Провадження № 2/161/396/16
У Х В А Л А

14 березня 2016 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Царюк Н.М.,

з участю представника відповідача Репецького В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ТзОВ «Рек Альфа» про встановлення факту володіння нерухомістю більше трьох років та повернення надмірно сплаченої суми податку на доходи фізичних осіб, заяву представника ТзОВ «Рек Альфа» Репецького Віталія Васильовича про відвід судді Ковтуненка В.В.,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ТзОВ «Рек Альфа» про встановлення факту володіння нерухомістю більше трьох років та повернення надмірно сплаченої суми податку на доходи фізичних осіб.

В ході проведення судового розгляду справи по суті представником відповідача заявлено відвід головуючому судді Ковтуненко В.В. В обгрунтування заяви посилається на те, що сумніви виникли у відповідача за наслідками судового засідання, котре відбулось 18.02.2016 р. На думку відповідача, існують обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, котрі відповідно до п.4 ч. 1 ст.20 ЦПК України є підставою для заявлення відводу. На початку судового засідання 18.02.2016 р. представником відповідача не було заявлено відводу головуючому судді, оскільки на той момент таких не вбачалось.Проте, починаючи із встановлення анкетних даних представника відповідача, головуючим суддею проявлено надмірний формалізм та безпідставно винесено усне зауваження представнику відповідача, незважаючи на відсутність будь-яких проявів поведінки, котрі могли б свідчити про неповагу до суду чи трактуватись як невиконання законних розпоряджень головуючого.

Крім того, під час розгляду справи, головуючим суддею недвозначно висловлювалась власна правова позиція у справі стосовно відсутності обставин пропуску позивачем строку звернення до суду, хоча такі висновки здійснюються в нарадчій кімнаті при ухваленні рішення у справі. Водночас, під час судового засідання 18.02.2016 р. головуючим суддею було по суті висловлено думку стосовно заявленого клопотання відповідача про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч. 1 ст.205 ЦПК України шляхом висловлювання позиції про те, що позовні вимоги позивача не були розглянуті в іншій справі, хоча саме клопотання в даному судовому засіданні нерозглядалось.

До того ж із запитань головуючого судді до представника відповідача випливає, що суддя, всупереч ч.5 ст. 13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", не вважає за обов'язкове врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду України при застосуванні таких норм права. Просить суд задовольнити відвід і передати справу на розгляд іншому судді.

Заслухавши думку представника відповідача, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді Ковтуненка В.В. не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання;

2) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

3) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі;

4) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді;

5) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо відводу судді на підставі підпункту 4 статті 20ЦПК України, тобто якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, то суд зазначає таке.

Чинним законодавством не розкрито поняття інші обставини, а відтак воно є оціночним. Саме по собі твердження представника відповідача, що такі сумніви виникли за наслідками судового засідання не заслуговує на увагу з наступних підстав.

Для відведення судді за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об'єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

Обґрунтування представника відповідача про наявність підстав для відводу судді Ковтуненка В.В. не можуть свідчити про упередженість судді, оскільки заява про відвід головуючого судді подана в порушення вимог статті 23 ЦПК України, оскільки даною законодавчою нормою передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований.

Держава відповідно до положень статті 55 Конституції України кожному гарантувала право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд вказує, що однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, головною метою якого є відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є обґрунтовані сумніви.

Також суд зазначає, що згідно із статтею 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В практиці Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду розмежовується суб'єктивний та об'єктивний аспекти.

При цьому щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об'єктивної складової неупередженості суддів, то у справі «Фей проти Австрії» суд вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

Також суд акцентує увагу представника скаржника на те, що у відповідності до положень пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Крім цього суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини першої статті 126 Конституції України вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

В свою чергу, відповідно до положень статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»суди здійснюють правосуддя самостійно. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Враховуючи норми чинного законодавства можна зробити висновок, що законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю, а намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання заяви про відвід суддіє протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду, що забороняється законом.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що відсутні будь-які підстави та обставини, задля того, щоб піддати сумніву об'єктивність і неупередженість суду, якому заявлено відвід, відтак жодним чином не вбачається неможливість винесення судом законного, справедливого та належним чином обґрунтованого (мотивованого) судового рішення по вказаній справі з урахуванням принципів змагальності та процесуальної рівності усіх учасників цивільного процесу перед законом і судом, свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також принципу публічності.

При цьому судом не приймається до уваги посилання представника ТзОВ «Рек Альфа» на те, що починаючи із встановлення анкетних даних представника відповідача, головуючим суддею проявлено надмірний формалізм та безпідставно винесено усне зауваження представнику відповідача, незважаючи на відсутність будь-яких проявів поведінки, котрі могли б свідчити про неповагу до суду чи трактуватись як невиконання законних розпоряджень головуючого. Так як представником ТзОВ «Рек Альфа» було порушено вимоги ч. 1 ст. 162 ЦПК України щодо беззаперечного виконання розпоряджень головуючого, а тепер представником вказується, що проявлено надмірний формалізм. Таким чином законна вимога головуючого до представника ТзОВ «Рек Альфа» дотримуватися вимог законодавства, розцінюється як проявлення надмірного формалізму.

Також не заслуговує на увагу суду і не може бути підставою для відводу твердження представника ТзОВ «Рек Альфа», що головуючим суддею недвозначно висловлювалась власна правова позиція у справі стосовно відсутності обставин пропуску позивачем строку звернення до суду. Так як головуючим ставилися запитання до представника ТзОВ «Рек Альфа» з метою з'ясування всіх фактичних обставин щодо пропуску стороною строку звернення до суду. Всі запитання, які ставилися головуючим до представника ТзОВ «Рек Альфа» при розгляді даної справи, направлені на встановлення всіх фактичних обставин справи, що мають значення для ухвалення рішення у справі.

Також судом не приймається до уваги твердження представника ТзОВ «Рек Альфа» на те, що до того ж із запитань головуючого судді до представника відповідача випливає, що суддя, всупереч ч.5 ст. 13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", не вважає за обов'язкове врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду України при застосуванні таких норм права.Так як ч. 2 ст. 214 ЦПК України чітко передбачено, що при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховуєвисновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 цього Кодексу.Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. При цьому стороною відповідача суду не надано таких постанов Верховного Суду України. За приписами вказаних норм права не передбачено, що це зобов'язує суд враховувати при розгляді справи.

Однак враховуючи наведе приходжу до висновку, що для забезпечення умов, за яких у будь-кого із сторін не виникало будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, а також з метою усунення будь-яких сумнівів щодо необ'єктивності та неупередженості судді Ковтуненка В.В. при розгляді даної справи, а також з метою об'єктивного вирішення справи, заявляю самовідвід.

Керуючись ст.ст. 10, 20 - 24, 60 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити представнику ТзОВ «Рек Альфа» Репецькому Віталію Васильовичу в задоволенні заяви про відвід судді Ковтуненка В.В.

Самовідвід судді Ковтуненка В.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ТзОВ «Рек Альфа» про встановлення факту володіння нерухомістю більше трьох років та повернення надмірно сплаченої суми податку на доходи фізичних осіб- задовольнити повністю.

Відвести суддю Ковтуненка В.В. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ТзОВ «Рек Альфа» про встановлення факту володіння нерухомістю більше трьох років та повернення надмірно сплаченої суми податку на доходи фізичних осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Ковтуненко