Справа № 644/ 459 /15-ц
н/п 2-зз/644/ 12 /16
У Х В А Л А

іменем України

02 серпня 2016 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сітало А.К.,

за участю секретаря Лазарєвої М.Ю.,

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4,

представника ОСОБА_5 ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова заяву відповідача ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову вжитих на підставі ухвали суду від 28.04.2015 року по цивільній справі № 644/459/15-ц (н.п. 2/644/788/15) за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідач ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28.04.2015 року та зняти арешт та заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування своєї заяви посилалась на те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.05.2015 року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволені та визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, посвідчений 10 травня 2012 року державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 5-1284. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 17.06.2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

28.04.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова було задоволено клопотання представника позивача від 27.04.2015 року про забезпечення позову, про що постановлено відповідну ухвалу, згідно якої на спірну квартиру накладено арешт.

Під час розгляду судом цивільної справи про визнання недійсним договору дарування спірної квартири, питання про застосування наслідків недійсності правочину (повернення спірної квартири) а ні позивачем, а ні його представником не ставилося і не могло ставитися, оскільки предявлений позов мав немайновий характер.

Таким чином, з моменту набрання законної сили рішення у цивільній справі про визнання недійсним договору дарування спірної квартири й до дня смерті ОСОБА_7 13.08.2015 року, остання не стала власником спірної квартири у розумінні ч. 1 ст. 317 ЦК України.

До теперішнього часу право власності на предмет договору іпотеки (спірну квартиру) згідно витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_3, тобто не за позивачем.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 та представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 в судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_8 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала.

Суд, дослідивши заяву та матеріали цивільної справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.04.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова в порядку забезпечення позову за заявою представника позивача ОСОБА_7 ОСОБА_9 накладено арешт та заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.05.2015 року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволені та визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, посвідчений 10 травня 2012 року державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 5-1284. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 17.06.2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

16.02.2015 року ОСОБА_7 склала заповіт, в якому зазначила ОСОБА_1 єдиним спадкоємцем її майна.

В ході розгляду справи суду надано свідоцтво про смерть позивача ОСОБА_7, яка померла 13.08.2015 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, складено відповідний актовий запис № 12326 від 14.08.2015 року.

З відповіді Першої Харківської державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті ОСОБА_7, померлої 13.08.2015 року із заявою про прийняття спадщини звернувся син спадкодавця ОСОБА_1. Інших заяв до нотаріальної контори не надходило.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.07.2016 року ОСОБА_1 залучено до участі у справі як правонаступника померлої 13.08.2015 року ОСОБА_7.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У звязку з вищевикладеним, у суду відсутні законні підстави для задоволення заяви ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову, оскільки наявність реєстрації права власності на вказану квартиру за ОСОБА_3 не свідчить про те, що вона є особою, яка має право ставити питання про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 236, 1268, 1296 Цивільного кодексу України, ст. ст. 154, 209-210 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву відповідача ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову вжитих на підставі ухвали суду від 28.04.2015 року по цивільній справі № 644/459/15-ц (н.п. 2/644/788/15) за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним залишити без задоволення.

Копію ухвали суду направити сторонам по справі для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в пятиденний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: А. К. Сітало