АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3021/16 Справа № 2-о-177/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Калиновський А.Б.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого Калиновського А.Б.

Суддів Єлізаренко І.А., Лаченкової О.В.

При секретарі Гулієву М.І.о

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2010 року по справі за заявою Новомосковського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Керносівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, зацікавлена особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2010 року Новомосковський міжрайонний прокурор Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Керносівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, зацікавлена особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, посилаючись на те, що 07.06.2007 року помер ОСОБА_3, внаслідок чого відкрилась спадщина на належну йому земельну ділянку площею 4,09 га, з часу відкриття спадщини жодна особа не вчинила будь-яких дій, що свідчать про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, даних про наявність родичів ОСОБА_3 немає, а тому, на підставі ст. 1277 ЦК України є всі підстави для визнання спадщини відумерлою.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2010 року заяву Новомосковського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Керносівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, зацікавлена особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою задоволено.

Визнано відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, померлого 07.06.2007 року і яка складається з земельної ділянки площею 4,09 га, вартістю 67920 гривень, що розташована на території Керносівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області та яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту про право власності на землю серії ІІ-ДП № 038915.

Передано земельну ділянку площею 4,09 га, вартістю 67920 гривень, що розташована на території Керносівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Керносівській сільській раді Новомосковського району Дніпропетровської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні вимог заяви, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 належала на праві власності земельна ділянка площею 4,09 га, яка розташована на території Керносівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, на підставі державного акту про право власності на землю серії ІІ-ДП № 038915.

07.06.2007 року ОСОБА_3 помер і після його смерті відкрилась спадщина у вигляді вищевказаної земельної ділянки.

Задовольняючи вимоги заяви Новомосковського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Керносівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання спадщини відумерлою, суд виходив з того, що протягом встановленого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку і в подальшому ніхто зі спадкоємців не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, незважаючи на те, що спадкоємці були закликані шляхом надання оголошення у пресі.

З таким висновком суду погодитись не можна.

Як видно з матеріалів справи, Керносівська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області звертаючись до Новомосковського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області з листом про визнання спадщин відумерлими, зазначила зокрема, земельний пай №513, ОСОБА_4, який помер 07.06.2007 року.(а.с. 3).

Проте, спадкодавцем за всіма наявними в матеріалах справи документами (державний акт на право власності на земельну ділянку, актовий запис про смерть, витяг з державного реєстру актів цивільного стану) є ОСОБА_3(а.с. 4-6).

В опублікованому в пресі оголошенні про відкриття спадщини вказано також невірне ім'я спадкодавця - ОСОБА_4(а.с. 7), так і в ухвалі суду від 09.09.2010 року про зобовязання нотаріальної контори надати суду відомості відносно тих, хто із спадкоємців ОСОБА_4 звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Згідно відповіді нотаріальної контори, інформацію надано відносно ОСОБА_4(а.с. 13), а також витяг зі спадкового реєстру надано відносно ОСОБА_4(а.с. 14).

Крім того, як видно з довідки виданої виконкомом Керносівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3, його дружина ОСОБА_5 та його син ОСОБА_6 були зареєстровані разом за адресою: с. Орільська, вул. Підгорна, 12(а.с. 30).

ОСОБА_5 у встановлений строк подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після свого чоловіка ОСОБА_3, а також спадщину прийняв його син ОСОБА_6, який на день смерті батька був зареєстрований з ним за однією адресою(а.с.31, 32).

Після смерті ОСОБА_5 у 2008 році, спадщину після неї фактично прийняв її син ОСОБА_6, який проживав та був зареєстрований з нею за однією адресою(а.с. 30, 31).

Після смерті ОСОБА_6 26.03.2011 році(а.с.60), спадщину за законом прийняли його сестри ОСОБА_2 та ОСОБА_7, які подали заяви до нотаріальної контори у встановлений законом строк(а.с. 85,87,88).

Крім того, згідно наданих до апеляційної інстанції документам, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 25.11.2013 року видано свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 на спадкове майно.

Вирішуючи питання, суд на вказані обставини справи уваги не звернув, не помітив, що звернення сільського голови до прокурора було про вирішення питання про визнання спадщини відумерлою відносно ОСОБА_4, а не ОСОБА_3, фактично з'ясовував інформацію щодо іншої особи, не встановив коло осіб, які б могли бути спадкоємцями, не залучив до участі у справі прямих спадкоємців (родичів) померлого, не встановив хто прийняв спірну спадщину після смерті ОСОБА_3, а в подальшому і після смерті його дружини та сина чим допустив неповноту з'ясування обставин справи та помилково дійшов висновку про необхідність визнання спадщини відумерлою.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2010 року скасувати.

У задоволенні заяви Новомосковського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Керносівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, зацікавлена особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: