Справа № 694/313/16-ц
провадження 2/694/235/16
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
17.11.2016 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої судді Кравченко Т.М.,
при секретарі Некречій Н.Я.,
з участю позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання матері дитини,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з ОСОБА_4 аліменти на її утримання в розмірі 10% його доходів, починаючи з 02 жовтня 2016 року і до досягнення їхньою спільною дитиною трирічного віку. Свої вимоги мотивує тим, що тривалий час знайома з відповідачем та мала з ним інтимні зв`язки. В результаті зустрічей вона завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дочку ОСОБА_5 . На час народження дитини відповідач перебував за межами України, а тому вона була змушена зареєструвати дитину відповідно до вимог ст. 135 Сімейного кодексу України. Оскільки відповідач жодних дій по визнанню свого батьківства та наданню матеріальної допомоги не вчиняв, вона звернулась до суду та рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 09 вересня 2015 року ОСОБА_4 визнано батьком її дитини та стягнуто з аліменти на утримання дитини. На даний час вона ніде не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач перебуває на службі в Збройних силах України на контрактній основі та отримує певну заробітну плату, але матеріальної допомоги не надає. З позовом про стягнення аліментів вона вперше зверталась 02 жовтня 2015 року та позов було задоволено судом. За заявою відповідача заочне рішення було скасоване, що свідчить про його ухилення від виконання обов`язку по її утриманню, а тому аліменти просить стягнути за минулий час, а саме з 02 жовтня 2015 року.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. ОСОБА_1 пояснила, що відповідач має змогу надавати їй матеріальну допомогу, оскільки є військовослужбовцем Збройних сил України та має регулярний дохід. На даний час, незважаючи на існування рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, він аліменти не сплачує. Просить стягувати аліменти на її утримання саме з 02 жовтня 2015 року, оскільки дії відповідача щодо скасування заочного рішення свідчать про ухилення від виконання свого обов`язку. Бути присутньою в судовому засіданні після скасування заочного рішення вона не могла, оскільки на той час змушена була працювати за кордоном для забезпечення дитини всім необхідним.
Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Пояснив, що відповідач не має змоги надавати матеріальну допомогу ОСОБА_1 , оскільки вже сплачує аліменти на утримання їхньої неповнолітньої доньки. Крім того, дружина відповідача має поганий стан здоров`я та потребує постійного лікування. Вона ніде не працює та перебуває на утриманні відповідача.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є батьком, а позивач ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 5).
Згідно довідок про склад сім`ї від 03.03.2016 року та 20.10.2016 року, виданих виконавчим комітетом Хлипнівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, неповнолітня ОСОБА_5 проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні (а.с. 6, 41).
Згідно довідки Управління соціального захисту населення Звенигородської РДА від 03.03.2016 року та довідки Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 18.06.2016 року ОСОБА_1 отримує допомогу при народженні дитини відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» в розмірі 860 грн. щомісячно (а.с. 7, 42).
Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 09 вересня 2015 року ОСОБА_4 визнано батьком неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнуто з нього аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частки його заробітку з 08 травня 2015 року і до повноліття дитини (а.с. 8).

Заочним рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 09 грудня 2015 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання матері дитини в розмірі 20 % його доходу з 02.10.2015 року до досягнення дитиною трирічного віку (а.с. 9).

Ухвалою суду від 28 січня 2016 року вказане заочне рішення було скасоване за заявою ОСОБА_4 та ухвалою суду від 22 лютого 2016 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без розгляду в зв`язку з повторною неявкою позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Згідно з ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 79 СК України якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх отримати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більше як за один рік.
Судом встановлено, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, однак мають спільну малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з позивачем в с. Хлипнівка Звенигородського району Черкаської області та перебуває на її утриманні.

Відповідач ОСОБА_4 проходить службу на контрактній основі у військовій частині НОМЕР_1 Збройних сил України та отримує заробітну плату, однак матеріальної допомоги позивачу на даний час не надає. Ці обставини визнані сторонами та не потребують доведення.

Представник відповідача ОСОБА_3 вказав, що відповідач не має змоги надавати матеріальну допомогу позивачу, оскільки має на утриманні непрацюючу дружину, яка потребує лікування, однак не надав суду жодних доказів на підтвердження цього.

За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягувати з відповідача ОСОБА_4 аліменти на утримання позивача ОСОБА_1 в розмірі 10% усіх видів його доходів до досягнення їхньою спільною дитиною трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також суд приходить до висновку про необхідність стягувати аліменти з 02 жовтня 2015 року, оскільки з матеріалів справи вбачається, що саме з цього часу позивач вживала заходів щодо одержання аліментів шляхом звернення до суду з позовом. Відповідач, не бажаючи сплачувати аліменти, подав заяву про скасування заочного рішення. В подальшому позивач не змогла бути присутньою в судовому засіданні через перебування її за кордоном на заробітках з метою одержання коштів та матеріального забезпечення дитини, що і призвело до залишення її позову без розгляду.

Вирішуючи питання про відшкодування судових витрати суд виходить з того, що правову допомогу позивачу надавав приватний юрист ОСОБА_2 , якому вона оплатила 250 грн. за складання позовної заяви та мала б сплачувати згідно договору по 300 грн. за годину участі в судовому засіданні.

Враховуючи те, що представник позивача надавав їй правову допомогу в судовому засіданні протягом 1 год. 10 хв., на підставі ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути понесені нею витрати за надання правової допомоги в сумі 600 грн. (250 грн. за складання позовної заяви та 350 грн. за участь в судовому засіданні), а також судовий збір в дохід держави в сумі 551 грн. 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

На підставі ст.ст. 79, 80, 84, 91 СК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 84, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України суд,

в и р і ш и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання матері дитини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , аліменти в розмірі 10% з усіх видів доходів відповідача, починаючи з дня подачі заяви до суду 02 жовтня 2015 року і до досягнення ОСОБА_5 трьох річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на правову допомогу в сумі 600 грн. та судовий збір в дохід держави в сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.М. Кравченко