Справа № 755/7988/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" липня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між нею і відповідачем ОСОБА_2; стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі на одну дитину ? частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня розірвання шлюбу і до повноліття дітей; судові витрати покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13 жовтня 2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем - ОСОБА_2 Від цього шлюбу мають двох спільних малолітніх дітей: дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають з нею і перебувають на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Спільне господарство не ведеться з березня 2014 року. Фактичні шлюбні відносини припинені з березня 2014 року. Таким чином з 2014 року їхня сім'я існує лише формально. З 2014 року відповідач не утримує їхніх малолітніх дітей, питання аліментів чи перерахування певної суми на утримання дітей на сьогоднішній день не вирішено. Вона не має стабільного заробітку, та отриманих коштів їй не вистачає для забезпечення двох дітей всім необхідним, а на харчування, одяг, лікування та інші потреби потрібні кошти.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позов визнає, проти його задоволення не заперечує.

Вивчивши матеріали справи, доводи поданих сторонами заяв, оцінивши наявні у справі докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_1) та ОСОБА_2, зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві 13 жовтня 2004 року, про що у книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис за № 1356 (а.с.5).

Сторони від шлюбу мають двох малолітніх доньок - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6, 7).

Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони не проживають разом з березня 2014 року, з цього часу не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що примирення з відповідачем не відбудеться.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов'язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки сторони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Частиною 9 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно з вимогами ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач разом з малолітніми дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_2 відповідач проживає окремо від дітей за адресою: АДРЕСА_1.

При визначені розміру аліментів, який буде стягуватись на утримання дітей, суд з урахуванням положень ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує як матеріальне становище позивача, яка утримує та проживає з дітьми, так і становище відповідача, який проживає окремо від родини, матеріальної допомоги родині в повній мірі не надає.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання доньок підлягають задоволенню та присуджує до стягненню з відповідача на користь позивача на утримання малолітніх доньок - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір за позовними вимогами про розірвання шлюбу у розмірі 551 гривні 20 копійок.

Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір на користь держави, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів у розмірі 551 гривні 20 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 7, 104, 105, 112, 113, 114, 141, 181-183, 191 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст.10, 60, 88, 174, 197, 208, 209, 212-215, 218, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований у Відділу реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві 13 жовтня 2004 року (актовий запис № 1356) - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Київ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Київ, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 13 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Київ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Київ, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 13 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Київ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Київ, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 (двадцять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Київ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 (двадцять) копійок.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: