_3, склали цей акт на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_5 до дня своєї смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3, постійно проживав, як зазначено в акті - зі своєю сестрою, ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 та вів з нею спільне господарство.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_8 підтвердили обставини, викладені в акті від 29 червня 2015 року, та пояснили, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 спільно проживали за вказаною адресою з 2008 року по день смерті ОСОБА_5, вели спільне господарство та піклувалися один про одного. Вони та інші мешканці будинку вважали їх братом та сестрою.

Враховуючи, що свідки є сусідами заявника і підтримують з нею добрі стосунки, що свідчить про обізнаність свідків з її життям, сумнівів у суду щодо об'єктивності та правдивості показань свідків не виникає, а тому фактичні дані, встановлені на підставі показань вказаних свідків, приймаються судом як належні та допустимі докази.

З наданих заявником та оглянутих в судовому засіданні письмових доказів, а саме, договорів-замовлення СК № 001716, 001717 від 16 червня 2015 року та прибуткового касового ордеру, слідує, що організація та проведення поховання ОСОБА_5 були здійснені ОСОБА_2

Зацікавлена особа ОСОБА_4 подала суду письмову заяву, в якій вказала на те, що подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини і на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 не претендує. Визнала той факт, що ОСОБА_2 проживала з ОСОБА_5 однією сім'єю з часу погіршення стану його здоров'я, приблизно з 2007 року.

Згідно статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Оцінюючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заявлені ОСОБА_2 вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому її заява підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст.10,11,60,61,209,212,214,215,218,223,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2 задовольнити повнiстю.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2008 року до часу відкриття спадщини, тобто до дня смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення складено 02 вересня 2016 року.

Суддя: Ю.П.Куцоконь