Справа № 360/1298/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді Міланіч А.М.

при секретарі Хоменко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Мирчанської сільської ради Бородянського району Київської області, ОСОБА_3, третя особа Управління Держгеокадастру у Бородянському районі Київської області, про визнання недійсними державного акту та рішення сільської ради,

в с т а н о в и в :

В червні 2015 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за рішенням Мирчанської сільської ради Бородянського району Київської області від 22 липня 2008 року їм (позивачам) надано дозвіл на розробку технічної документації щодо передачі у спільну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у розмірі 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства у розмірі 0,05 га в с.Мирча Бородянського району Київської області по вул.Шевченка, 75.

Восени 2014 року відповідачка по справі ОСОБА_3, яка є власником сусідньої земельної ділянки по вул.Шевченка, 77, розпочала будівництво котлована та паркану, зайнявши при цьому частину їх (позивачів) земельної ділянки. При цьому відповідачка послалась на видані їй на підставі рішення Мирчанської сільської ради від 19 квітня 2007 року державні акти на право власності на земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,1728 га для ведення особистого селянського господарства.

Вважали, що відповідачці неправомірно було передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,4228 га, в той час, як в користуванні попередньої власниці будинковолодіння по вул.Шевченка, 77 ОСОБА_4І знаходилась земельна ділянка площею 0,40 га, а в користуванні їх (позивачів) батька ОСОБА_5 по вул.Шевченка, 75 - земельна ділянка площею 0,25 га. До того ж, при оформленні технічної документації, на підставі якої видані державні акти відповідачці, з ними (позивачами) не були погоджені межі земельних ділянок і дана документація не була затверджена Мирчанською сільською радою.

Тому просили визнати недійсними вказане рішення Мирчанської сільської ради від 19 квітня 2007 року в частині надання дозволу ОСОБА_3 на розробку технічної документації щодо передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у розмірі 0,1728 га в с.Мирча по вул.Шевченка, 77, та державні акти на право власності відповідачки на земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,1728 га для ведення особистого селянського господарства.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6, представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_7 позов підтримали, викладене підтвердили, суду пояснили, що на даний час площа земельної ділянки позивачів фактично становить 0,19 га, а земельну ділянку в кінці городу, яку пропонує сільська рада передати їм у власність, вони не хочуть приватизовувати.

Представник відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_8 в судовому засіданні позов не визнав, вважав оспорюване рішення ради та державні акти правомірними, а вимоги позивачів безпідставними.

Мирчанська сільська рада свого представника в судове засідання не направила, просила справу розглядати без його участі.

Вислухавши пояснення позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_6, представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_7, представника відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_8, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що рішенням Мирчанської сільської ради від 19 квітня 2007 року надано дозвіл ОСОБА_3 на розробку технічної документації щодо передачі у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в розмірі 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства в розмірі 0,1728 га в с.Мирча Бородянського району Київської області по вул.Шевченка, 77 (а.с.87-102).

На підставі даного рішення сільської ради від 19 квітня 2007 року ОСОБА_3 25 листопада 2008 року були видані державні акти на право власності на вказані земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0, 1728 га - для ведення особистого селянського господарства, розташовані в с.Мирча Бородянського району Київської області по вул.Шевченка, 77 (а.с.172-173,178).

Рішенням Мирчанської сільської ради від 22 липня 2008 року позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку технічної документації по передачі у спільну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в розмірі 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства в розмірі 0,05 га в с.Мирча Бородянського району Київської області по вул.Шевченка, 75 (а.с.177).

Відповідно до ч.2 ст..152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ст.378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обгрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що передачею у власність ОСОБА_3 земельних ділянок за оспорюваним рішенням та державними актами порушено їх право на отримання у власність частини їх земельної ділянки, яка неправомірно захоплена відповідачкою та включена до складу її земельних ділянок відповідно до вказаних державних актів.

Однак, дані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, позивачами не надано суду жодних належних та допустимих доказів порушення їх прав чи охоронюваних законом інтересів вищезазначеними рішенням сільської ради та державними актами, зокрема, порушення відповідачкою меж земельних ділянок сторін.

При цьому суд не приймає до уваги наданий позивачами зведений план земельних ділянок (а.с.248), оскільки він виготовлений на підставі інформації, наданої самими позивачами, до того ж, особою, відомості про повноваження та кваліфікацію якої відсутні.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, оскільки підстав для визнання неправомірними оспорюваного рішення та державних актів не вбачається, то суд вважає за необхідне в позові відмовити.

Керуючись ст.78,116,118,120,125,126,152,153,155,158,211 ЗК України, ст.378 ЦК України, ст.10,11,60,209,212-215,218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Мирчанської сільської ради Бородянського району Київської області, ОСОБА_3, третя особа Управління Держгеокадастру у Бородянському районі Київської області, про визнання недійсними державного акту та рішення сільської ради відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддяОСОБА_9