№639/3271/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Шиянової Л.О.

за участю секретаря Крбеян К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2,Іванівни про ухвалення додаткового рішення -

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2016 року до суду із заявою звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яку доповнили 01.02 2016 року та просять ухвалити додаткове рішення по справі, а саме :

- на підставі неможливості виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 12 березня 2014 року у частині встановлення прав відповідача на частину власності ОСОБА_1 за відсутністю її згоди на отримання компенсації від відповідача,на підстав невизнання спадкодавцем відповідача ОСОБА_3 розподілу домоволодіння по фактичному користуванню, що призвело до змін прав на домоволодіння рішенням від 10 лютого 1988 року, яким відповідає розподіл по варіанту №2;

- згідно висновків рішення апеляційного суду Харківської області від 22 травня 2013 року щодо неправосудності невизнання прав ОСОБА_1, що виникли згідно дарчої, згідно висновків рішення апеляційного суду Харківської області від 12 березня 2014 року, яким встановлено право позивачок на нове звернення з вимогами щодо неподільної частки ОСОБА_1, припинити спільну часткову власність позивачок затвердженням договору між ними щодо переходу до ОСОБА_2 прав на неподільну частку ОСОБА_1;

- відновити конституційні та матеріальні права ОСОБА_1 поверненням до розподілу домоволодіння згідно прав, встановлених рішенням від 10 лютого 1988 року, згідно вимог ч. 2 ст. 364 ЦК України та ст. 41 Конституції України, доказом залишення без розгляду яких є те, що частина домоволодіння, відшкодована на користь відповідача без його заяви та без згоди ОСОБА_1 на отримання компенсації до цього часу залишається безхазяйною;

- згідно загальновідомої інфляції залишити без розгляду вимоги про перерахування розміру компенсації.

У судове засідання зявилась позивач та заявник ОСОБА_2, заяву підтримала та просила задовольнити. Крім того, просила врахувати що повернення заяви тільки затягне розгляд вимог, стосовно яких рішення не прийнято, тому при виявленні ще яких-небудь недоліків надати можливість позивачкам їх виправити під час розгляду заяви по суті.

Позивач та заявник ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не зявились.

У відповідності до ч.3 ст.220 ЦПК України суд розглядає справу у судовому засіданні з повідомленням сторін, але їх присутність не є обовязковою.

Суд, вислухавши заявника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

Так, рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про виділ у натурі частини домоволодіння, захист матеріальних прав та відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди , яким вона просила суд :

- згідно встановлених рішенням від 10 лютого 1988 року прав ОСОБА_4 на розподіл у рівних долях спадкової частини домоволодіння, за відсутністю її згоди на отримання компенсації від відповідача виділити їй помешкання 1-4 площею 6,3 кв. м.,1-7 площею 9,0 кв. м. та частину помешкання 2-6 площею 9,4 кв. м. на суму 13284,00 грн. та збудовані нею льох Ж вартістю 8858,00 грн.; частину огорожі №1 вартістю 316,00 грн., усього на 22458,00 грн., що в ідеальній долі буде становити 17/100 домоволодіння ;

- виділити ОСОБА_5 приміщення 2-2 площею 5,2 кв. м.,2-3 площею 6,4 кв. м.,2-5 площею7,2 кв. м.,частину приміщення 2-6 площею 5,2 кв. м. на суму 13285,00 грн. та забудовані його спадкодавцями приміщення 2-1 площею 12 кв. м.,2-4 площею 9,4 кв. м.,сіни ІІ площею 3,6 кв. м., льох Е, сараї Б та Г, вбиральню К, ворота №4, частину огорожі №1, усього на суму 41726 грн., що в ідеальній долі буде становити 31/100 частина домоволодіння;

- виділити ОСОБА_2 помешкання І площею 4,8 кв. м.,помешкання 1-1 площею12,9 кв. м,1-2 площею 3,0 кв.м.1-3 площею 1,1 кв. м.,1-5 площею 15,7 кв. м.,1-6 площею 7,1 кв. м. на загальну суму 62388 ,00 грн., до яких експертом додано ганок а2 вартістю 310 грн., навіс малоцінний, альтанку И вартістю 3867 грн., ворота №5 вартістю 2196 грн.,усього на суму 6373 грн., всього по домоволодінню виділити майна на суму 68761 грн.,що в ідеальній долі буде становити 52/100 ;

- встановити, що при розподілі у рівних долях спадкової частини домоволодіння ? вартості льоху Е, який залишився у власності ОСОБА_5, є розміром компенсації, яку він має сплатити ОСОБА_4, що становить 4183грн. :2 = 2091 грн.;

- встановити, новий розмір ідеальних часток у праві власності на домоволодіння №4 по вул. Електричній в м. Харкові, визначивши право ОСОБА_2 на 52/100 замість 43/100, право ОСОБА_4 на 17/100 замість раніше належних 18/100, право ОСОБА_5 на 31/100 замість раніше належних 39/100;

- на підставі згоди ОСОБА_4на отримання компенсації від ОСОБА_2 встановити розмір компенсації у сумі 22458,00 грн. та встановити права ОСОБА_2 на 52/100 + 17/100 = 69/100 домоволодіння;

- встановити ,що ухилення відповідача від визнання встановленого рішенням від 10 липня 1988 року,яким на вимогу його спадкодавця було розподілено у рівних долях спадкову частину домоволодіння, змусило проводити експертизу та доказувати у суді права ОСОБА_4,отримані згідно дарчої, що ухилення відповідача від участі у справі призвело до значного затягування розгляду, що завдало та продовжує завдавати значну моральну шкоду, тому відповідач має сплатити ОСОБА_4 компенсацію у розмірі 25 000 грн. визнання дійсним усного договору про перехід прав власності на частину домоволодіння, припинення спільної часткової власності та визнання права власності було відмовлено у повному обсязі.

Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 17 листопада 2014 року апеляційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилена. Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 21 січня 2015 року ОСОБА_1,ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження по вказаній вище справі також було відмовлено, оскільки доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права,які передбачені ст.ст.338-341 ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.. 267 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Питання, які ставить у заяві ОСОБА_2, та посилається на них, як на не вирішені судом при розгляді справи, в дійсності були розглянуті судом першої інстанції при ухваленні рішення і позивачам було відмовлено у їх задоволенні у повному обсязі. Фактично заявник, не погодившись з ухваленим рішенням та вважаючи його неправосудним , оскаржує його та просить переглянути по суті.

Крім того, судовою колегією судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в ухвалі від 17 листопада 2014 року перевірялась законність та обґрунтованість судового рішення в межах вимог , заявлених у суді першої інстанції, тобто також надавалась оцінка за вказаними питаннями.

Таким чином, приймаючи до уваги, що рішення суду від 13 жовтня 2014 року викладено повно та з додержанням вимог ст.ст.212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд вважає, що в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.210, 220 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2, ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, а особам, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали-шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.О. Шиянова