АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4413/15-ц Номер провадження 22-ц/786/479/16Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді : Гальонкіна С.А.,

суддів: Акопян В.І., Лобова О.В.,

при секретарі: Колодюк О.П.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2015 року позивач звернувся до місцевого суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 12274,42 грн. та судових витрат.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 12 травня 2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № Л69.188.29196, згідно з умовами якого банк надав ОСОБА_3 кредитні кошти в сумі 12249 грн. строком на 60 місяців. 19 травня 2014 року ОСОБА_3 помер. Станом на 19 травня 2014 року заборгованість за кредитним договором становить 12274,42 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 12249 грн. та простроченого боргу в сумі 25,42 грн. Відповідач ОСОБА_2 є спадкоємицею майна померлого боржника, до якої кредитором було предявлено вимогу через нотаріальну контору в установлені законом строки. Позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2015 рокупозовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» 12274 грн. 42 коп. заборгованості за кредитним договором № Л69.188.2916 від 12 травня 2014 року, що укладений між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_3.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» понесені судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Розяснено порядок перегляду заочного рішення.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22 грудня 2015 року заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить заочне рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що при ухваленні рішення судом дана неправильна оцінка встановленим обставинам справи, порушені норми матеріального та процесуального права. Вважає, що Банком було порушено встановлені ст. 1281 ЦК України, так як кредитор повинен був направити вимогу безпосередньо до спадкоємців, а не до нотаріальної контори.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, зясувавши межі апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з підстав, визначених ст.308 ЦПК України.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги предявлені обґрунтовано та підтверджені належними доказами.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № Л69.188.29196, згідно з умовами якого банк надав ОСОБА_3 кредитні кошти в сумі 12249 грн. на строк 60 місяців до 12 травня 2019 року за сплатою 25,25 % річних (а.с.9-11).

Банк свої зобовязання виконав та видав кредитні кошти, що підтверджено меморіальним ордером від 16 травня 2014 року (а.с.14).

ОСОБА_3 19 травня 2014 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7).

Станом на час смерті боржника, тобто на 19 травня 2014 року, сума заборгованості за кредитним договором від 12 травня 2014 року становить 12274,72 грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 12249 грн. та простроченого боргу в сумі 25,42 грн. (а.с.8). Такий розмір заборгованості є обґрунтованим, здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками.

З метою уникнення можливостей втрати кредитором права вимоги до спадкоємців, ПАТ «Ідея Банк» 02 липня 2015 року направило вимогу про наявність кредитної заборгованості у померлого ОСОБА_3 до Другої полтавської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини (а.с.29)

Відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3, у встановленому законом порядку прийняла спадину та отримала свідоцтва про право власності на спадкове майно житловий будинок та земельну ділянку в м. Полтава, по вул. Автоагрегатчиків, 3 (а.с.32-33).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обовязків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Оскільки зі смертю боржника зобовязання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обовязку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців.

Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.Вимоги кредитора вони зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків предявлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до 2.1. глави 10 розділу 2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затв. наказом Мінюсту України від 22.02.2012 р. №296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) претензії кредиторів.

У справі, яка переглядається, кредитор предявив вимоги до спадкоємців шляхом направлення поштою 02 липня 2014 року такої вимоги до Другої полтавської державної нотаріальної контори, яка була отримана нотконторою24.07.2014р. (а.с.29). Ці обставини не заперечуються відповідачем.

30 жовтня 2014 року ОСОБА_4 (дочка померлого ОСОБА_3П.) подала до нотконтори заяву про відмову від спадщини на корись ОСОБА_2. В свою чергу, ОСОБА_2 нотаріусом була ознайомлена 30 жовтня 2014 року з вимогою кредитора про наявність заборгованості за кредитним договором ОСОБА_3 (а.с.29-30).

Крім того, Другою полтавською державною нотаріальною конторою 23 квітня 2015 року було повідомлено ПАТ «Ідея Банк» про те, що ОСОБА_2 спадкоємцю ОСОБА_3 21 квітня 2915 року були видані свідоцтва про право на спадщину за законом. Одночасно зазначено, що при оформленні спадкового майна Вимоги кредитора спадкоємцю були доведені до відома (а.с.16).

Провівши аналіз норм матеріального права, колегія суддів вважає, що посилання в ст. 1281 ЦК України про необхідність предявлення кредиторами претензій до спадкоємців не означає, що кредитори зобовязані повідомляти спадкоємців про наявність вимог до спадщини безпосередньо. Таке повідомлення може бути зроблено через нотаріальну контору, адже «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затв. наказом Мінюсту України від 22.02.2012 р. №296/5, дозволяє приймати претензії від кредиторів спадкодавця нотаріусові за місцем відкриття спадщини та на їх підставі заводити спадкову справу.

Враховуючи те, що боржник помер 19 травня 2014 року, а до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини кредитор звернувся із вимогою про наявність кредитної заборгованості у спадкодавця ОСОБА_3 шляхом направлення її поштою 02 липня 2014 року, колегія суддів не вбачає порушення встановлених ст. 1281 ЦК України строків предявлення вимоги.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки вони ґрунтуються на невірному тлумаченні норм матеріального права та в повній мірі спростовуються встановленими по справі фактичними обставинами.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що місцевий суд правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи та наданих сторонами доказів. Висновки місцевого суду зроблені на підставі повного, всебічного та обєктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким судом дана відповідна правова оцінка. Розгляд справи проведений з дотриманням принципузмагальності та диспозитивності. Оцінка доказів здійснена відповідно до норм ст. 212 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні спору по суті місцевим судом були вірно враховані та застосовані норми матеріального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_5

(підпис) ОСОБА_6

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1