АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Савчук М.В.

суддів: Перепелюк І.Б., Бреславського О.Г.

секретар Окармус О.М.

за участю відповідача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 березня 2016 року,

встановила:

В грудні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Посилалось на те, що 31 березня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір б/н, згідно умов якого останній отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік.

06 квітня 2014 року позичальник ОСОБА_3 помер.

На момент відкриття спадщини 06.04.2014 року заборгованість ОСОБА_3 перед банком за кредитним договором становить 6075,53 грн, з яких 6038,95 грн заборгованість за кредитом, 36,58 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом.

08 липня 2014 року банком на адресу ОСОБА_4 Чернівецької державної нотаріальної контори направлено вимогу (претензію) кредитора про обов'язок спадкодавця, якою ПАТ КБ «ПриватБанк» просило нотаріальну контору повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед Банком у розмірі 6075,53 грн.

З відповіді нотаріальної контори на адресу Банку спадкоємцем померлого ОСОБА_3 за законом є ОСОБА_1, якій було видано свідоцтво про право на спадщину за законом.

06 лютого 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» на адресу відповідача ОСОБА_1 було направлено лист-претенцію про виконання зобовязання за

_________________________________________________________________

22ц-752/2016 р. Головуючий у І інстанції Семенко О.В.

Категорія 27 доповідач Савчук М.В.

кредитним договором, проте вимоги банку відповідачем не виконано.

Просило стягнути з спадкоємця ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 6075,53 грн за кредитним договором б/н від 31.03.2010 року та судові витрати в сумі 1218,00 грн судового збору.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вважає безпідставним висновок суду про пропуск позивачем строку звернення до спадкоємців для предявлення своїх вимог.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

________Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до спадкоємця ОСОБА_1 з вимогою виконати обов'язок спадкодавця поза межами строку, передбаченого ст. 1281 ЦК України для звернення з вимогою до спадкоємців про стягнення боргу з спадкодавця.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.03.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік (а.с. -34).

Встановлено, що ОСОБА_3 помер 06 квітня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 30).

На момент відкриття спадщини 06.04.2014 року заборгованість ОСОБА_3 перед банком за кредитним договором становила 6075,53 грн, з яких 6038,95 грн заборгованість за кредитом, 36,58 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом.

08.07.2014 року за №SAMDN9997 на адресу ОСОБА_4 Чернівецької державної нотаріальної контори ПАТ КБ «ПриватБанк» направило вимогу (претензію) про обов'язок спадкодавця станом на день його смерті 06.04.2014 року у сумі 6075,53 грн, та довести до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, про наявність заборгованості перед Банком.

ОСОБА_4 Чернівецької державної нотаріальної контори від 12.01.2015 року №9/02-14 повідомлено, що у провадженні контори знаходиться спадкова справа №60/2014 року після смерті ОСОБА_3, померлого 06 квітня 2014 року, яка відкрита на претензію кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк» 24 липня 2014 року.

Спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину, є дружина померлого ОСОБА_1, за заявою якої від 12.01.2015 року про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно померлого ОСОБА_3 ОСОБА_4 Чернівецькою державною нотаріальною конторою 12 січня 2015 року за р. №20 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на легковий універсал, марки Mitsubishi Pajero, випуску 2007, на імя ОСОБА_1, що вбачається з довідки ОСОБА_4 Чернівецької державної нотаріальної контори від 12 січня 2015 року (а.с. 37).

Крім того, листом ОСОБА_4 Чернівецької державної нотаріальної контори від 12.02.2015 року №59/02-14 додатково повідомлено, що ОСОБА_4 Чернівецькою державною нотаріальною конторою 12 лютого 2015 року за р. №193 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на відкритий у національній валюті вкладний рахунок, який розташований у відділенні ПАТ «Державний ОСОБА_5 України» на суму 5 765,56 грн на імя ОСОБА_1 (а.с. 36).

З листа-претензії від 28.01.2015 року та витягу з Реєстру поштових відправлень рекомендованих листів-претензій до спадкоємців вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» предявив свої вимоги до спадкоємця ОСОБА_1, направивши на її адресу лист-претензію 06.02.2015 року (а.с.38-40).

Отже встановлено, що позивач дізнався про смерть боржника 08.07.2014 року.

________ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з вимогою до спадкоємця ОСОБА_1 06.02.2015 року, направивши лист-претензію від 28.01.2015 року.

________З позовом до ОСОБА_1 ОСОБА_5 звернулося лише 28.12.2015 року.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня,

неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Так відповідно до вимог ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не

міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Результат аналізу указаної норми дає підстави для висновку, що строки предявлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців (преклюзивними), тобто їх пропущення припиняє права кредиторів, а тому ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються.

Оскільки днем відкриття спадщини відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України є день смерті спадкодавця, тобто 06 квітня 2014 року, про смерть боржника ОСОБА_3 позивачу стало відомо 08 липня 2014 року, то шестимісячний строк предявлення вимоги позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» до спадкоємців згідно ч. 2 ст.1281 ЦК України сплив 08 січня 2015 року. Проте з вимогою до спадкоємця ОСОБА_1 банк звернувся лише 06 лютого 2015 року, а до суду з позовом 28.12.2015 року.

Строк настання права вимоги кредитора до спадкоємців виник з 07 квітня 2014 року і діяв до 07 квітня 2015 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду поза межами одного року від настання строку вимоги.

Таким чином, виходячи з наведеного та відповідно до положень ч. 2 ст. 1281 ЦК України позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» позбавлений права вимагати від спадкоємців виконання зобов'язань за кредитним договором, оскільки пропущено строк предявлення вимог до спадкоємців.

Такий висновок суду відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 08 квітня 2015 року в справі № 6-33цс15.

Стаття 1281 ЦК України не містить обовязку предявлення кредиторських вимог до спадкоємців шляхом саме звернення до суду, оскільки частиною другою зазначеної норми передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги саме до спадкоємців.

Зазначене вище спростовує доводи апелянта про те, що Банком дотримано вимог ст. 1281 ЦК України щодо предявлення кредиторських вимог до спадкоємців.

На підставі викладеного, колегія суддів, розглянувши скаргу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази та вірно застосував норми матеріального та процесуального права до даних правовідносин.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: