Справа № 189/550/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.11.2016 року Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Пустовар О.С.

при секретарі Комеристій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Покровська селищна рада Покровського району Дніпропетровської області про позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: вул. Горького, 9-а смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області та зняти відповідачку з реєстрації місця проживання у житловому будинку за № 9-а, який знаходиться по вул.. Горького у смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що у 1977 році між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у сторін є донька, ІНФОРМАЦІЯ_1 В 2000 році шлюб між сторонами було розірвано. 23.03.1978 року за рішенням Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області № 17 позивачу було виділено земельну ділянку під будівництво житлового будинку по вул.. Горького, де позивачем було збудовано житловий будинок. Відповідачка у вказаному будинку не проживає з 2003 року, що підтверджується актом обстеження матеріально побутових умов сім'ї від 14.07.2015 року. Будь якої домовленості про збереження житлової площі між сторонами не існує. У звязку з чим позивач просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: вул. Горького, 9-а смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області та зняти відповідачку з реєстрації місця проживання у житловому будинку за № 9-а, який знаходиться по вул.. Горького у смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області.

У судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та суду пояснив, що права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: смт. Покровське вул.. Горького, 9-а Покровського району Дніпропетровської області у нього не має. Просить суд позов задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити.

Відповідачка у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову.

Представник третьої особи Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, направивши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Рішення просить винести на розсуд суду.

Суд заслухавши позивача, представника позивача, відповідачку, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до акту обстеження матеріально побутових умов сім'ї ОСОБА_1 не проживає з колишньою дружиною ОСОБА_2 з 2003 року, але вона зареєстрована за адресою ( а.с. 4).

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 9постанови№ 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15постанови від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Відповідно дост.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що позивачу не належить на праві власності житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Горького, 9-а смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, та позивачем не надано будь яких доказів та документів про укладення шлюбу і розірвання, про народження дитини. Не надано копію рішення про виділення земельної ділянки для будівництва житлового будинку.

Щодо вимог позивача про зобовязання третьої особи зняти відповідачку з реєстрації місця проживання,то згідно з правовою позицією, викладеною в постанові ВСУ від 16.01.2012 р. у справі № 6-57цс11 у подібних спірних правовідносинах зазначено, що при розгляді спірних правовідносин має застосовуватись положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71,72,116,156 ЖК України;ст. 405 ЦК України).

Суду не представлено жодного належного доказу, що позивачу на праві власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Горького, 9-а смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, натомість позивач підтвердив той факт, що не має права власності на вказаний будинок.

Враховуючи вищевикладені норми цивільного законодавства України можливо зробити висновок, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Однак всупереч положення ст. 60 ЦПК України, позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б дійсно підтвердили, що будинок належить йому на праві приватної власності та відповідачка чинить перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, хоча зазначені обставини повинні підтверджуватись належними та допустимими доказами, як це передбачено ст.ст.58,59 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.10,11,60,169,212-215ЦПК України, ст.ст.16,319,321,391 ЦК України, -

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Покровська селищна рада Покровського району Дніпропетровської області про позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.С. Пустовар