АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Коренюк А.М.
№ 22-ц/796/3717/2016 Доповідач: Шебуєва В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1, який є правонаступником фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про зобов'язання повернути майно та відшкодування збитків,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 грудня 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1, який є правонаступником фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2.), до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 далі - ФОП ОСОБА_3 про зобов'язання повернути майно та відшкодування збитків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вважає безпідставним висновок, що його вимоги до відповідача про повернення майна є передчасними. Суд залишив поза увагою те, що відповідно до положень договору та ст. 953 ЦК України зберігач зобов'язаний повернути майно на його першу вимогу, навіть якщо строк договору зберігання не закінчився.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Відповідач ФОП ОСОБА_3 в судове засідання на неодноразові виклики не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення апелянта ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між 26 листопада 2013 року між ФОП ОСОБА_2 (поклажодавець) та ФОП ОСОБА_3 (зберігач) був укладений договір зберігання майна. Відповідно до умов договору ФОП ОСОБА_2 передала ФОП ОСОБА_3 на зберігання за адресою: АДРЕСА_1, за актами приймання-передачі наступне майно: топка камінна KFD ILUX 90+, топка камінна KFD ECO 70+, топка камінна KFD ECO ILINE 5172 R, топка камінна KFD LINEA H 920 2.0 СІ НАС, топка камінна KFD LINEA V 1190 2.0, топка камінна KFD LINEA V 810 2.0, топка камінна KFD ILUX 90 STND, топка камінна KFD ECO ILINE 5183 LH, піч камінна VCA ENCORE CAT 2 шт., термометр Vermont Cfsting - 2 шт., коліно VCA MUL Kolano 150/90 bordo - 2 шт., труба VCA MUL Rura 150/50 - 2 шт., трійник VCA MUL Rozeta 150 bordo - 2 шт., адаптер VCA Adaptor 150 bordo - 2 шт., топка камінна KFD ECO 70+, топка каміна KFD LINEA V 1190 2.0, топка камінна KFD LINEA H 1050 2.0 СІ, топка каміна KFD LINEA V 1080 2.0, топка каміна KFD LINEA V 810 2.0, топка камінна KFD ILUX 90 STND, топка камінна KFD ECO ILINE 5183 LH, піч камінна VCA ENCORE CAT, термометр Vermont Cfsting, коліно VCA MUL Kolano 150/90 bordo, труба VCA MUL Rura 150/50, трійник VCA MUL Rozeta 150 bordo, адаптер VCA Adaptor 150 bordo, загальною вартістю 41 700,80 євро.

Відповідно до п. 4 укладеного між ФОП ОСОБА_2 і ФОП ОСОБА_3 договору зберігання Поклажодавець або інша особа за довіреністю Поклажедавця має право вимагати, а Зберігач зобов'язаний видати передане на зберігання майно незалежно від строку зберігання. Пунктом 5 договору передбачена сплата Зберігачем пені із розрахунку 0,01% за кожен день прострочки від суми залогової вартості майна у випадку, якщо Зберігач не передав майно відповідно до п.4 Договору протягом 10 днів.

Договір між сторонами укладений строком до 31 грудня 2015 року і набуває чинності з моменту підписання.(п.9 Договору) (а. с. 7-8).

29 січня 2015 року ФОП ОСОБА_2 направила ФОП ОСОБА_3 письмову вимогу повернути в 7-денний термін все передане майно та відшкодувати вартість відсутнього майна. Вимога направлена рекомендованим відправленням вручено адресату особисто 03 лютого 2015 року.

05 лютого 2015 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір про заміну кредитора, відповідно до якого ФОП ОСОБА_2 відступила ОСОБА_1 право вимоги на одержання від ФОП ОСОБА_3 переданого за договором зберігання від 26 листопада 2013 року майна, а також одержання відшкодування залогової вартості майна і пені (а. с. 12).

23 червня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_3, в якому з урахуванням уточнень просив зобов'язати ФОП ОСОБА_3 повернути передане на зберігання майно загальною вартістю 41 700,80 євро., а у разі його відсутності стягнути його вартість. Також просив стягнути з ФОП ОСОБА_3 пеню в розмірі 642,18 євро за курсом НБУ на момент прийняття рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги ОСОБА_1В, є передчасними, оскільки строк дії договору зберігання визначений стронами до 31 грудня 2015 року. Відповідно до положень ст. 938 ЦК України поклажодавець вправі вимагати повернення речі лише за умови, коли сторони в договорі не обумовити строк зберігання речі.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що при вирішенні спору суд неправильно застосував положення ст. ст. 938, 953 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Статтею 938 ЦК України визначено, що зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення. Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк.

Відповідно до статтею 953 ЦК України зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Право поклажодавця вимагати повернення від зберігача переданого на зберігання майна незалежно від терміну зберігання також було передбачене п.4 укладеного між сторонами договору.

Як убачається з наданих позивачем доказів, 29 січня 2015 року ФОП ОСОБА_2 направила ФОП ОСОБА_3 письмову вимогу повернути в 7-денний термін все передане на зберігання майно та відшкодувати вартість відсутнього майна. Вимога була отримана ФОП ОСОБА_3 03 лютого 2015 року.

Враховуючи викладене, вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання ФОП ОСОБА_3 повернути передане на підставі договору зберігання від 26 листопада 2013 року майно є законними та обґрунтованими. Проте, зобов'язання ФОП ОСОБА_3 повернути позивачу передане на зберігання майно виключає можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача вартості переданого на зберігання майна.

Оскільки ФОП ОСОБА_3 на вимогу поклажодавця не повернув передане на зберігання майно, з відповідача підлягає стягненню передбачена п.5 договору пеня, яка за розрахунком суду становить 17 698,48 грн. (41 700,80 х 0,01% х 154 х 27,56).

На підставі викладеного, заочне рішення Дарницького районного суду м.Києва від 28 грудня 2015 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 487,20 грн. судового збору за подання позовної заяви та 535,92 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, а всього 1023,12 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, задовольнити.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 грудня 2015 року скасуати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1, який є правонаступником фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про зобов'язання повернути майно та відшкодування збитків задовольнити частково.

Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 повернути йому майно, передане йому на підставі договору зберігання від 26 листопада 2013 року: топка камінна KFD ILUX 90+, топка камінна KFD ECO 70+, топка камінна KFD ECO ILINE 5172 R, топка камінна KFD LINEA H 920 2.0 СІ НАС, топка камінна KFD LINEA V 1190 2.0, топка камінна KFD LINEA V 810 2.0, топка камінна KFD ILUX 90 STND, топка камінна KFD ECO ILINE 5183 LH, піч камінна VCA ENCORE CAT 2 шт., термометр Vermont Cfsting - 2 шт., коліно VCA MUL Kolano 150/90 bordo - 2 шт., труба VCA MUL Rura 150/50 - 2 шт., трійник VCA MUL Rozeta 150 bordo - 2 шт., адаптер VCA Adaptor 150 bordo - 2 шт., топка камінна KFD ECO 70+, топка каміна KFD LINEA V 1190 2.0, топка камінна KFD LINEA H 1050 2.0 СІ, топка каміна KFD LINEA V 1080 2.0, топка каміна KFD LINEA V 810 2.0, топка камінна KFD ILUX 90 STND, топка камінна KFD ECO ILINE 5183 LH, піч камінна VCA ENCORE CAT, термометр Vermont Cfsting, коліно VCA MUL Kolano 150/90 bordo, труба VCA MUL Rura 150/50, трійник VCA MUL Rozeta 150 bordo, адаптер VCA Adaptor 150 bordo, визначеною вартістю 41 700,80 євро.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 пеню на підставі п. 5 договору зберігання в сумі 17 698,48 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з фізичної особ-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1023,12 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді