АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 682/3388/15-ц
Провадження № 22-ц/792/961/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Грох Л.М.,

суддів: Костенка А.М., Гринчука Р.С.

секретар Гриньова А.М.,

з участю представників сторін,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на неповнолітню дитину за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2016 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_3, звертаючись до суду з позовом до відповідача, посилалася на те, що 2004 році уклала шлюб з відповідачем, який за взаємною згодою було розірвано в серпні 2005 року. Проте сторони продовжували спільно проживати та підтримувати подружні стосунки. Від спільного проживання 22.04.2006 року у них народилася донька ОСОБА_4. 19.05.2006 року до Жуківської сільської ради Славутського району сторони подали спільну заяву, в якій відповідач визнав себе батьком дитини.

Сторони повторно зареєстрували шлюб, та продовжили спільно проживати, вести спільне господарство, утримувати та виховувати дитину.

У 2007 році сторони припинили спільне проживання, відповідач в судовому порядку почав оспорювати своє батьківство, яке було підтверджено висновком судово-генетичної експертизи.

Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.05.2014 року встановлено, що секретарем виконавчого комітету Жуківської сільської ради Славутського району Хмельницької області було підроблено підписи в актовому записі про народження дитини.

На підставі рішення Славутського міськрайонного суду від 24.07.2014 року відомості про ОСОБА_2 як батька дитини були вилучені з актового запису про народження її доньки ОСОБА_4.

Посилаючись на ст. 125 СК України позивачка просила визнати відповідача ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_4, оскільки спільна заява сторін про визнання ОСОБА_2 батьком дитини була подана ним добровільно та стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2016 року позов задоволено.

Визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача на доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду 30.11.2015 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає рішення суду необґрунтованим, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права, за неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в позові. Приймаючи в якості доказу батьківства апелянта спільну заяву сторін від 19.05.2006 року, суд першої інстанції не врахував, що рішенням Славутського міськрайонного суду від 24.07.2014 року, яким задоволено позов ОСОБА_2 про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини, встановлено, що у ОСОБА_2 було відсутнє волевиявлення на визнання батьківства щодо дитини ОСОБА_5, він особисто до Жуківської сільської ради із цією заявою про визнання батьківства не звертався та не уповноважував представника на її подачу. Отже, на думку апелянта, відсутні підстави стверджувати про його добровільне волевиявлення подання заяви про визнання батьківства. На думку апелянта, не слід враховувати і показання свідків на підтвердження цього факту, оскільки ОСОБА_6 працювала головним бухгалтером Жуківської сільської ради під керівництвом батька позивачки, а ОСОБА_7 не тільки підробила актові записи, а й вчинила інші порушення при реєстрації шлюбу та народження дитини, які при добровільній подачі заяви не мали б місця. Вважає, що висновок судово-медичної експертизи крові також не може бути належним доказом батьківства відповідача, оскільки ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 07.09.2009 року скасовано рішення того ж суду від 19.05.2008 року за нововиявленими обставинами, якою встановлено, що експертиза була проведена експертами, які не мали достатньої кваліфікації.

Окрім цього, на думку апелянта, не враховано, що ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.09.2014 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у зв'язку з відмовою позивачки від позову. Оскільки цей позов в частині стягнення аліментів є тотожним (спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав), то провадження у справі в цій частині підлягало закриттю.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримала апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Представник позивача просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.309 ч.1 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, а також порушення або неправильне застосування норм матеріального права та процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що факт батьківства відповідача відносно доньки позивачки доведений зібраними у справі доказами, спільною заявою сторін про визнання батьківства, показаннями свідків, а також висновком судово-медичної експертизи.

Проте такого висновку суд дійшов з порушенням норм ст.ст. 60, 61, 212-214 ЦПК України за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, у звязку з чим рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Так, встановлено, що позивачка є матірю ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Запис про батька дитини в актовому записі про народження ОСОБА_9 № 3 від 19.05.2006 року, вчиненому службовою особою Жуківської сільської ради Славутського району Хмельницької області, було внесено на підставі спільної заяви батьків (позивачки та відповідача ОСОБА_2І.) про визнання батьківства, датованої 19.05.2006 року.

Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.05.2014 року в ході розгляду кримінального провадження № 0000038 від 19.12.2012 року відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 366 КК України, встановлено, що остання, будучи службовою особою, працюючи секретарем виконавчого комітету Жуківської сільської ради Славутського району Хмельницької області, 19.05.2006 року вчинила підроблення офіційних документів, зокрема, виконала підписи від імені ОСОБА_2 у актовому записі про народження № 3 від 19.05.2006 року та в актовому записі про шлюб № 1 від 19 травня 2006 року.

Вказаною ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.05.2014 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 366 КК України у звязку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито.

Рішенням Славутського міськрайонного суду від 24.07.2014 року відомості про ОСОБА_2 як батька дитини виключено з актового запису № 3 від 19.05.2006 року про народження ОСОБА_9.

На підставі цього рішення суду 16.09.2014 року відділом ДРАЦС Славутського міськрайонного управління юстиції були виключені відомості про батька ОСОБА_2 з актового запису про народження № 3, складеного 19.05.2006 року виконкомом Жуковської сільської ради щодо ОСОБА_9.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і фактично не оспорюються сторонами.

Згідно з ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини.

Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Визнаючи належним та достатнім доказом батьківства відповідача щодо дитини позивачки спільну заяву від 19.05.2006 року про визнання батьківства, написану позивачкою ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 щодо доньки ОСОБА_9, яка народилася в позивачки, суд не врахував, що рішенням Славутського міськрайонного суду від 24.07.2014 року у справі № 682/1652/14-ц за позовом ОСОБА_2 до відділу РАЦС Славутського міськрайонного управління юстиції, Жуковської сільської ради, третя особа ОСОБА_1 (ОСОБА_8П.), про виключення відомостей про батька з актового запису про народження та свідоцтва про народження дитини, встановлено, що у ОСОБА_2 було відсутнє волевиявлення на визнання батьківства щодо дитини ОСОБА_5, народженої 22.04.2006 року ОСОБА_3; 19 травня 2006 року він особисто до Жуківської сільської ради із заявою про визнання батьківства не звертався, не уповноважував представника на її подачу.

Зазначені обставини є преюдиційними і не підлягають доказуванню в силу ч.3 ст. 61 ЦПК України. Водночас ці обставини вказують на недопустимість як доказу у справі спільної заяви сторін від 19.05.2006 року про визнання батьківства в силу ч.1 ст. 59 ЦПК України.

Вказані обставини, встановлені рішенням Славутського міськрайонного суду від 24.07.2014 року, також спростовують і показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6, які вказували про добровільне складання відповідачем заяви про визнання батьківства та подання її особисто до Жуківської сільської ради.

Крім того, в основу рішення суд першої інстанції поклав висновок судово-медичної експертизи крові, проведеної у цивільній справі № 2/2207/66/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства, за яким ОСОБА_2 є біологічним батьком дитини ОСОБА_9, народженої ОСОБА_8 з імовірністю 99,9998 %.

Проте судом не враховано, що ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 07.09.2009 року (а.с.190-191, т.1) скасовано за нововиявленими обставинами рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.09.2008 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 на утримання доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. Суд визнав нововиявленою обставиною саме той факт, що вказана судово-медична експертиза проведена судово-медичним експертом-імунологом ОСОБА_10 із залученням лікаря лаборанта-генетика ОСОБА_11, які не мають достатньої кваліфікації та ліцензії на проведення такої експертизи, висновок експертизи є неповним (а.с.190-191, т.1).

Вказана обставина ставить під сумнів достовірність вказаного доказу.

У порушення ч.ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК суд першої інстанції не дав відповідної оцінки належності, допустимості, достовірності наведених доказів окремо, а також достатності і взаємному звязку зібраних доказів у їх сукупності і дійшов помилкового висновку про доведеність факту батьківства відповідача щодо доньки позивача.

В свою чергу сторона позивача попри розяснення судом в порядку ч.4 ст. 10 ЦПК України її прав та обовязків, під час розгляду справи судом першої інстанції всупереч вимогам ст.ст. 10, 60 ЦПК України не заявляла клопотання про призначення судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації, яка б дозволила встановити (чи спростувати) з достовірністю факт кровного споріднення відповідача з дитиною позивача.

Водночас безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що цей позов в частині стягнення аліментів є тотожним попередньому спору між сторонами щодо стягнення аліментів, тому провадження у справі в цій частині підлягало закриттю.

Дійсно, ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.09.2014 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у зв'язку з відмовою позивачки від позову, проте предметом позову було стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), за період з 21.03.2007 року і до повноліття дитини.

У цій справі предметом позову також є стягнення аліментів, проте в іншому розмірі (1/4 частина заробітку (доходу), тому відсутні підстави вважати, що ухвала Славутського міськрайонного суду від 15.09.2014 року винесена з приводу спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Отже, за відсутності достовірних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження біологічного батьківства відповідача щодо доньки позивача ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, відсутні підстави для задоволення позову про встановлення батьківства, а відтак, і стягнення аліментів на утримання дитини, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 606,32 грн. понесених судових витрат за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313- 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на неповнолітню дитину відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 606,32 грн. понесених судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_12 Провадження № 22-ц/792/961/16

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 50