Справа № 477/1044/16-ц
Провадження № 2/477/700/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31 серпня 2016 року м.Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Саукової А.А.,

при секретарі Сірюк С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Універсальна Товарна Біржа РіКо-Альянс, про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку з будівлями та земельною ділянкою дійсним та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

1 червня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з будівлями та земельною ділянкою, розташований за адресою: с. Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаїської областї, вул. Молодіжна, 35, разом з земельною ділянкою площею 1113 кв.м., укладений між ним та відповідачем ОСОБА_2 на Універсальній Товарній біржі РіКо-Альянс 26 лютого 2002 року. А також просить визнати право власності на вказаний житловий будинок з будівлями та земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 26 люього 2002 року він уклав з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу № 49 вказаного житлового будинку з будівлями та земельною ділянкою на Універсальній Товарній біржі РіКо-Альянс, без наступного нотаріального посвідчення договору. Під час укладення договору сторони дійшли згоди про всі істотні його умови та виконали в повному обсязі всі зобов'язання одна перед одною за ним, зокрема, відповідач передав житловий будинок з будівлями та земельною ділянкою у власність позивачу та технічну документацію на нього, а позивач сплатив вартість вказаного нерухомого майна, прийняв його у власність. Уклавши біржовий договір, сторони вважали цей договір дійсним на момент його укладення та не здійснили його нотаріального посвідчення, фактично ухилившись від такого оформлення. В теперішній час йому стало відомо, що вказаний договір є недійсним, оскільки його не посвідчено нотаріусом у звязку з чим позивач звернувся до суду з позовом і просить його задовольнити, оскільки сторони виконали усі умови угоди.

Позивач в судове засідання не зявився, про час та дату слухання повідомлений належним чином та своєчасно, надіслав заяву з проханням слухати справу за його відсутності та позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач та третя особа в судове засідання не зявилися, своїх представників не направили, про час та дату слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, в зв'язку з чим суд допустив заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до письмового договору купівлі-продажу за № 49, укладеного та зареєстрованого на Універсальній Товарній біржі РіКо-Альянс 26 лютого 2002 року, позивач ОСОБА_1 купив у відповідача ОСОБА_2 цілий житловий будинок з будівлями та земельною ділянкою, розташований по вул. Молодіжна, 33 с. Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаїської області, зазначене домоволодіння складається з: житлового будинку літ.А, житловою площею 49,50 кв.м, споруд- 5,І,ІІ, огорожі - № 2,3,4, згідно довідки характеристики Миколаївського міжміського Бюро технічної інвентаризації (далі ММБТІ). Вказаний житловий будинок належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 19 травня 1999 року, виданого на підставі рішення виконкому М-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 24 березня 1999 року за № 23, зареєстрованого в Миколаївському МБТІ в реєстровій книзі за реєстром № 1834 від 19 травня 1999 року. Земельна ділянка площею 1113 кв.м. належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 8 квітня 1993 року №36, виданого на підставі рішення виконкому Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області за № 3 від 2 лютого 1993 року (а.с.10).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю виданого Мішково-Погорілівською сільською радою Жовтневого району Миколаїської області за № 36 від 8 квітня 1993 року, на підставі рішення Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області за № 3 від 2 лютого 1993 року, власником земельної ділянки площею 1113 кв.м, розташованої по вул. Молодіжна, 33 с. Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаїської області значиться ОСОБА_2 (а.с12-13).

Відповідно до рішення № 140 від 21 листопада 2006 року Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, була змінена юридична адреса будинку № 33, по вул. Молодіжна в с. Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаїської області на № 35 (а.с.14).

З довідки Мішково-Погорілівської сільської ради, вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі № 4. стр.311, особовий рахунок № 0362-1 житловий будинок по вул. Молодіжна, 33 с. Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області обліковується за ОСОБА_1В.(а.с.15)

Згідно довідки ММБТІ №2-1301/ 262 від 23 березня 2016 року станом на 28 грудня 2012 року власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: с. Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області, вул. Молодіжна, 35, є ОСОБА_2 Також є самочинно забудовані веранда (2006р.), гараж (2006 р.) та сарай-котельня (2006р.) (а.с.9).

Виходячи з даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майно щодо суб'єктів, відомості щодо ОСОБА_1 як власника та наявності обмежень чи обтяжень на спірне нерухоме майно відсутні.

Аналізуючи надані докази, судом встановлено, що 26 лютого 2002 року між ОСОБА_2 І ОСОБА_1 було укладено письмовий договір купівлі-продажу житлового будинку з будівлями та земельною ділянкою, умови зазначеного договору сторони виконали: покупець прийняв від продавця домоволодіння, сплатив обумовлену суму коштів, а продавець передав його у власність позивачу.

Відповідно до ч.1 ст.227 ЦК України ( в ред. 1963 р.) договір купівлі-продажу житлового будинку, земельної ділянки, де однією із сторін є громадянин, підлягає нотаріальному посвідченню. Недотримання цієї умови тягне за собою недійсність угоди. Однак, на підставі ч.2 ст.47 ЦК України ( в ред. 1963 р.) така угода може бути визнана судом дійсною, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що має місце в даній справі, у звязку з чим вимоги позивача щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим вимоги щодо визнання права власності на вищевказаний житловий будинок з будівлями та земельною ділянкою задоволенню не підлягають.

Як встановлено під час розгляду даної справи, договір купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна визнано дійсним цим рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 27 Закону України Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Однак дані, які б свідчили про неможливість оформлення права власності на вказаний житловий будинок з будівлями та земельну ділянку суду не надані.

При цьому, суд також звертає увагу, що відповідно до довідки ММБТІ щодо житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: с. Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області, вул. Молодіжна, 35, є самочинно забудовані об'єкти.

Відповідно до ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Як зазначено в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» право власності у порядку, передбаченому частиною третьою статті 376 ЦК України, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв'язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом. Визнання права власності на незавершений об'єкт самочинного будівництва не допускається, оскільки це суперечить змісту як частини третьої ст.376, так і ст.331 ЦК. Самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту.

Жодних документів, які б давали підстави для визнання права власності на самочинне будівництво в судовому порядку, позивачем не надано.

У зв'язку з викладеним, вимога позивача про визнання за ним права власності на вказаний житловий будинок з будівлями та земельну ділянку, є передчасною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 213, 215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Універсальна Товарна Біржа РіКо-Альянс, про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку з будівлями та земельною ділянкою дійсним та визнання права власності, - задовольнити частково.

Визнати дійсним договір № 49 купівлі-продажу житлового будинку з будівлями та земельною ділянкою, розташований за адресою: с.Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області, вул. Молодіжна, 33, разом з земельною ділянкою площею 1113 кв.м., згідно Державного акту на право приватної власності на землю виданого Мішково-Погорілівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області за №36 від 8 квітня 1993 року, на підставі рішення Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області за №3 від 2 лютого 1993 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на Універсальній Товарній Біржі «РіКо-Альянс» 26 лютого 2002 року.

В частині позовних вимог щодо визнання права власності на вказаний житловий будинок з будівлями та земельну ділянку, відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Жовтневим районним судом Миколаївської області за заявою відповідача, поданою на протязі десяти днів з дня отримання копії даного рішення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя А.А. Саукова