Справа № 507/1384/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2016 р.

Любашівський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Гнатюка В.О.

при секретарі Гончар В.В.,

за участю представника позивача

ОСОБА_1 , відповідачки

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Любашівка в залі суду справу за позовом ОСОБА_3 до Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області , ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини ,

встановив:

28.09.2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що 11.01.2011 року помер його син ОСОБА_4 , після смерті якого залишилось спадкове майно , яке належало йому на праві приватної власності.

У зв»язку з довгостроковою психологічною травмою , пов»язаною зі смертю сина , хворобою серця , похилим віком та юридичною необізнаністю він пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини , що не дозволяє йому оформити право на спадщину у нотаріальній конторі.

Крім нього , спадкоємцем першої черги за законом після смерті його сина ОСОБА_4 є донька останнього ОСОБА_2 відповідачка у справі.

Посилаючись на ч. 3 ст. 1272 ЦК України , просив суд визначити йому додатковий строк достатній для подання заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини , що залишилась після смерті сина ОСОБА_4.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача - Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області в судове засідання не з»явився , надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та вказавши , що заперечень у справі не має.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала і пояснила , що після смерті її батька ОСОБА_4 вона в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини , яка відкрилась після смерті її батька , не зверталась , оскільки між усіма родичами була досягнута домовленість , що будинок , який належав батьку на праві власності , та інше , належне йому майно , після смерті батька перейде до її рідного брата , який постійно проживав з батьком і доглядав його. З цієї ж причини з заявою про прийняття спадщини після смерті її батька не звертався і позивач у справі , який проживав у належному йому будинку в с. Адамівка Любашівського району Одеської області. У лютому 2016 р. в автомобільній катастрофі загинув її рідний брат . Оскільки брат проживав на день смерті її батька в одному з ним будинку і не відмовився від прийняття спадщини , то він вважається таким , що прийняв спадщину , яка відкрилась після смерті батька. Вона своєчасно звернулась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини , яка відкрилась після смерті брата.

Відповідачка також пояснила , що не заперечує того , що позивач має незадовільний стан здоров»я . Однак його стан не настільки був важкий , щоб не мати можливості написати заяву про намір прийняти спадщину після смерті сина. Звернення позивача до суду в даний час , тобто більш , ніж через п»ять років з дня смерті сина , на її переконання пов»язане зі смертю її брата , який загинув 03.02.2016 р. До звернення до суду родичі позивача вели з нею розмови щодо поділу спадщини, яка залишилась після смерті її батька . Оскільки вона не погодилась поділити спадщину , то позивач вирішив звернутись до суду з зазначеним позовом.

Вислухавши представника позивача , відповідачку ОСОБА_2, допитавши свідків , дослідивши матеріали справи, суд вважає , що у позові належить відмовити з наступних підстав.

Судом безспірно встановлено , що 11.01.2011 року помер син позивача ОСОБА_5 , після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку , розташованого в с. Кричуново Любашівського району Одеської області.

Як видно з повідомлення нотаріуса від 25.10.2016 р. № 1814/01-16 , спадкова справа після смерті ОСОБА_5 , померлого 11.01.2011 р., станом на 25.10.2016 р. в Любашівській РДНК не заводилася. Спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та видачі свідоцтв про право на спадщину не зверталися.

( а.с.- )

Відповідно до ч .3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини , суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Проаналізувавши , надані представником позивача докази , які , на його думку, свідчать про поважність причин пропуску позивачем встановленого законом строку для прийняття спадщини , суд дійшов висновку , що вважати їх поважними неможливо з таких підстав.

Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України у абз. 6 п. 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7,вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку , суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини . При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини , пов»язані з об»єктивними , непереборними , істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як пояснили в судовому засіданні в якості свідків доньки позивача ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , позивач після смерті сина знаходився у вкрай незадовільному стані здоров»я , але від стаціонарного лікування відмовився . У зв»язку з чим з січня 2011 р. до серпня 2011 р. він проживав у доньки ОСОБА_8 у м. Балта Одеської області , де проходив лікування. Вони декілька разів возили батька на обстеження у лікувальні заклади м. Одеси.

Зазначені пояснення узгоджуються з поясненням свідків ОСОБА_9 сусідки ОСОБА_8 , та внучки позивача ОСОБА_8

Як видно з листа головного лікаря КУ Балтський центр ПМСД , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, не проходив лікування в КУ Балтський центр ПМСД у 2011 р.

З довідки Балтської амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 144 від 23.11.2016 р. вбачається , що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходився на амбулаторному лікуванні в КУ «Балтський районний центр ПМСД з 26.01.2011 - 10.08.2011 р. з приводу серцево судинного захворювання ( а.с.- )

Суд вважає , що знаходження на амбулаторному лікуванні у період прийняття спадщини не може вважатись причиною , яка пов»язана з об»єктивними , непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини.

Крім того , як пояснила в якості свідка в судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 , між усіма родичами була досягнута домовленість , що будинок , який належав її батьку на праві власності , та інше , належне йому майно , після смерті батька перейде до її рідного брата , який постійно проживав з батьком і доглядав його. З цієї причини з заявою про прийняття спадщини після смерті її батька не звертався позивач у справі , який проживав у належному йому будинку в с. Адамівка Любашівського району Одеської області.

Таке пояснення позивачки узгоджується з тим , що позивач звернувся до суду з даним позовом більш , ніж через п»ять років після смерті сина після того як у автомобільній катастрофі загинув брат відповідачки.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини , суд дійшов висновку , що позивач пропустив строк для прийняття спадщини не з поважних причин , що не дає підстав суду задовольнити його позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215 ЦПК України , ст. 1272 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 , суд

вирішив:

У позові ОСОБА_3 до Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області , ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Любашівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення . Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

суддя В.О.Гнатюк