АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6300/16 Справа № 183/1693/16 Головуючий у 1 й інстанції - Дубовенко І. Г. Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Пищиди М.М.,

суддів - Глущенко Н.Г., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря - Григор'євій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до квартирно - експлуатаційного відділу м. Дніпро петровська, треті особи Міністерство Оброни України, Генеральний штаб Збройних Сил України, Гвардійська селищна рада Новомосковського району про визнання незаконним та скасування рішення, визнання права на приватизацію квартири визнання права на приватизацію та зобов'язання вчинення дій, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року позивачі звернулися із позовом до відповідача, посилаючись на те, що рішенням № 358 від 22.01.2015 року квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська відмовив в передачі у приватну власність квартири, яку ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 займають на підставі ордеру №29 від 21 січня 1997 року, за адресою АДРЕСА_1.

Позивачі вселилися у квартиру на підставі ордеру №140 від 01 серпня 1997 року, виданого Гвардійською квартирно - експлуатаційною частиною району.

Разом з тим, листом заступника начальника Головного КЕУ Збройних сил України полковником Прогонюком С.Т. зазначається, що житловий фонд військових містечок с.м.т Черкаське та с.м.т Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області не відносяться до військових містечок із статусом Закритих і відповідно до ст. 32 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» житлові приміщення можуть бути приватизовані мешканцями.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2016 року позов Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська, треті особи: Міністерство Оборони України, Генеральний штаб Збройних Сил України, Гвардійська селищна рада Новомосковського району про визнання протиправним та скасування рішення, визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинення дій - задоволено.

Визнано незаконними рішення Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська № 358 від 22 січня 2015 року.

Визнано право на приватизацію ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська, як орган приватизації, вжити заходи щодо приватизації квартири, яка використовується ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на умовах найму на території відкритого військового містечка за адресою: АДРЕСА_1 згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», яке затверджено наказом Міністра з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16 грудня 2009 року.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За положеннями ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизначених та оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст.16 ЦК України.

Статтею 60 ЦПК України встановлено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачі проживають за адресою: АДРЕСА_1, на підставі ордеру № 140 від 01 серпня 1997 року.

Позивачі звернулися із заявою до начальника Квартирно - експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська, як органу приватизації, про передачу у приватну власність АДРЕСА_1, в якій він проживає з сім»єю.

З довідки від 11 травня 2016 року вбачається, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 постійно мешкає і має право на приватизацію житла ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Вищезазначене житлове приміщення належить до житлового фонду Міністерства оборони України, перебуває у повному оперативному управлінні Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська.

У відповідності до Положення про Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська, зазначений відділ здійснює безпосередньо квартирно-експлуатаційне забезпечення військових частин, дислокованих у межах відповідальності. Квартирно-експлуатаційне забезпечення - це комплекс заходів, спрямованих на безпечну експлуатацію, утримання казармено-житлового фонду, об'єктів соціально-культурного призначення, комунальних споруд та інженерних мереж військових містечок, забезпечення військових частин квартирним майном. Згідно п. 3.2.4 Положення, на Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська покладений обов'язок та повноваження щодо утримання житлового фонду.

Судом встановлено, що 13 жовтня 2014 року позивач звернувся до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська з заявою про передачу йому квартири у приватну власність у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Рішенням Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська за вих.№ 358 від 22 січня 2016 року позивачу відмовлено в приватизації квартири та повідомлено про відсутність повноважень Начальника КЕВ м. Дніпропетровська щодо оформлення передачі квартири у приватну власність. Підставою відмови в приватизації спірного житла зазначено те, що військове містечко, в якому розташована квартира, включене до числа закритих, в зв'язку з чим, житлові приміщення не підлягають приватизації, окрім того квартира, в якій мешкає позивач є військовим майном та не передано у власність територіальної громади .

За змістом ст.9 ЖК Ураїни громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебуваютьу власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

За положеннями Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин. Приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах, та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень(підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Згідно ч.2 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Закон України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» визначає правовий режим майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, і повноваження органів військового управління та посадових осіб щодо управління цим майном.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» визначено, що військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать, зокрема, будинки, споруди.

Наказом Міністра оборони України від 15.09.2011 року №569 «Про безоплатну передачу військового майна в комунальну власність територіальних громад» встановлений Перелік майна, що безоплатно передається у комунальну власність територіальної громади смт Черкаське та смт Гвардійське, в який включено, зокрема, військове містечко №3, житлові фонд.

Судом першої інстанції встановлено, що рішеннями сесії Черкаської селищної ради №1 від 31.03.2011 року; № 1-9 від 15.12.2011 року; №1-12 від 19.04.2012 року надавалася згода на прийняття у комунальну власність територіальної громади об'єктів житлового комунального фонду та соціальної сфери. На протязі 2011-2012 р.р. рішеннями Черкаської і Гвардійської селищної ради були прийняті до комунальної власності ряд об'єктів військового майна згідно з Наказом Міністра оборони України №569.

Таким чином, встановивши, що займане позивачами приміщення: квартира АДРЕСА_1 підлягає приватизації відповідно до положень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», як жиле приміщення, яке згідно Наказу Міністра оборони України від 15.09.2011 року №569 «Про безоплатну передачу військового майна в комунальну власність територіальних громад» підлягало передачі у комунальну власність територіальної громади смт Гвардійське, та що позивачі є особами, які мають право на приватизацію зазначеної квартири, суд прийшов до правильного висновку про задоволення позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Крім того, доказів в розумінні ст.ст.57,58 ЦПК України, які б свідчили про те, що будинок, в якому розташована спірна квартира, не є об'єктом приватизації та що позивачі не є особами, які мають право на приватизацію, відповідачем у порядку, передбаченому ст.60 ЦПК України не надано.

Доводи скарги про неповне з'ясування обставин справи та неналежну оцінку доказів необгрунтовані, оскільки повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, права та обов'язки сторін, суд прийшов до правильного висновку про захист прав позивачів у обраний ними спосіб, дослідженим доказам у справі суд дав оцінку відповідно до положень ст.212 ЦПК України, згідно якої виключне право оцінки доказів належить суду першої інстації.

Отже, рішення суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам та положенням діючого законодавства, що регулює зазначені правовідносини, підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська - відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді