Справа № 520/4391/15-ц
Провадження № 2/520/1231/16
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Прохорова П.А.,
при секретарі Цвігун А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про виділ частки в натурі із спільної часткової власності,
ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси із даним позовом, відповідно до останньої редакції якого просила суд виділити ОСОБА_1 в натурі ? частку зі спільної часткової власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 74,4 м2, що складається з приміщень: 2-1 площею 3,4м2, 2-2 площею 4,1м2, 2-3 площею 2,3м2, 2-4 площею 13,0м2, 2-5 площею 17,6м2 відповідно до технічного паспорту від 01.11.2012 року; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 11 394,00 грн.; припинити право спільної часткової власностіОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинокза адресою: АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 40,4 м2, що складається з приміщень: 2-1 площею 3,4м2, 2-2 площею 4,1м2, 2-3 площею 2,3м2, 2-4 площею 13,0м2, 2-5 площею 17,6м2 відповідно до технічного паспорту від 01.11.2012 року; встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 по першому варіанту висновку експерта ОНДІСЕ №3918 від 11.04.2016 року; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2765,20 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначала, що вона є власницею ? частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 74,4 м2, житловою площею 35,8м2, що розташований на земельній ділянці площею 548м2 на підставі рішення Київського районного суду м.Одеси від 20.05.2013 року, яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав 04.02.2015 року. Іншим співвласником будинку є відповідач, ОСОБА_2, який доводиться рідним братом позивачки. Вже багато років спірний будинок фактично розділений між співвласниками і кожен користується своєю часткою будинку. Однак, усі комунальні мережі та особові рахунки з комунальними установами оформлені на позивачку, яка самостійно оплачує рахунки, а відповідач, в свою чергу, безоплатно користується комунальними послугами, що завдає позивачці значної майнової шкоди. Оскільки відповідач відмовляється робити розподіл будинку у добровільному, позивачка змушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.
У судове засідання представник позивача не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав з наведених у позові підстав, просив суд їх задовольнити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про поважні причини своєї неявки, жодних заяв, клопотань, або заперечень до суду не надав.
За викладених обставин суд, приймаючи до уваги згоду позивача та керуючись положеннями ч.4 ст. 169 ЦПК України, ст. 224 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення.
Дослідивши надані до суду докази та письмові пояснення суд вказує на наступне.
Копія вказаного рішення суду долучена до матеріалів справи. Встановлені таким рішенням обставини відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України додаткового доказування не потребують.
Вказане рішення суду було зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на підтвердження чого свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, ідент.№33152642 від 04.02.2015 року.
Інша ? частина вказаного житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 74,4 м2, житловою площею 35,8м2, що розташований на земельній ділянці площею 548м2. належить ОСОБА_2
За наданими суду відомостями та поясненнями, частина будинку, якою володіє позивачка має окремий вхід із відокремленою прибудинковою територією.
Вказане нерухоме майно за технічними показниками та розташуванням приміщень може використовуватись як самостійний об'єкт нерухомості з присвоєнням відповідної адреси.
На підтвердження такого свідчать надані суду пояснення та, зокрема, технічний паспорт від 01.11.2012 року, висновок експерта №3918 судової будівельно-технічної експертизи від 11.04.2016 року.
Відповідно до ст. 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність за майно.
За статтею 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.
У відповідності до вимог ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.
Відповідно до вимог статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.
Згідно ст.367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
В абзаці першому пункту 6 постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок" від 4 жовтня 1991 р. N 7 визначено, що при вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи.
В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле.
Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Цивільного кодексу України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд і власник порушеного права має самостійно вирішувати, який саме спосіб захисту порушеного права застосовувати у конкретній ситуації. Власник порушеного права не обмежений у виборі способу захисту порушеного права і може скористатися цілком конкретним способом захисту свого права, загальний перелік яких дається у статі 16 Цивільного кодексу України, відповідно до вказаної норми матеріального закону, суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
За викладених обставин та на підставі вказаних правових положень, виходячи з засад законності, виваженості та доцільності, проаналізувавши наявні в матеріалах справи технічні документи, суд доходить висновку про необхідність судового захисту майнового права позивача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 355, 356, 368 ЦК України, ст. ст. З, 4, 10. 11, 15, 57-60, 169, 208, 209, 212-215, 226-224, 294 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про виділ частки в натурі зі спільної часткової власності задовольнити.
Виділити ОСОБА_1 в натурі ? частку зі спільної часткової власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 74,4 м2, що складається з приміщень: 2-1 площею 3,4м2, 2-2 площею 4,1м2, 2-3 площею 2,3м2, 2-4 площею 13,0м2, 2-5 площею 17,6м2 відповідно до технічного паспорту від 01.11.2012 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 11 394,00 грн.
Припинити право спільної часткової власностіОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинокза адресою: АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 40,4 м2, що складається з приміщень: 2-1 площею 3,4м2, 2-2 площею 4,1м2, 2-3 площею 2,3м2, 2-4 площею 13,0м2, 2-5 площею 17,6м2 відповідно до технічного паспорту від 01.11.2012 року.
Встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 по першому варіанту висновку експерта ОНДІСЕ №3918 від 11.04.2016 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2765,20 грн.
Вказати, що Додаток №2 «Варіант №1 порядку користування земельною ділянко за адресою: АДРЕСА_1.» до висновку експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз міністерства юстиції України №3918 від 11.04.2016 року, є невід'ємною частиною цього рішення.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя П. А. Прохоров