Справа № 147/470/16-ц Провадження № 22-ц/772/2022/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 39Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої : Копаничук С.Г.

Суддів: Матківської М.В. ,Берегового О. Ю.

при секретарі: Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тростянецького районного суду від 27.04.2016 року ,-

В с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення його від права на спадкування за законом , посилаючись на те, що останній за життя їх матері ОСОБА_4, яка через похилий вік та важку хворобу знаходилась в безпорадному стані ,ухилявся від надання їй допомоги, якої вона потребувала, хоча мав змогу її надати.

Оскільки всю необхідну допомогу та догляд за нею, а також поховання та всі необхідні ритуали здійснював він, вважає, що відповідач підлягає усуненню від права на спадкування обов'язкової долі за законом.

Рішенням Тростянецького районного суду від 27.04.2016 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права ,а по справі ухвалити нове рішення ,яким позивачу в задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначив, що суд невірно оцінив докази у справі та невірно встановив обставини справи щодо перебування ОСОБА_4 в безпорадному стані та ухилення відповідача від надання допомоги матері, зокрема, акти від 03.02.2011 року ,03.10.2011 року, довідку від 06.05.2016 року.

Заперечуючи проти скарги ОСОБА_3 вважає рішення суду законним і обґрунтованим ,а доводи скарги безпідставними.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, осіб ,що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду та доводи апеляційної скарги , дійшла висновку, що остання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно до ст. 10, 60 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

В п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року (далі-Постанова) розяснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавця тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Суд першої інстанції встановив, що 25.02.2012 року в с. Четвертинівка Тростянецького району померла мати сторін у справі - ОСОБА_4 у віці 81 року. За життя матірю з 1997 року і до смерті опікувався син ОСОБА_2Д .,з яким вона проживала. Після її смерті відкрилась спадщина на майно ,яке вона 17.01.2000 року заповіла позивачу .З заявою про прийняття спадщини звернулись сини : ОСОБА_2- за заповітом та ОСОБА_3- на обовязкову частку в спадщині за законом, як непрацездатний інвалід 3 групи.

При ухваленні рішення суд вірно витлумачив зміст ч.5 ст. 1224 ЦК та дійшов висновку, що задоволення позову можливе за одночасного існування обставин, як знаходження внаслідок похилого віку, тяжкої хвороби або каліцтва спадкодавця в безпорадному стані, що потребує допомоги , так і ухилення від надання такої допомоги спадкоємця ,а також доведеності зазначених фактів.

Відмовляючи у задоволенні вимог про усунення особи від права на спадкування, суд першої інстанції вірно виходив з того, що хоча ОСОБА_4 в силу похилого віку мала потребу в отриманні допомоги та догляду ,проте таку допомогу їй надавали син ОСОБА_2 та невістка , з якими вона проживала , в звязку з чим позивачем не доведена наявність у неї потреби у допомозі від іншого сина, що проживав окремо.

За таких обставин у справі не доведена обєктивна потреба спадкодавиці у наданні їй допомоги та догляду іншим сином та умисні дії(бездіяльність ) останнього, спрямовані на уникнення від обов'язку забезпечити догляд, допомогу та піклування.

Суд вірно встановив обставини у справі та перевірив їх доказами, які оцінив в порядку ст.212 ЦПК ,правильно визначив спірні правовідносини та застосував норми права, а тому дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те ,що суд ,вказуючи, що позивач не надав доказів тяжкої хвороби ,як підстави безпорадного стану ,не врахував визнання відповідачем обставини , що мати останні два три роки не могла себе обходити і була в безпорадному стані не заслуговують на увагу, оскільки суд мав на увазі лише відсутність доказів тяжкої хвороби ,як причини безпорадного стану, проте встановив іншу причину такого стану у вигляді похилого віку.

Доводи скарги про неврахування судом тих обставин ,що позивач звертався до відповідача за наданням допомоги матері та ненадання такої допомоги останнім, також не заслуговують на увагу, оскільки обєктивне підтвердження викладеному відсутнє, вони є поясненнями позивача ,який зацікавлений у результаті розгляду справи та не допитувався у ній в якості свідка.

Крім того ці обставини, за умови отримання такої допомоги в повній мірі від позивача, про що останній сам наголошував і надавав докази ,не змінюють висновок суду щодо відсутності потреби в такій допомозі(догляду) у спадкодавиці від іншого сина. Підтвердженням цього є відсутність будь - яких доказів того ,що сама спадкодавця ,а не брат ОСОБА_2Д просила допомогу від ОСОБА_3, а останній її не надавав.

Враховуючи, що технічним записом у справі підтверджено ,що позивач, користуючись своїми правами з позиції диспозитивності , у суді першої інстанції не наполягав на допиті свідків для підтвердження обставин ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавиці, на стадії судового розгляду вважав можливим перейти до судових дебатів, посилання його в апеляційній скарзі на порушення судом його прав та норм процесуального права, є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги також правильні висновки суду не спростовують.

Рішення суду відповідає матеріалам справи і вимогам закону, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України ,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Тростянецького районного суду від 27.04.2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: