АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/ 4886/2016 Головуючий у І інстанції Савицький О.А.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа, Управління житлово - комунального господарства Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання приватизації незаконною та визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа, Управління житлово - комунального господарства Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання приватизації незаконною та визнання права власності на ізольовану квартиру.

Зазначав, що з 1951 року він проживає в квартирі АДРЕСА_1, яка на 1 грудня 1988 року була комунальною квартирою і складалась з 6 кімнат загальною площею 172, 4 кв.м , із яких : жила площа - 128, 8 кв.м, а загальна - 44, 2 кв.м , в якій проживали: ОСОБА_3 в користування якої було 52,5 кв.м , ОСОБА_2- 45,1 кв.м, ОСОБА_1-18,0 кв.м, ОСОБА_4 - 12,6 кв.м.

З метою покращення житлових умов у 1988 році райвиконкомом Ленінського району м. Києва було прийнято рішення № 715 від 27.12.19987 про перебудову, у зв'язку з чим було виділено додаткову площу за рахунок кімнати 12, 6 кв.м . З часу прийняття рішення про перебудову квартири і до приватизації жилої площі відбувся наступний поділ: ОСОБА_3 стала користуватися в квартирі 71, 4 кв. м ( жилою площею 52, 5 кв.м, загальною площею - 18, 9 кв.м), ОСОБА_2 - 64, 0 кв.м ( жилою площею - 45, 1кв. м, загальною площею - 18, 9 кв.м), ОСОБА_1 - 36,9 кв. м ( жилою площею - 18, 0 кв.м, загальною площею - 18,9 кв.м).

За об'єктивних причин перебудова своєчасно не була здійснена і лише у 2013 році була здійснена перебудова у відповідності до рішення райвиконкому , про що свідчить акт шести комунальних служб Шевченківського району м. Києва від 18.03.2014, підтверджений Мінрегіоном України 06.06.2014.

Згідно плану виконкому за рахунок додаткової площі, яка була виділена для перепланування квартир загальна площа була поділена таким чином , що ОСОБА_3 отримала 19,75 кв.м від загальної площі квартири ( кухня - 7,8 кв.м, санвузол - 8, 8 кв.м, коридор - 3, 15 кв.м), ОСОБА_2 - 20 , 65 кв.м ( кухня -12, 6 кв.м, санвузол - 4, 9 кв.м, коридор - 3, 15 кв.м), ОСОБА_5 - 16, 4 кв.м ( кухня - 7,1 кв. м, санвузол - 3, 9 кв.м, коридор - 5, 4 кв.м). У зв'язку з таким поділом при перебудові ніхто із співвласників не втратив квадратні метри своєї жилої площі, а насамперед збільшено площу.

Вказував, що перебудова квартири АДРЕСА_1 була виконана на підставі проекту інституту "Укржитлоремпроект" і кожен з співвласників квартири мав окрему квартиру з новою нумерацією: ОСОБА_3 - кв. №4, ОСОБА_2 - кв. № 4а, ОСОБА_1 - кв. № 4б. Проте після приватизації комунальної квартири № 4 принцип рівномірного поділу площі загального користування був порушений, що спричинило порушення саме його прав як власника.

Відповідно до ст. 3 Закону України " Про приватизацію" з розрахунку санітарної норми, йому мало належати 21 кв.м. жилої площі як наймачу і додатково 10 кв.м на сім'ю, що становить 31 кв.м та 4,2 кв.м за рахунок кімнати 12, 6 кв.м, отже жила площа позивача має становити 35, 2 кв.м , що майже співпадає з плануванням райвиконкому - 34, 4 кв.м.

Згідно з свідоцтвом про право власності на житло йому виділено площу у розмірі 26, 84 кв.м .

Ураховуючи те, що відповідачам виділено більшу площу загального користування житла - 24,0 кв.м , просив визнати приватизацію комунальної квартири АДРЕСА_1 незаконною, визнати право власності відповідачів на комунальну квартиру недійсним, визнати право власності за ним на ізольовану квартиру №4 загальною площею 34,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 згідно з рішенням райвиконкому Ленніського района м. Києва № 715 від 27.12.1988 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2016 року відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа, Управління житлово - комунального господарства Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання приватизації незаконною та визнання права власності .

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду у судове засідання не з'явився , але направив заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги , представників Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_23 і представника Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_7, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" суть приватизації державного житлового фонду полягає у відчуженні на користь громадян України, тобто у їх власність, як квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, так і належних до них господарських споруд і допоміжних приміщень (підвалів, сараїв тощо) цього фонду, яка здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд (ст. 8 цього Закону).

Указаним вище Законом передбачено порядок набуття права власності на житло громадянами України, які користуються державним житловим фондом на законних підставах. Згідно із ч. 2 ст. 1 Закону державним житловим фондом визнається житловий фонд місцевих рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій установ.

Частиною четвертою статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

У силу статей 1, 3, 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

Згідно з пунктом 7 Положення про порядок передачі квартир ( будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року № 56 ( далі -Положення) ( яке діяло на момент прийняття рішення про приватизацію ) , що загальна площа квартири (будинку) визначається як сума площ жилих і підсобних приміщень квартири (будинку), веранд, вбудованих шаф, а також площ лоджій, балконів і терас, які враховуються з використанням таких коефіцієнтів: для лоджій - 0,5, для балконів і терас - 0,3.

Розмір загальної площі, що належить кожному наймачеві у квартирі, де мешкають два і більше наймачів, визначається як сума площ займаних жилих кімнат з урахуванням площі балконів, лоджій та терас і площі підсобних приміщень квартири, яка розподіляється між всіма наймачами пропорційно площі займаних ними жилих кімнат (додаток 1).

Пунктом 18 Положення передбачено, що громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (одноквартирний будинок), звертається в орган приватизації або до створеного ним підприємства по оформленню документів, де одержує бланк заяви (додатки 2, 3) та необхідну консультацію.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17 лютого 1994 року, виданого органом приватизації державного майнового фонду Старокиївського району згідно з розпорядженням ( наказом) від 17 лютого 1994 року №6980, ОСОБА_1 належить на праві приватної власності 15/100 квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 26, 84 кв. м( а.с. 10).

Згідно з Витягу з рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів м. Києва від 27 грудня 1988 року № 715 " Про розгляд заяв громадян по управлінню житлового господарства " , мешканцям квартири №4, яка складається із шести кімнат по АДРЕСА_1 , в якій мешкає 3 сім'ї : ОСОБА_8, -2-особи: вона , чоловік, займає дві кімнати площею 45,1 кв.м; ОСОБА_1- один , займає одну кімнату площею 18,0 кв.м ; ОСОБА_9 - 4 особа : вона, син, дочка, мати , займає 2-і кімнати площею 52,5 кв.м на їх прохання для створення 3 ізольованих квартир надано кімнату 12,6 кв.м , що звільнилася.

Мешканці цієї квартири просили за свій рахунок , для поліпшення житлових умов, влаштувати із загальної квартири №4 - три ізольовані квартири для чого : з метою створення ізольованої квартири для сім'ї ОСОБА_8 ( ОСОБА_2) в звільненій жилій кімнаті площею 12,6 кв.м. обладнати кухню. Туалет та ванну кімнату зробити за рахунок площі спільного користування . Для входу до цієї квартири , відгородити частину коридору прилеглу до кімнати ОСОБА_8 .

Для створення ізольованої квартири для сім'ї ОСОБА_10 ( ОСОБА_3) розгородити туалет та ванну кімнату і зробити з цієї площі кухню. Туалет пересунути на частину існуючої кухні. В спільному коридорі обладнати ванну кімнату. Вхід до цієї квартири зробити через жилу кімнату площею 19, 6 кв.м .

Для створення ізольованої квартири для сім'ї ОСОБА_1 обладнати ванну кімнату за рахунок кладовки та частини спільного коридору. Для обладнання окремого туалету відгородити частину існуючої кухні. Вхід до цієї квартири буде здійснюватися через існуючий запасний вихід через кухню. Згода всіх мешканців квартири для створення трьох ізольованих квартир є . УЖГ пропонувало задовольнити прохання заявників.

У зв'язку з цим дозволено мешканцям квартири АДРЕСА_1 : ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_1 за свій рахунок зробити переобладнання в квартирі з метою створення 3-х ізольованих квартир.

Виключено із жилої площі квартири АДРЕСА_1 кімнату площею 12,6 кв.м. Роботи виконати згідно з проектом інституту " Укржитлоремпроект" під наглядом ЖЕК -101. Після переобладнання квартири: вважати на особистому рахунку ОСОБА_10 двокімнатну ізольовану квартиру № 4 площею 52, 5 кв.м по АДРЕСА_1 . Вважати на особистому рахунку ОСОБА_8 ізольовану двокімнатну квартиру № 4-а площею 45, 1 кв.м, по АДРЕСА_1; вважати на особовому рахунку гр. ОСОБА_1 - ізольовану однокімнатну квартиру № 4-б площею 18,0 кв.м по АДРЕСА_1. ЖЕК -101 внести зміни до поверхового плану квартири ( а.с. 5,6 ).

08 липня 1994 року ОСОБА_1 звернувся до органу приватизації з заявою, в якій просив оформити передачу в приватну власність квартиру в комунальній квартирі, що займає він разом з членами сім'ї на умовах найму.( а.с. 53)

Згідно довідки про склад сім'ї наймача квартири, в якій мешкають 3 наймачі та займані ними приміщення в квартирі АДРЕСА_1 в квартирі спільного заселення сім'ями наймачів, які займають такі приміщення :

ОСОБА_1 - 1-18,00 кв.м;

ОСОБА_9 - 2- 52,5 кв.м ;

ОСОБА_8 - 2- 45,1 кв.м ( а.с. 52).

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 17 лютого 1994 року, яке видано органом приватизації державного житлового фонду Старокиївського району м. Києва ОСОБА_1 приватизовано 15/100 квартири АДРЕСА_1, а загальна площа квартири становить 26,84 кв.м, із яких: жила площа 18,00 кв.м , а загальна площа - 8 ,84 кв.м згідно плану квартири( а.с. 10 - 12)

ОСОБА_2 надала суду згоду від 29 жовтня 2006 року, яка укладена між співвласниками приватизованої комунальної квартири АДРЕСА_1 : ОСОБА_2, якій належить 67, 9 кв.м загальної площі і членам сім'ї ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_1, якому належить 26,84 кв.м загальної площі і ОСОБА_3, якій належить 77,63 кв.м цією угодою дають згоду на перебудову їх комунальної квартири на три ізольовані квартири.

Остаточний варіант перебудови квартири, запропонований проектною організацією, обговорюється і підписується співвласниками зазначеної квартири додатковою угодою.

Сторони підписали цю угоду і відповідно погоджувалися з нею, в тому числі і позивач.

Зазначене свідчить про те , що суперечки щодо розміру приватизованих квартири виникли не на час приватизації, а після проведення перебудови квартири, а суд перевіряє законність приватизації, виходячи з тих обставин, які існували на час приватизації квартири.

Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради ( Київська міська державна адміністрація) від 03.10.2011 № 1831 " Про проектування та реконструкцію квартири АДРЕСА_1", розглянувши звернення громадянина ОСОБА_1 від 02.11.2009, в межах функцій органу місцевого самоврядування дозволено: громадянину ОСОБА_1 здійснити проектування та реконструкцію квартири АДРЕСА_1 за умови виконання пункту 2 цього розпорядження.

Пунктом 2 розпорядження зобов'язано громадянина ОСОБА_1 :

Одержати вихідні дані на проектування та реконструкцію.

Розробити та затвердити в установленому порядку проектно - кошторисну документацію.

У матеріалах справи відсутні дані про виконання позивачем вимог даного розпорядження.

Зі змісту ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 вересня 2014 року випливає, що суд касаційної інстанції погодився з тим, що відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, судами попередніх інстанцій правильно застосовано положення 100 ЖК України, оскільки рішення виконкому є лише дозволом на проведення перебудови квартири та відповідно не може підміняти собою проектно-кошторисну документацію, відповідно до якої має бути здійснена така перебудова квартири, а тому визнання перебудови квартири законною є передчасним.( а.с. 44 -45)

11 березня 2014року на заяву ОСОБА_1 щодо приватизації комунальної квартири АДРЕСА_1 відділу (органу) приватизації державного житлового фонду Управління житлово - комунального господарства Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації повідомив позивача про те, що згідно з рішенням Виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів м. Києва від 27.12. 1988 № 715 виключено із жилої площі квартири АДРЕСА_1 кімнату площею 12, 60 кв. м; для створення ізольованої квартири для сім'ї ОСОБА_1 обладнати ванну кімнату за рахунок кладовки та частини спільного коридора . Для обладнання окремого туалету відгородити частину існуючої кухні. Вхід до цієї квартири буде здійснюватись через існуючий запасний вихід через кухню; вважати на особовому рахунку ОСОБА_1 ізольовану однокімнатну квартиру АДРЕСА_7.

У листі зазначається, що при приватизації комунальної квартири АДРЕСА_1, розрахунок розміру загальної площі комунальної квартири був виконаний згідно Положення про порядок передачі квартир ( будинків) у власність громадян затвердженого наказом Державного комітету України по житлово- комунальному господарству від 15.09.1992 № 56. У розрахунку кімната 12, 60 була зазначена як місця загального користування для всіх мешканців комунальної квартири ( а.с. 9).

Проте , що розрахунок загальної площі , яка підлягає передачі кожному із мешканців комунальної квартири був здійснений відповідно до Положення підтвердила в суді першої інстанції і представник Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації Орлов О.О.( а.с. 19-50)

Відповідно до акту від 18 березня 2014 року, який складений комісією до складу якої входили: представник КП " Керуюча дирекція " ОСОБА_13, представник УЖКГШРДА ОСОБА_14, ОСОБА_15,представник КП " ЦОС" ОСОБА_16, представник відділу приватизації ОСОБА_7, представник Управління містобудування ОСОБА_17, майстер т/д КП" ЖЕК" Михайлівська ", ОСОБА_18, в присутності власників квартири ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про технічний стан комунальної шестикімнатної квартири АДРЕСА_1 з питання визначення законності перепланування виконаного в даній квартирі , відповідно до рішення виконкому Ленінського району м. Києва № 715 від 27.12.1988 року та встановлено, що квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 172, 4 кв. м , житлову площу 115, 6 кв. м,співвласниками квартири є три особи : ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1, на час обстеження в квартирі мешкає один ОСОБА_1 Кухня квартири №4, має площу 16,4 кв.м., стіни оштукатурені, побілені крейдою, до половини пофарбовані фарбою, підлога дерев'яна, вкрита лінолеумом. Згідно поверхового плану БТІ кухня має два входи: 1-й вхід зі сторони допоміжної сходової клітини, 2-й вхід зі сторони коридору вказаної квартири, який зачинений зі сторони кухні ОСОБА_1, тому доступ до приміщення кухні обмежено для інших власників квартири.

Кухня обладнана: електро-, газ-, водо- постачанням та каналізацією.

Рішенням Ленінского виконкома №715 від 29.12.1988 року (рішення надав

ОСОБА_1) для перебудови комунальної квартири АДРЕСА_1 на три ізольованих квартири була надана звільнена житлова кімната

площею 12.6 кв.м. для місць загального користування.

Зі слів власників квартири №4 ОСОБА_1 та ОСОБА_2,власниками

данної квартири були виконані роботи за свій рахунок слідуючого характеру:

ОСОБА_19:

-замуровані двері з житлової кімнати (площею 18 кв.м) в коридор;

-влаштовано двері з кімнати в кухню;

-встановлено пластикове вікно в кухні;

-встановлені нові двері на допоміжну сходову клітину;

-в приміщення кухні прокладені нові труби:ХВП,ГВП,каналізації,

встановлено ванну та унітаз;

ОСОБА_2 :

-демонтовані дерев'яні поли в двох коридорах;

-прокладені труби ХВП,ГВП,каналізації;

-встановлено пластикове вікно;

-влаштовано в цегляній стіні між кімнатою та допоміжним

приміщенням (площею 12,6 кв.м) дверний проріз;

ОСОБА_3 (довірена особа ОСОБА_20):

-заміна труб ХВП,ГВП,каналізації в ванній та туалеті;

-заміна сантехніки та сантехприладів (ванна,унітаз,раковина)

Комісія дійшла висновку , що всі перераховані роботи виконані згідно рішення №715 від 29.12.1988 Ленінського виконкому м. Києва. (а. с. 7).

Згідно з актом ТОВ " Комфорт ВЕЖА" від 13.07.2015 року комісія , у складі заступника начальника ОСОБА_21, майстра т/д №1 ОСОБА_22 , майстра т/д №5 ОСОБА_18 проведено переобміри та складено план-схему на приміщення , які використовує співвласник комунальної квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1

При обмірах було встановлено , що загальна площа , яка знаходиться в користуванні ОСОБА_1 становить 34,4 кв.м , а житлова - 18,00 кв.м( а.с. 14).

Та обставина, що після перепланування, яка була здійснена,за словами позивача у 2013 році, в користуванні ОСОБА_1 стало 34,4 кв.м загальної жилої площі, в тому числі 18 кв.м житлової не є підставою до визнання приватизації недійсною, оскільки зазначені обставини, як правильно встановив суд, є за наявності до того підставою до внесення компетентними органами відповідних змін до рішень та правовстановлюючих документів в установленому законом порядку.

До того ж, ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів в підтвердження того, що проведена перебудова здійснена відповідно до проектно - кошторисної документації .

Крім того, за рішенням суду право власності на нерухоме майно може бути визнано з підстав передбачених статтями 335, 376 ЦК України, а не в порядку визнання приватизації квартири недійсною.

Судом повно і всебічно з'ясовані обставини справи, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи .

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. 303,304,307,308,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2016 року залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: