АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/3047/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1198/16Головуючий у 1-й інстанції Андрущенко-Луценко С.В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Обідіної О.І.

Суддів: Панченка О.О., Прядкіної О.В.

при секретарі Кальник А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ліквідатора приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Батьківщина» - Марченко Галини Іванівни на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Батьківщина» про визнання поруки припиненою,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 лютого 2016 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Батьківщина» про визнання поруки припиненою.

В апеляційній скарзі ліквідатор ПОСП «Батьківщина» - Марченко Г.І., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. Зокрема зазначає, що банк та підприємство уклали додаткову угоду до кредитного договору, якою збільшили ставку за кредитом з 10,3 % до 12,3 % без згоди поручителя ОСОБА_3, що відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України є підставою для визнання договору поруки припиненим.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає за таких обставин.

Згідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 18 квітня 2013 року між ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ПОСП «Батьківщина» укладено кредитний договір №DNI-22-482/13, відповідно до умов якого банк надав підприємству кредит в сумі 5500000,00 доларів США. Договором визначено, що кредит надається у вигляді поновлювальної кредитної лінії з щоденним лімітом кредитування згідно з визначеним графіком. (а.с.8-18).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 11 грудня 2013 року між ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки №DNI-22-942/13, до якого сторонами було укладено додаткову угоду № 1 від 07 травня 2014 року.

Умовами договору поруки передбачено, що поручитель зобов'язується повернути кредит в розмірі еквівалентному 5500000 доларів США частинами та в строки, відповідно до одного з наведених сторонами графіків.

У разі порушення зобов'язання боржником Кредитор направляє поручителю письмову вимогу виконати зобов'язання (п. 3.1. Договору поруки). Поручитель зобов'язаний виконати пред'явлену вимогу в повному обсязі в строк не пізніше 30 банківських днів, з моменту виникнення прострочених зобов'язань (п.3.2 Договору поруки).

В зв'язку з неналежним виконанням підприємством умов кредитного договору, банк направив поручителю ОСОБА_3 вимогу щодо виконання зобов'язань за договором поруки, а саме в строк не пізніше 3-х банківських днів з моменту отримання вимоги погасити заборгованість ПОСП «Батьківщина».

Вказана вимога була залишена без належного реагування, що стало в свою чергу підставою для звернення в серпні 2015 року до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором поруки.

Вважаючи, що з дня отримання повідомлення-вимоги банку про дострокове повернення кредитута до дня подачі ним позову до суду - 25 серпня 2015 року минуло більше шести місяців, ОСОБА_3 звернувся до суду про визнання договору поруки припиненим у відповідності до положень ч.1 ст.559 ЦК України.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 22 березня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим відмовлено.

На вказане рішення місцевого суду також подала апеляційну скаргу ліквідатор ПОСП «Батьківщина» Марченко Г.І., яка обґрунтовувала доводи апеляційної скарги тим, що між банком та підприємством було укладено додаткову угоду, якою збільшено відсоткову ставку за користування кредитом з 10,3 до 12,3 %, про що не було відомо поручителю, що в свою чергу є підставою для припинення договору поруки. Вважає, що сторони без згоди поручителя збільшили обсяг його відповідальності, а відтак згідно ч.1ст.559 ЦК України наявні підстави для визнання договору поруки припиненим.

Відхиляючи зазначені доводи апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення, позаяк суд першої інстанції розглянув заявлений ОСОБА_3 позов, предметом та підставою якого було припинення договору поруки внаслідок пропуску кредитором строку для пред'явлення вимог до поручителя, як це визначає ч.4 ст.559 ЦК України, і щодо законності такого судового рішення є відповідна ухвала апеляційної інстанції.

Натомість апеляційна скарга обґрунтована зовсім іншими підставами припинення договору поруки, а саме внаслідок зміни зобов'язання без згоди поручителя, у зв'язку з чим збільшився обсяг відповідальності, тобто як це визначає ч.1 ст.559 ЦК України .

Оскільки зазначені доводи апеляційної скарги не були предметом дослідження в суді першої інстанції, позаяк на такі підстави припинення договору поруки сам позивач не посилався та враховуючи принципи диспозитивності, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості дати відповідну правову оцінку зазначеним доводам апеляційної скарги, як підставам для скасування рішення суду першої інстанції.

За вказаних обставин, рішення місцевого суду, постановлене за результатами розгляду позову про припинення договору поруки внаслідок пропуску кредитором строку для пред'явлення вимог до поручителя підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ліквідатора приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Батьківщина» - Марченко Галини Іванівни відхилити.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 лютого 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

З оригіналом згідно.

С У Д Д І :