Провадження № 2-2097/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.
при секретарі - Подобєді О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Грушківське" Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -
08.10.2015 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача Комунального підприємства «Грушківське» Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації матеріальну шкоду в розмірі 17 754,97 гривень, моральну шкоду в сумі 7 972,20 гривень, витрати за оцінку майна в розмірі 2 232,22 грн. та судові витрати.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 25.07.2014 року квартира, власником якої він є, була затоплена внаслідок протікання рушникосушарки в квартирі НОМЕР_1, яка знаходиться поверхом вище, що належить третій особі ОСОБА_3.
Позивач зазначає, що внаслідок залиття в його квартирі було пошкоджено в коридорі клейове пофарбування стелі площею 8,1 кв.м і шпалери на стінах площею 18,4 кв.м; в ванній кімнаті пошкоджене клейове пофарбування стін і стелі площею 2,5 кв.м; в кімнаті пошкоджено клейове пофарбування стелі площею 7,2 кв. м і шпалери на стінах площею 10,6 кв.м. Крім того, внаслідок залиття в квартирі Позивача була пошкоджена електропроводка, у зв'язку з чим світло у ванній кімнаті та кухні було відсутнє. Зазначені пошкодження та причини залиття були зафіксовані в акті про залиття від 30 липня 2014 року, складеного комісією КП «Грушківське».
Позивач вказує, що комісією було рекомендовано відновити клейове пофарбування стелі і стін у ванній кімнаті, коридорі і кімнаті, а також шпалери на стінах в коридорі і кімнаті, електропроводку запропоновано відновити працівниками КП «Грушківське».
Позивач вказує, що згідно зі звітом №109/14 від 02.09.2014р. розмір майнової шкоди, завданої йому внаслідок залиття квартири становить 12 135,55 гривень. Вартість проведеного дослідження склала 1400 гривень. ОСОБА_3 у добровільному порядку сплатила йому лише 1000 гривень, проте компенсувати весь розмір заподіяної шкоди відмовляється.
Позивач зазначив, що внаслідок залиття його квартири з вини відповідача йому заподіяна матеріальна шкода в загальному розмірі 17 754,97 гривень, яку він просить стягнути з відповідача.
Позивач також зазначив, що крім матеріальної шкоди винними діями відповідача йому завдана і моральна шкода, яку позивач оцінює в сумі 7 972,20 гривень, і яка полягає у постійних (на протязі року) моральних стражданнях та душевних хвилюваннях, яких позивач зазнав в зв'язку з пошкодженням його майна.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю і просив позов задовольнити.
Відповідач КП «Грушківське» до суду представника не направив, хоча належним чином повідомлявся про місце та час розгляду справи. 18.01.2016 року подав через канцелярію суду клопотання про перенесення слухання справи в зв'язку з неможливістю направлення представника.
18.01.2016 року третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила, з заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталася.
Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд, заслухавши думку позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, враховуючи наступне.
У власності позивача ОСОБА_1 перебуває квартира НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.12.2005р. та копією договору дарування 1/2 частини квартири від 26.09.2006р.
Квартира НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за третьою особою ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 27.06.1996р. Зазначена квартира розташована над квартирою НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 одним поверхом вище.
Встановлено, що 25.07.2014 року сталося залиття водою квартири НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 у зазначеному будинку з квартири НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 внаслідок протікання рушникосушарки.
Згідно з Актом, затвердженим директором КП «Грушківське» 30.07.2014р., комісією у складі 3-х осіб були зафіксовані такі пошкодження квартири: в коридорі клейове пофарбування стелі площею 8,1 кв.м і шпалери на стінах площею 18,4 кв.м; в ванній кімнаті пошкоджене клейове пофарбування стін і стелі площею 2,5 кв.м; в кімнаті пошкоджено клейове пофарбування стелі площею 7,2 кв. м і шпалери на стінах площею 10,6 кв.м; а також пошкоджена електропроводка, у зв'зязку з чим в кухні та ванній кімнаті було відсутнє освітлення.
Згідно зі звітом №109/14 від 02.09.2014р. складеним оцінювачем ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_1, розмір заподіяної власнику даної квартири збитку внаслідок її залиття становить 12 135,55 гривень. При цьому, до складу кошторису включені роботи по відновленню паркету, пошкодження якого комісією КП «Грушківське» не було зафіксоване.
Вартість проведеного оцінювачем дослідження становила 1400 гривень.
Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоду, повинна її відшкодувати в повному обсязі.
Частина 2 ст.1166 ЦК України встановлює, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, обов'язок доказування відсутності вини покладений на Відповідача.
Згідно з ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов'язує. У відповідності до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 177 Житлового кодексу Української РСР визначений обов'язок громадян забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках та в інших місцях загального користування.
Згідно з Правилами утримання житлових будинків і прибудинкових територій, затверджених наказом Держкомунгоспу України від 17.05.2005р. №76, таке утримання - є господарською діяльністю, яка спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.
Згідно з п. 2.3.2 Правил для централізованого управління і контролю за технічним станом жилого фонду створюються об'єднані диспетчерські служби (ОДС) або районні диспетчерські служби (РДС) на мікрорайони або групи будинків. ОДС повинні вести в спеціальних журналах облік заявок на оперативне усунення несправностей і ушкоджень інженерного обладнання в квартирах, будівельних конструкціях та інших елементах будинків, протипожежного обладнання і контролювати терміни та якість виконання.
Пункт 2.3.6. Правил визначає, що заявки на несправність інженерного обладнання або конструкцій повинні розглядатися в день їх надходження. У тих випадках, коли для усунення несправностей необхідний тривалий час, потрібно письмово повідомити заявника про прийняті рішення із зазначенням строку виконання робіт. При цьому термін виконання робіт повторно не продовжується. Неусунення несправностей в установлений термін є невиконанням робіт.
З матеріалів справи вбачається, що власник квартири ОСОБА_3 зверталась до диспетчерської служби КП «Грушківське» із заявками про протікання рушникосушарки у ванній кімнаті належної їй квартири НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1: - 02 квітня 2013 року; 03 квітня 2013 року; 18 квітня 2014 року.
Безпосередньо перед залиттям, яке сталось 25.07.2014р., у зв'язку з виїздом за кордон Відповідач зверталась до диспетчерської служби в червні 2014 року із заявкою про обстеження сантехніки.
Незважаючи на проведені обстеження та роботи, виконані працівниками КП «Грушківське» у квартирі ОСОБА_3 за її заявками щодо наявності протікань у рушникосушарці, 25 липня 2014 року сталось залиття квартири Позивача саме з місць кріплення сушарки до труб, що свідчить про неналежну якість виконаних працівником третьої особи ремонтних робіт.
Крім того, підтвердженням визнання своєї вини КП «Грушківське» у настанні аварії суд вважає лист від 05.09.2014р. №1337/48, підписаний керівником підприємства, з гідно з яким підприємство взяло на себе зобов'язання з виконання робіт, пов'язаних з ремонтом електрики, побілки та оклеюванню шпалер в квартирі позивача.
За таких обставин, оцінюючи досліджені матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що аварійна ситуація, як слідує з матеріалів справи, стала наслідком неякісного виконання ремонтних робіт відповідальними працівниками КП «Грушківське» і вина останнього у залитті квартири позивача є доведеною.
Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Враховуючи обставини справи викладені вище, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню в сумі 17 754,97 гривень, виходячи з розміру матеріальної шкоди, визначеної у звіті №109/14 від 02.09.2014р. складеним оцінювачем ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_1 з врахуванням індексу інфляції.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Ч. 4 ст. 59 ЦПК України передбачено, що доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Суд, виходячи з обставин встановлених у судовому засіданні, виходячи з вимог розумності та справедливості, вважає за можливе частково задовольнити вимоги позивача про стягнення моральної шкоди з відповідача в розмірі 2 000 гривень, оскільки приходить до висновку, що внаслідок залиття квартири позивач з вини відповідача зазначив моральної шкоди, яка полягала в моральних стражданнях та душевних хвилюваннях, яких позивач зазнав в зв'язку з пошкодженням його майна.
Суд вважає, що з відповідача на користь позивача відповідно до ст.88 ЦПК України мають бути стягнуті витрати на оплату звіту №109/14 від 02.09.2014р. складеним оцінювачем ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_1, в сумі 2 232,22 коп. та витрати на сплату судового збору в сумі 487,20 грн. відповідно до задоволеної частини позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 1, 16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст.10-11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Комунального підприємства "Грушківське" Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, з урахуванням інфляційних втрат, в сумі 17`754, 97 гривень, моральну шкоду в сумі 2`000,00 гривень, витрати, пов'язані із залученням спеціаліста, з урахуванням інфляційних втрат, в сумі 2`156,78 грн., а всього - 21`911 гривень 75 коп..
В задоволенні інших вимог - відмовити.
Стягнути з Комунального підприємства "Грушківське" Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 487 гривень 20 коп..
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: