З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа №377/158/16-ц
Провадження №2/377/115/16
21 квітня 2016 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф.,
при секретарі Щуковській А.М.,
представника третьої особи ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав, -
У березні 2016 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що відповідач та позивачка перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 вересня 2005 року. Під час шлюбу в них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейні відносини у них не склалися, внаслідок чого 30 червня 2010 року шлюб було розірвано. З народження дитини вони з відповідачем разом не проживали, він не відвідував дитину за місцем проживання, не з'являвся у дошкільному навчальному закладі, матеріальної допомоги не надає, уваги дитині не приділяє, не спілкується з дитиною і не намагається це зробити. Зазначені обставини свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків, що є підставою для позбавлення його батьківських прав відповідно до п.2 ст.164 СК України.
В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Суду пояснила, що відповідач не спілкується з дитиною з народження, не надає кошти на її утримання, вихованням сина не займається. При останній зустрічі з відповідачем він повідомив, що не має наміру відвідувати дитину, займатися вихованням, тим більше надавати матеріальну допомогу. Крім того, зазначив, що в разі необхідності, при розгляді справи в судовому порядку, напише заяву про відмову від дитини, оскільки його сімейне життя влаштоване і ніякого відношення до дитини він не має.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ч.5 ст.74 ЦПК України, заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення на позовну заяву до суду не надав, тому за згодою позивачки суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів у справі відповідно до ст. ст. 224-226 ЦПК України.
Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, третя особа у справі, в судовому засіданні позов підтримала. Суду пояснила, що є всі підстави для того, щоб позбавити ОСОБА_3 батьківських прав, тому що останній не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Батько дитини проживає за іншою адресою, з сином не спілкується, стосунки не підтримує, станом здоров'я, навчанням, розвитком не цікавиться, утриманням не займається.
Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради, третя особа у справі, свого представника в судове засідання не направив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. До канцелярії суду від начальника служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради, надійшла заява, в якій він просить проводити судовий розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги та висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради підтримує.
Свідок ОСОБА_5 суду показав, що він є чоловіком позивачки та займається вихованням і утриманням її сина від першого шлюбу - ОСОБА_4. Протягом періоду перебування у шлюбі з позивачкою відповідач до них ніколи не приходив. Біологічний батько ОСОБА_6 життям сина не цікавиться, участі у його вихованні не приймає, утриманням його не займається, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків.
Свідок ОСОБА_7 суду показав, що він є хрещеним дочки позивачки та ОСОБА_8, тому часто приходить до них в гості та бачить, що вихованням, утриманням ОСОБА_4 займається позивачка і ОСОБА_5. Відповідач ніколи не з'являвся в них, не цікавився життям свого сина ОСОБА_6.
Суд, заслухавши пояснення позивачки та інших осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3, відповідач, та ОСОБА_1, позивачка, перебували у шлюбі, зареєстрованому 02 вересня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 1453, який був розірваний, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції 30 червня 2010 року зроблено запис № 429, що підтверджено копіями свідоцтв про шлюб та про розірвання шлюбу (а. с. 7, 9).
24 вересня 2008 року позивачка змінила своє прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_1, про що в книзі реєстрації зміни імені зроблено відповідний актовий запис № 114 та видано свідоцтво про зміну імені серії НОМЕР_1
Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, з якого вбачається, що батьком є відповідач, а матір'ю позивачка (а. с. 6.).
Відповідач ОСОБА_3 відповідно до адресної довідки з адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області зареєстрований за адресоюАДРЕСА_2Згідно характеристики об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Промінь», ОСОБА_1 зареєстрована та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_3 разом з малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання характеризується позитивно (а. с. 15).
За змістом актів обстеження умов проживання від 12.02.2015 року, 19.04.2016 року, складених в ході обстеження житлово-побутових умов малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1, було встановлено, що у квартирі зроблено сучасний ремонт, в кімнаті є відповідні меблі, є комп'ютерна та побутова техніка. Для малолітнього ОСОБА_9 створені всі умови для нормального розвитку та відпочинку. За цією адресою зареєстровані та проживають: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5; мати - ОСОБА_1, сестра - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6 (не зареєстрована); вітчим - ОСОБА_5 (а. с. 14, 44).
Як вбачається з довідки № 44 від 16.12.2014 року Чернігівського дошкільного навчального закладу № 1, центру психофізичного та інтелектуального розвитку дітей, Чернігівської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_4 з травня 2012 року відвідував зазначений дошкільний заклад. За час перебування в дошкільному закладі ОСОБА_4 приводила і забирала його мама ОСОБА_1 та її теперішній чоловік ОСОБА_5 Батько дитини, ОСОБА_3, участі у вихованні дитини не приймав, розвитком та здоров'ям дитини не цікавився, до дитячого садка не приводив і не забирав (а. с. 10).
Довідкою Чернігівського ліцею № 32 № 06 від 12.01.2015 року підтверджено факт навчання ОСОБА_4 у 1-В класі Чернігівського ліцею № 32, а також те, що його батько ОСОБА_3, за період навчання дитини, жодного разу до школи не приходив, не зустрічався з вчителями та адміністрацією ліцею з питань навчання та виховання сина, не цікавився його успіхами. Вихованням дитини займається виключно його мати ОСОБА_1 (а. с. 11).
За місцем навчання ОСОБА_11 характеризується позитивно(а.с. 45).
Рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради № 45 від 23.02.2015 року затверджено висновок органу опіки та піклування Новозаводської районної у м.Чернігові ради про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 12).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новозаводської районної у м.Чернігові ради, ОСОБА_3 піклуватися і виховувати сина не виявляє бажання, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, чим не виконує ст. ст. 141, 150, 155 Сімейного кодексу України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Орган опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 13).

Згідно ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про позбавлення батьківських прав матері або батька, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування;

2)ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

3)жорстоко поводяться з дитиною;

4)є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5)вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6)засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Як зазначено у п.16 Постанови ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Досліджені в судовому засіданні письмові докази та показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 свідчать про те, що протягом тривалого часу відповідач ОСОБА_3 не піклується про фізичний і духовний розвиток малолітньої дитини ОСОБА_9, його підготовку до самостійного життя, не забезпечує належних житлово-побутових умов проживання дитини, належного харчування, догляду, лікування, дитини, не спілкується з дитиною, матеріально не утримує дитину, не виявляє бажання зустрітись з дитиною, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, а отже суд приходить до висновку, що відповідач не виконує свої обов'язки по вихованню дитини, передбачені ст. 150 СК України, і його необхідно позбавити батьківських прав.

За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, відносно його малолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. Ф. Теремецька