Номер провадження 2/522/1454/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді: Кравчук Т.С.,

при секретарі: Антонецькому С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: КП ЖКС «Фонтанський» дільниця № 5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідача ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: КП ЖКС «Фонтанський» дільниця № 5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити у повному обсязі, при цьому пояснили, що 05 липня 2015 року, коли позивач була відсутня вдома, її квартира була затоплена з верхнього поверху. Позивач вважає, що затоплення сталося з вини відповідача ОСОБА_2, оскільки джерело протікання води до квартири позивача мало початок саме з квартири відповідача.

Позивач просить стягнути з відповідача заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 38954 гривень., моральну шкоду у розмірі 15000 гривень, витрати на проведення незалежної оцінки вартості ремонтно відновлювальних робіт та визначення розміру шкоди в розмірі 1600 гривень, а також судові витрати у розмірі 555,54 гривень.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують причину залиття квартири АДРЕСА_1, та відсутні докази вини відповідача ОСОБА_2, тим самим просив позовні вимоги залишити без задоволення.

Третя особа у судове засідання не зявилась, сповіщена належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила.

Суд повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, вислухавши пояснення сторін процесу, допитав свідків, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, прийшов до наступного.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь якого кримінального обвинувачення, що предявляється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Перед початком розгляду справи по суті, суд розяснив сторонам, які беруть участь у справі про їх права та обовязки, а також попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, що передбачено ст. 10 ЦПК України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що розгляд і вирішення справ в судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1-3 ст.10 ЦПК України).

У відповідності зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що у приватній власності ОСОБА_1 знаходиться квартира за адресою: АДРЕСА_2 на підставі свідоцтво про спадщину р№ 3 1578 від 10.07.2006 року, виданого Одеською державною нотаріальною конторою.

Двадцять сьомого липня 2015 року, позивач та інші громадяни квартир під № 21; 23; 27, які проживаються ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулися з колективною заявою до прокуратури Приморського району м.Одеси в якій зазначили про затоплення квартири 03.07.2015 року. Також відповідно до поданої заяви, 06.07.2015 року позивач та інші мешканці квартир зателефонували до МЧС, органів міліції та КП ЖКС «Фонтанський» з проханням усунути подію та виявити причину затоплення на що зазначені органи проявили бездіяльність.

Також 08 липня 2015 року, позивач звернулася до КП ЖКС «Фонтанський» з відповідними вимогами, на що 14.07.2015 року отримала акт обстеження від 06.07.2015 року, в якому причини затоплення не встановлені.

У судовому засіданні було зясовано, що в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, законодавством встановлено відшкодування шкоди за умови, що дії особи були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до біометричного посвідчення за № RC 5755454, ОСОБА_2 з 07.10.2013 року було відкрито вид на проживання у Лондоні зі своєю родиною.

Згідно білетів, ОСОБА_2 знаходилася на території України з 17 грудня 2013 року по 07 січня 2014 року, з 05 серпня 2014 року по 15 серпня 2014 року та 16 грудня 2015 року.

Таким чином, ОСОБА_2 не могла ніяким чином завдати своїми діями шкоди позивачу у звязку з тим, що з 15 серпня 2014 року по 16 грудня 2015 року вона разом зі своєю родиною не знаходилася на території України, тим самим не мешкала за адресою: АДРЕСА_4.

Суд критично ставиться до акту від 06.07.2015 року, затвердженого начальником дільниці № 5 КП ЖКС «Фонтанський» у звязку з тим, що він складено з порушенням вимог.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України № 927/11207 від 25.08.2005 року, передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (п. 2.3.6 Правил). У даних Правилах наведено форму такого акту, а саме додаток № 4, з якого вбачається, що факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обовязковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, імя, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Наданий відповідачем акт від 06.07.2015 року не відповідає вимогам Правил, а саме в акті не зазначена особа, яка зазнала шкоди, форма власності, відсутні відомості про характер залиття та його причина, відсутній висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Також в акті не зазначено, чи були присутні під час огляду місця власники квартир або їх представники, що є обовязковою умовою при підписанні даного акту.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що наданий акт від 06.07.2015 року не відповідає вимогам, які викладені у Правилах, а тому не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності їх доньки ОСОБА_2. Також свідки пояснили, що відповідач ОСОБА_2 у квартирі з 2013 року не проживає у звязку з тим, що переїхала жити з родиною до Лондону. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 доглядають за квартирою та постійно перевіряють її стан. ОСОБА_6 зазначила, що вона разом з чоловіком та ОСОБА_7 приблизно 7 8 липня 2015 року заходили у квартиру АДРЕСА_3, крани були закриті, підлога суха, нічого дивного не помітили.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 підтвердив, що приблизно 7 липня 2015 року заходив у квартиру АДРЕСА_3, квартира знаходилася у доброму стані, підлога була сухою, ніде води не бачив.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що 7 липня 2015 року вона заходила у квартиру АДРЕСА_3, в квартирі все було сухо. Також свідок пояснила, що коли вона проходила повз квартири № 22, вона звернула увагу, що з квартири ллється вода.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що є майстром дільниці № 5, квартиру АДРЕСА_5 обстежував після затоплення. Також свідок пояснив, що він не встановлює причину затоплення, його встановлює слюсар сантехнік ОСОБА_10

Допитаний в якості свідка слюсар сантехнік ОСОБА_10 пояснив, що причина залиття квартири АДРЕСА_5 не встановлена. Також свідок пояснив, що входив після затоплення до квартири відповідача АДРЕСА_3, підлога та стіни були сухі, ознаки затоплення відсутні. Відповідаючи на запитання, свідок ОСОБА_10 припустив, що затоплення могло бути з інших квартир, так як він їх не бачив у звязку з відсутності вдома мешканців квартир.

Суд бере до уваги пояснення свідків та у сукупності приходе до висновку, що позивач не надав належних та допустимих доказів неправомірних дій щодо залиття квартири саме відповідачкою ОСОБА_2, а як наслідок - відсутній безпосередній причинний звязок між неправомірними діями та шкодою, відповідно вина відповідача не доведена.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Виходячи з вищенаведеного та з урахуванням положень ст.60 ЦПК України, згідно яких кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, позивачі повинні довести наявність збитків, як матеріальних, наявність неправомірної поведінки відповідача, безпосередній причинний звязок між правопорушенням та заподіянням збитків, розмір відшкодування та його обрахування.

Втім позивачами, як вже зазначалося вище, не надано належних доказів спричинення їм матеріальної шкоди завданої внаслідок затоплення квартири саме з вини відповідача ОСОБА_2 та причинно-наслідкового звязку між шкодою і діями відповідача.

Доводи позивача суд вважає непереконливими, оскільки наявні в матеріалах справи докази та встановлені на їх підставі обставини справи не підтверджують сукупність необхідних складових для притягнення ОСОБА_2 до цивільної відповідальності, а отже, не дають і достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: КП ЖКС «Фонтанський» дільниця № 5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: 13.07.2016