АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6202/16 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Котули Л.Г.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою Поліщук Юлії Вікторівни - представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року по цивільній справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до Приватного підприємства «Касан-ІІ», ОСОБА_5 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24.07.2015 по справі № 1025/15 про солідарне стягнення з Приватного підприємства «Касан-ІІ (ідентифікаційний номер 33282870, зареєстрований: м. Черкаси, вул. Енгельса, буд. 243/1) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Васильківським МВ ГУ МВС України в Київській області 06 березня 1998 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ) заборгованості по договору кредиту у сумі 612 973 (шістсот дванадцять тисяч дев'ятсот сімдесят три) гривні 07 копійок та витрат пов'язаних з вирішенням спору Третейським судом у розмірі 6 529 (шість тисяч двадцять дев'ять) гривень 73 копійки.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до Приватного підприємства «Касан-ІІ», ОСОБА_5 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду від 24.07.2015 по справі № 1025/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до Приватного підприємства «Касан-ІІ», ОСОБА_5 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції представник заявника подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі представник заявника порушує питання про скасування ухвали та направлення справи на новий розгляд до компетентного суду для вирішення питання про видачу виконавчого листа, мотивуючи тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що судом першої інстанції на враховано що справа, в якій винесене рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 1025/15 від 24.07.2015 не пов'язана із захистом прав споживача, оскільки ПП «Касан-ІІ» в розумінні ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» не є споживачем послуг банку. Фізична особа ОСОБА_5 в даних правовідносинах також не є споживачем, оскільки виступає поручителем відповідно до договору поруки від 03.09.2008. Також, Дніпровський районний суд м. Києва безпідставно застосував правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-856цс15 від 02.09.2015, який не є тотожнім до даної справи. Вказана постанова Верховного Суду України не містить висновок про те, що третейські суди не можуть розглядати спори щодо стягнення заборгованості з юридичних осіб та поручителів.

У судовому засіданні представник заявника Поліщук Ю.В. підтримала доводи апеляційної скарги. Заінтересовані особи: ПП «Касан-ІІ», ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, суд першої інстанції виходив із того, що заявник є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду в силу положень пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» така справа не підвідомча.

З цим висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки такий не ґрунтується на нормах процесуального права та матеріалах справи.

Питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду - стаття 3897 ЦПК України.

Суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо, зокрема: справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону - пункт 2 частина 1 статті 38910 ЦПК України.

Судом встановлено, що правовідносини між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та Приватним підприємством «Касан-ІІ» виникли на підставі договору кредиту № 895/03-021-180 від 03.09.2008, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) на купівлю транспортного засобу. Позичальник за законодавством України є юридичною особою. Пунктом 6.2 договору кредиту № 895/03-021-180 від 03.09.2008 укладеного між АКБ Соціального розвитку, назву змінено на ПАТ «Укрсоцбанк» та ПП «Касан-ІІ» передбачено, що всі спори, які виникають при виконанні даного договору або у зв'язку з ним, або випливають з нього, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом третейського суду.

Також 03.09.2008 між ПАТ «Укрсоцбанк» та фізичною особою ОСОБА_5 укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов′язався перед кредитором солідарно відповідати за виконання позичальником зобов′язань за договором кредиту.

Пунктом 5.2. договору поруки передбачено, що у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони керуючись ст.. 5 Закону України «Про третейські суди», домовляються про те, що всі спори, які виникають при виконанні даного договору або у зв'язку з ним, або випливають з нього, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом третейського суду.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24.07.2015 солідарно стягнуто з Приватного підприємства «Касан-ІІ» та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту у сумі 612 973 (шістсот дванадцять тисяч дев'ятсот сімдесят три) гривні 07 копійок та витрат пов'язаних з вирішенням спору Третейським судом у розмірі 6529 (шість тисяч двадцять дев'ять) гривень 73 копійки.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути передано будь-який спір, що виникає з цивільних, господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди» (частину першу статті 6 цього Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI від 3 лютого 2011 року), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, про те що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання цього договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону № 1701-IV, незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 3 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Цей Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Відмежування цивільних правовідносин за участю споживачів від правовідносин з іншими суб'єктами здійснюється на підставі визначення правової форми їх участі в конкретних правовідносинах.

Проте у справі, яка переглядається, суд першої інстанції не визначився, чи є позичальник Приватне підприємство «Касан-ІІ», тобто юридична особа, споживачем послуг банку, права якої захищаються Законом України від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» і чи в силу положень пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди» така справа не підвідомча третейському суду.

Суд першої інстанції, розглядаючи заяву ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, на вказану обставину не звернув уваги та помилково відмовив в її задоволенні.

Також при новому розгляді справи суд першої інстанції не врахував мотивів ухвали Апеляційного суду м. Києва в ухвалі від 23 грудня 2015 року, з яких скасована попередня ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року.

Крім того, при новому розгляді справи суду першої інстанції слід звернути увагу за якими правилами юрисдикційності (загальної чи господарської) належить розглядати заяву про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду в частині вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до Приватного підприємства «Касан-ІІ». При вирішенні даного питання слід дотримуватись положень Закону «Про третейські суди». Так, порядок видачі виконавчого документа встановлений статтею 56 Закону Про третейські суди». У зазначеній правовій нормі вказано, що заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду, яка визначається відповідними процесуальними кодексами (ЦПК і ГПК).

Виходячи з положень статей 3897 ЦПК України та 122 7 ГПК України суд може вирішувати питання видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду як у порядку цивільного, так і у порядку господарського судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору.

Таким чином, судом першої інстанції не досліджено усіх передбачених нормою процесуального права юридичних (доказових) фактів, наявність яких впливає на остаточний результат вирішення питання про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

За таких обставин, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Поліщук Юлії Вікторівни - представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: