АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/6115/2016 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Юрченко А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

представник відповідача Чендакова І.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, який на підставі договору про надання правової допомоги діє в інтересах ОСОБА_6, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 1 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про зобов'язання здійснити перерахунок заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 1 березня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що 8 травня 2007 року сторони уклали договір, відповідно до якого ТОВ «Новобудова» зобов'язалося надавати послуги по опаленню квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності позивачу.

Судом також установлено, що на звернення позивача з претензією про факт відсутності опалення у квартирі у період з 10 жовтня 2013 року по 1 квітня 2014 року, ТОВ «Новобудова» запропонувало провести обстеження системи опалення квартири, але ОСОБА_6 не надав робітникам відповідача доступу до квартири.

Виходячи з того, що позивачем не надано доказів факту відсутності опалення в його квартирі у вказаний період, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані та відмовив у задоволенні позву.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 1 березня 2016 рокута ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_6 у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити. Представник відповідача заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила її відхилити.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_1. Вказаний будинок передано на баланс ТОВ "Новобудова", яке обслуговує будинок та надає житлово-комунальні послуги (комунальні послуги та послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території).

8 травня 2007 року сторонами укладено договір про надання послуг з опалення вказаної квартири. У зв'язку з отриманням комунальних послуг неналежної якості, а саме відсутності опалення у квартирі, позивач звернувся з вказаним позовом про перерахунок його заборгованості перед ТОВ «Новобудова» за опалення у квартирі №72 у період з 10 жовтня 2013 року по1 квітня 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а також відповідно до п. 5 Закону має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством, при цьому право прямо відповідає визначеним пунктом 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець має право доступу в приміщення, будинки і споруди для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань засобів обліку в порядку, визначеному законом і договором.

Разом з тим статтею 18 Закону передбачено, якщо у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі.

З матеріалів справи вбачається, що на звернення ОСОБА_6 до ТОВ «Новобудова» з Актом-претензією від 01.04.2014 про відсутність у його квартирі опалення, 7 квітня 2014 року відповідач направив йому лист про те, що протягом опалювального сезону у період 2013-2014 роки загальнобудинкові мережі централізованого опалення та обладнання індивідуального теплового пункту житлового будинку на АДРЕСА_1 знаходились у належному технічному стані, працювали у безперебійному режимі з забезпеченням нормованих технологічних параметрів теплоносія. А також що позивач у період опалювального сезону з 10.10.2013 по 31.03.2014 не звертався до диспетчерських служб ТОВ «Новобудова» з претензіями відсутності опалення у його квартирі, а звернувся лише 01.04.2014, коли опалювальний сезон закінчився. Крім того, на вимогу ТОВ «Новобудова» провести обстеження системи опалення у квартирі позивача, він доступу працівникам дільниці ТОВ «Новобудова» не надав. Отже, Акт-претензія від 01.04.2014 складений з порушенням порядку, передбаченого Законом України «Про житлово-комунальні послуги», сам по собі не є доказом обставин, на які посилається позивач.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, адже позивач не надав належних і допустимих доказів у передбаченому ст. ст. 10, 60, 137 ЦПК України порядку ні суду першої інстанції, ні апеляційної інстанції. Проведення експертизи у 2016 році на підтвердження ненадання послуг опалення у період 2013-2014 років є недоцільним за спливом строку.

За таких обставин висновок суду, викладений в оскаржуваному рішенні, ґрунтується на вимогах закону і підтверджується матеріалами справи.Передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для скасування рішення Дарницького районного суду м. Києва від 1 березня 2016 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 309 313 - 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який на підставі договору про надання правової допомоги діє в інтересах ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 1 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна