ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА

14 червня 2016 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Соловей Ж.В., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1 (ПАТ «ВіЕйБі Банк») про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, виданого на виконання рішення суду від 29.09.2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, мотивуючи вимоги поважністю причин, що стали підставою для пропущення встановленого законом строку.

Сторони в судове засідання не зявились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.371 ЦПК України неявка сторін в судове засідання не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.09.2011 року позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволений. Зазначене рішення набрало законної сили 10.10.2011 року.

У ч. 1 ст. 368 ЦПК України встановлено, що питання, повязані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу.

За змістом норми ч. 2 ст. 368 ЦПК України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Так, 08.02.2012 року Фастівським міськрайонним судом Київської області виданий виконавчий лист №2-439/11 та строк предявлення виконавчого документа до виконання визначений до один рік.

Відповідно до п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи на виконання судових рішень можуть бути предявлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили, якщо інше не передбачено законом.

Постановою ВДВС Фастівського МРУЮ від 27.03.2015 року виконавчий документ повернутий стягувачу з підстав п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» оскільки у боржника відсутнє майно на яке може бути звернуто стягнення, а здійснення державним виконавцем заходів щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними. Крім того, у зазначеній постанові вказано, що виконавчий документ може бути повторно предявлений до виконання в строк до 27.03.2016 року.

У ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку предявлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

За змістом ч. 1 ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Із змісту норми ч. 1 ст. 371 ЦПК України випливає, що строк предявлення виконавчого документа до виконання стягувачу судом може бути поновлено, якщо причини пропуску цього строку судом будуть визнані поважними.

З поданої представником стягувача заяви вбачається, що причиною пропуску стягувачем строку предявлення виконавчого листа до виконання є те, що з 21.11.2014 року в ПАТ «ВіЕйБі Банк» запроваджено процедуру тимчасової адміністрації, а відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

Крім того зазначає, що у звязку із запровадженням процедури ліквідації було оптимізовано мережу відділень шляхом закриття, відбулося скорочення персоналу, у звязку з цим надання інформації та документів, необхідних для складання процесуальних документів потребує додаткового часу.

Як передбачено ст. ст. 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Єдиний доказ, наявний у матеріалах справи: копія Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №63 від 20.03.2015 свідчить лише про факт перебування банку у стані ліквідації та введення тимчасової адміністрації до банку, але ніяким чином не підтверджує зміну у внутрішній структурі, кадровому чи штатному розписі тощо, про що у заяві вказує представник.

Крім того, посилання стягувача на зміну керівництва та кадрових змін як на поважність пропуску строку, необхідного для предявлення виконавчого листа до виконання, судом не приймається до уваги також через те, що процедура ліквідації банку розпочата 20 березня 2015 року, однак з 27.03.2015 року - моменту повернення виконавчого документа стягувачу, він не реалізував своє право предявити цей документ до примусового виконання впродовж року.

Будь-яких інших доказів на підтвердження поважності пропуску строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, заявник суду не надав.

За відсутністю належних та допустимих доказів поважності причин пропуску такого строку, звернення із заявою про поновлення таких строків може носити характер зловживання своїми процесуальними правами стягувачем.

Така позиція, на думку суду, цілком узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Вирішення питання щодо поновлення строку, як зазначає ЄСПЛ, перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від національних судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 27 рішення ЄСПЛ по справі «ОСОБА_3 проти України» (2007). Тому у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків виправдовують втручання у принцип res judicata (Принцип юридичної визначеності), особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що підстави для поновлення строків для предявлення виконавчого документу до виконання за рішенням суду від 29.09.2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відсутні.

Керуючись ст.371 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1 (ПАТ «ВіЕйБі Банк») про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Є.Ю.Чернишова