Справа №198/590/16-ц
Провадження №2/0198/226/16
21 листопада 2016 року Юрївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Гайдар І.О., за участю секретаря судового засідання Костельникової А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Юрївка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Юрївський районний сектор Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації.
В обґрунтування позову позивачка зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу їй належить житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Юрївський район, с. Чернявщина, вул. Леніна, буд. 80.
На момент придбання ОСОБА_1 вказаного будинку в ньому був зареєстрований ОСОБА_2, який під час укладення правочину в присутності свідків зобовязався знятись з реєстрації до 21.08.2013 року, про що зазначено у договорі.
Однак, відповідач не знявся з реєстрації до теперішнього часу, що перешкоджає власнику в реалізації права власності, тому ОСОБА_1 просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням,яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Юрївський район, с. Чернявщина, вул. Леніна, буд. 80, та зняти його з реєстрації за вказаною адресою в примусовому порядку.
Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності. Крім того, ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги та просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням,яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Юрївський район, с. Чернявщина, вул. Леніна, буд. 80.
Відповідач в судове засідання не з'явився жодного разу, на виконання вимог ч. 5 ст.74 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 45-47 ), причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, у звязку з чим зі згоди позивачки та на підставі ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів.
Суд, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в позовній заяві, вважає вимоги позивачки обґрунтованими, а позов таким, що належить задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 21 серпня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Юрївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3, належить житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Юрївський район, с. Чернявщина, вул. Леніна, буд. 80 (а.с. 8). Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності за позивачкою на вказане нерухоме майно зареєстровано 21.08.2013 року, номер запису про речове право 2192338 (а.с.9-10).
Згідно з інформацією, наданою відділом адресно-довідкової роботи управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУДМС України в Дніпропетровській області у зазначеному житловому будинку зареєстрований ОСОБА_2 (а.с. 26).
Як встановлено під час судового розгляду, відповідач проживав у будинку до придбання його позивачкою, а саме до 21 серпня 2013 року, після чого виселився з даного житлового приміщення, однак в добровільному порядку з реєстраційного обліку за місцем проживання не знявся. Ні позивачка, ні члени її сімї, ніяких договорів тимчасового користування житлом (оренди, найму чи піднайму) з відповідачем не укладали, ніяких обовязків перед ним не мають.
Акт обстеження фактичного проживання від 07.11.2016 року, складений депутатом Чернявщинської сільської ради в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, свідчить про те, що ОСОБА_2 за адресою зареєстрованого місця проживання не мешкає з травня 2013 року (а.с. 49-51).
Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК УРСР та передбачають правомочності щодо використання житла для особистого проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпорядження своїм житлом на власний розсуд.
Разом з тим, суд відмічає, що право членів сімї власника будинку або інших осіб користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є, або зі згоди якої вони вселились до житлового приміщення. З припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї або інших осіб.
З огляду на вищевикладене, ОСОБА_2 втратив право користування житловим приміщенням після придбання будинку ОСОБА_1
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
За таких обставин, враховуючи, що після придбання позивачкою будинку відповідач втратив право користування житловим приміщенням, виселився з нього та тривалий час в ньому не проживає, при цьому в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку за місцем проживання відмовляється, суд доходить висновку, що відповідач перешкоджає позивачці у здійсненні нею права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним нерухомим майном, тому позовні вимоги слід задовольнити та визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком,розташованим за адресою: Дніпропетровська область, Юрївський район, с. Чернявщина, вул. Леніна, буд. 80.
Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачкою сплачено судовий збір, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 у розмірі 551,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 319, 321, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 213-215, 224, 294 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: Дніпропетровська область, Юрївський район, с. Чернявщина, вул. Леніна, буд. 80.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.
Рішення суду, що набрало законної сили, є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстрації за місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Юрївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: І.О.Гайдар