ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8539/16-ц
провадження № 2/753/4867/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2016 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Вовк Є.І., вивчивши матеріали за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення частки, переведення прав та обов"язків співвласника - боржника на кредитора та про проведення перерахунку заборгованості, а також про визнання права власності на ? частину квартири у м. Києві, третя особа - ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві,

Встановив:

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідача в порядку цивільного судочинства.

Вказану заяву було подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, а саме: не вказана ціна позову; відсутнє обгрунтування щодо сплати судового збору в сумі 551 грн. 21 коп.; зміст вимоги про проведення перерахунку заборгованості з урахуванням ринкової вартості вказаної частини квартири викладено не конкретно, при цьому, не зазначено доказів щодо такої ринкової вартості.

Враховуючи викладене, згідно з ухвалою Дарницького районного суду м. Києва вказану заяву було залишено без руху, а заявнику надано строк для виконання зазначених вимог.

На виконання вказаних вимог до суду надано звернення позивача від 06.07.2016 року з додатковим огбрунтуванням позову (в тому числі щодо розміру судового збору), яке викладено на 3 арк., при цьому, всупереч вимогам ч.1 ст.120 ЦПК України, до цього звернення не було долучено його копій для відповідачів та третьої особи, при цьому акт щодо цього судом не складався оскільки перелік додатків до вказаного звернення у ньому відсутній.

Так, відповідно до положень ст.120 ЦПК України - позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

При цьому з положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Крім того, судом встановлено, що позивач звернувся до Дарницького районного суду м.Києва з вказаним позовом у 2016 році, з трьома вищевказаними позовними вимогами немайнового характеру та з вимогою майнового характеру про визнання за ним права власності на 1/2 трьохкімнатної квартири у Дарницькому районі м. Києва.

Вивчивши матеріали позовної заяви суд приходить до висновку, що заява подана з порушенням вимог ч.5 ст.119 ЦПК України.

Так, згідно з ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

З поданих документів вбачається, що позивачем було сплачено судовий збір не у повному обсязі - у сумі 551 грн. 21 коп. - всупереч положеннм ст.4 Закону України "Про судовий збір".

Крім того, згідно з п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Відповідно до положень частини другої зазначеної статті, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, визнані судом загальновідомими не потребують доказування.

Враховуючи викладене та те, що зміст позовних вимог стосується визнання права власності на ? частину трьохкімнатної квартири по вул. Петра Григоренка, 14 в м. Києві (загальна площа 90,70 кв.м), дійсний розмір належного судового збору (з урахуванням вказаних позовних вимог немайнового характеру) становить суму не меншу ніж 6890 грн., яка визначена ст.4 Закону України "Про судовий збір", що також підтверджується і даними щодо мінімальної вартості такої квартири, які містяться на Національному порталі нерухомості, а отже суд приходить до висновку про необхідність визначення розміру судового збору у сумі 6890 грн.

Враховуючи викладене, вважаю, що розмір судового збору, який позивач має доплатити до відкриття провадження по справі, належить встановити в сумі 6338 грн. 79 коп.

Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому, в силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов»язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Крім того, відповідно до ч.1, 2, 8 ст.8 ЦПК України: суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України; якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.121 ЦПК України, враховуючи також, що заявник намагався усунути недоліки позову, вважаю, що заявнику належить знову надати строк для виконання зазначених вимог, а заяву залишити без руху.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

Ухвалив:

Залишити без руху заяву з наданням заявнику строку для виправлення недоліків - 5 днів з моменту отримання цієї ухвали.

Якщо у встановлений термін зазначені вимоги не будуть виконані заява буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ