АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/1494/15-ц Номер провадження 22-ц/786/695/16Головуючий у 1-й інстанції Дігтяр М. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Дорош А.І.

суддів: Бондаревської С.М., Буленка О.О.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ПАТ «ВТБ Банк»

на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 03 грудня 2015 року

по матеріалу за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 027Ф-IK4 від 09 січня 2008 року,-

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 03 грудня 2015 року позовна заява ОСОБА_2 акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 027Ф-IK4 від 09 січня 2008 року повернута позивачеві.

Повернуто позивачу ОСОБА_2 акціонерному товариству «ВТБ Банк» сплачений ним судовий збір в розмірі 3654 грн.

З ухвалою суду не погодився позивач ПАТ «ВТБ Банк» та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд, посилаючись на те, що ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права. Доводи апеляційної скарги мотивовує тим, що позов поданий у відповідності до ч. 9 ст.110 ЦПК України за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання або перебування чи постійного заняття ( роботи ) відповідача, а інформація Зіньківського РС УДМС України в Полтавській області не містить відомостей щодо теперішнього місця реєстрації боржника.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Повертаючи позовну заяву, суддя першої інстанції виходив з того, що відповідно до адресних довідок від 02 грудня 2015 року ( а.с. 13-15), наданих Зіньківським РС УДМС України в Полтавській області, відповідачі ОСОБА_3 за обліками не значиться, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка згідно кредитного договору є позичальником, знята з реєстрації 03.08.2012 року за адресою м. Харків Дзержинський район, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, знятий з реєстрації 03.10.2012 року за адресою м. Харків, тому дана справа не підсудна місцевому суду.

Проте, з таким висновком місцевого суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Право на звернення до суду за судовим захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є одним із найважливіших конституційних прав громадян та юридичних осіб (ст. 55, 124 Конституції України).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обовязків цивільного характеру (рішення від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» п.36) та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України.

Разом з тим, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Порядок звернення до суду за судовим захистом врегульований Цивільним процесуальним кодексом України.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України суддя звернувся до відповідного органу з запитом щодо місця реєстрації фізичних осіб відповідачів.

Отримана відповідь свідчить про те, що відповідачі вибули до м. Харкова, але не містить інформації чи були вони зареєстрованими в ІНФОРМАЦІЯ_3 та за якою адресою. Таким чином, отримана судом інформація є неконкретизованою та не дає підстав визначитися де саме зареєстровані відповідачі.

Окрім того, у разі, якщо у подальшому відповідачі не були зареєстрованими за конкретною адресою в м. Харкові, що давало б підстави позивачу для визначення до якого саме суду слід звертатися, позивач мав би право застосування альтернативної підсудності відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України, яка передбачає, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред»являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, у разі, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення в пресі.

Викладені в апеляційній скарзі доводи є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачу ОСОБА_3 за адресою м. Зіньків, вул Перемоги, 21 направлялася судова повістка у судове засідання в суд апеляційної інстанції на 18.02.2016 р., яку остання отримала 14.02.2016 р. згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, що підтверджує фактичне проживання вказаного відповідача у Зіньківському районі Полтавської області.

За таких обставин, враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали судді та повернення матеріалів позовної заяви до суду першої інстанції на новий розгляд для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 307, ч.1 п.3 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «ВТБ Банк» задовольнити.

Ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 03 грудня 2015 року скасувати.

Матеріали позовної заяви повернути до суду першої інстанції на новий розгляд для вирішення питання відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

С У Д Д І: