АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №654/2838/15-ц Головуючий в І інстанції Миргород В.С.
Провадження №22-ц/791/1432/16 Доповідач: Прокопчук Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретар:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 30 березня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

18 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 24 лютого 2009 року ВАТ «Кредобанк», нині ПАТ«Кредобанк», був укладений кредитний договір з ОСОБА_5, за яким остання отримала кредит в сумі 4990,50 грн. на строк до 24.01.2011 року зі сплатою 19,2% річних.

Згідно з пунктом 4.1 кредитного договору відповідачка зобовязалася повернення суми кредиту здійснювати щомісячними рівними частинами по 357 грн. не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, якщо інше не передбачено договором або додатками до нього.

Відповідачкою порушено умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів та комісії.

Станом на 31.07.2015 року заборгованість ОСОБА_5 перед банком складає 6879,6 грн., з яких: 1661,74 грн. неповернута сума кредиту; 112,74 грн. прострочені відсотки; 5105,16 грн. пені.

Позивач просив стягнути з відповідачки на його користь всю витребувану ним суму заборгованості (а.с.57) та витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 30.03.2016 року у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Кредобанк» відмовлено у звязку з пропуском строку позовної давності.

Не погоджуючись з рішенням суду, публічне акціонерне товариство «Кредобанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просило його скасувати і ухвалити нове, яким позов банку задовольнити.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник банку апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених у ній і просив позов задовольнити з урахуванням уточнених вимог.

Належним чином повідомлена ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, що є підставою для розгляду справи у її відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга банку підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що 24.02.2009 року між відкритим акціонерним товариством «Кредобанк» - нині публічне акціонерне товариство «Кредобанк» і ОСОБА_5 був укладений кредитний договір, за умовами якого позичальник отримала кредит у сумі 4990,50 грн. на строк до 24.01.2011 року зі сплатою 19,2% річних на умовах забезпеченості поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Відповідачка також зобовязалася своєчасно повернути отримані кредитні кошти щомісячно рівними сумами по 357 грн., сплачувати їх не пізніше останнього робочого дня поточного місяця.

Із наданого банком розрахунку (а.с.5-6) вбачається, що відповідачка належним чином не виконувала взятих на себе зобовязань і тому станом на 31.07.2015 року утворилася заборгованість в сумі 6879,64 грн., що складається із суми кредиту 1661,74 грн.; 112,74 грн. прострочені відсотки; 5105,16 грн. пені.

Відмовляючи банку у задоволенні його позовних вимог про стягнення витребуваної суми заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачкою до постановлення рішення.

Однак з таким висновком колегія не може погодитися, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За умовами укладеного між сторонами кредитного договору позичальник зобовязувалася погашати кредит щомісячно у сумі 357 грн. не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, а повне повернення кредиту здійснити до 24.01.2011 року.

За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі до дати, визначеної в кредитному договорі.

Відповідно до ч.1, 3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Посилаючись на визнання ОСОБА_5 свого боргу за кредитним договором, банк до апеляційної скарги долучив виписку по особовому рахунку ОСОБА_5 за період з 02.02.2009 року по 21.04.2016 року, з якої вбачається, що за час, що минув після дати погашення кредиту в повному обємі відповідачка неодноразово, а саме за період з 02.02.2011 року по 18.11.2015 року здійснила 14 платежів 02.02.2011 р., 29.08.2011 р., 23.12.2011 р., 27.02.2012 р., 23.08.2012 р., 05.11.2012 р., 12.11.2014 р., 11.12.2014 р., 09.01.2015 р., 26.03.2015 р., 23.04.2015 р., 09.06.2015 р., 14.07.2015 р., 29.10.2015 р., сплативши сукупно 1400 грн.

За встановленого колегія суддів вважає, що неодноразово сплачуючи банку заборгованість за кредитним договором, ОСОБА_5 фактично визнала свій борг перед ПАТ «Кредобанк», тому перебіг позовної давності неодноразово переривався і відповідно підстав для висновку про те, що банк звернувся до суду позовом, пропустивши встановлений законом строк, немає.

Із розрахунку заборгованості долученого позивачем до позовної заяви вбачається, що останній платіж відповідачкою здійснено у січні 2011 року, що не узгоджується з наданою банком випискою по особовому рахунку, за якою відповідачка з лютого 2011 року здійснила ще 14 платежів.

Із наданого банком нового розрахунку заборгованості, який здійснено з урахуванням положень пункту 4.7 додаткового договору №1 від 09.09.2009 року до кредитного договору від 24.02.2009 року вбачається, що станом на 14.06.2016 року заборгованість позичальника перед кредитором складає 2078,17 грн., з яких 1561,74 грн. неповернута сума кредиту; 112,74 грн. прострочені відсотки; 405,55 грн. пеня на прострочену заборгованість.

Оскільки відповідачкою не доведено відсутність заборгованості її перед банком за кредитним договором, строк позовної давності звернення до суду з вимогою позивач не пропустив, тому уточненні позовні вимоги ПАТ «Кредобанк» підлягають задоволенню, а постановлене судом першої інстанції рішення скасуванню з ухваленням нового.

Керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України, в силу ст.ст.256, 264, 1054 ЦК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Кредобанк» задовольнити.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 30 березня 2016 року скасувати і ухвалити нове.

Позов публічного акціонерного товариства «Кредобанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 2078,14 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 767,34 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: підпис ОСОБА_1

Судді: підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Суддя: Л.П.Прокопчук