АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4540/16 Справа № 205/9230/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шавула В. С. Доповідач - Козлов С.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Деркач Н.М., Тамакулової В.О.,

за участю секретаря: Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", третя особа: Закрите акціонерне товариство "Страхова компанія "ІНГОСТРАХ", про стягнення страхового відшкодування, визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії, визнання поруки припиненою, -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 19 березня 2007 року між ним та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № DNК0АN09980391, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав кредитні кошти в сумі 38 436,76 доларів США строком користування до 18.03.2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими договором. На забезпечення виконання умов кредитного договору в цей же день з ОСОБА_2 укладено договір застави, згідно з яким останній передав банку в заставу автомобіль «Great Wall», державний номерний знак НОМЕР_1, а з ОСОБА_3 було укладено договір поруки № DNК0АN09980391 від 19.03.2007 року, відповідно до умов якого остання поручилась за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, також 19 березня 2007 року між ЗАТ «Страхова компанія «ІНГОСТРАХ» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту №DNK0AN00034822 та договір особистого страхування №DNK0LK00034823.

Оскільки у зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 26 лютого 2015 року виникла кредитна заборгованість у розмірі 56 679 доларів 03 центи США, з яких 21 351 доларів 34 центи США уже стягнуто з ОСОБА_2 рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 1 жовтня 2012 року, яке не виконано, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 35 327 доларів 69 центів США, що є еквівалентом 1 060 190 грн. 16 коп. та судові витрати.

У березні 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із зустрічним позовом, в якому просили стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 109 713 грн 60 коп., визнати незаконними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» по збільшенню процентної ставки за користування кредитом з 1 листопада 2008 року до 12,12 % річних, зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором від 19 березня 2007 року в тому числі пені, виходячи з процентної ставки за користування кредитом у розмірі 10,08 % річних за період з 1 листопада 2008 року до 21 листопада 2013 року включно з урахуванням фактично сплачених позичальником коштів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між ОСОБА_2 і ПАТ КБ «ПриватБанк» 19.03.2007 року було укладено кредитний договір № DNК0АN09980391 та в забезпечення виконання зобов'язань за ним між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_3 укладено договір поруки № DNK0AN09980391, за умовами якого остання поручилась перед банком за належне виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором; між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір застави, за яким ОСОБА_2 надав у заставу свій автомобіль «Great Wall», модель Hover, рік випуску 2006, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: НОМЕР_2, Д/Н НОМЕР_1; між ЗАТ «Страхова компанія «ІНГОСТРАХ» і ОСОБА_2 укладено договір страхування наземного транспорту №DNK0AN00034822, за умовами якого об'єктом страхування є вказаний автомобіль з лімітом відповідальності в розмірі 136 800 грн. та гарантом виконання зобов'язань ЗАТ «Страхова компанія «ІНГОСТРАХ» за договором є ПАТ КБ «ПриватБанк», після чого 28.11.2009 року заставним автомобілем заволоділи невідомі особи, у зв'язку з чим СВ Кобеляцького РВ ГУМВС України Полтавської обл. було порушено кримінальну справу і страховою компанією було визнано страховим випадком факт заволодіння невідомими особами цього автомобіля з визначенням розміру часткового страхового відшкодування в сумі 27 086,40 грн., які були направлені на погашення заборгованості за кредитним договором. Крім того, ПАТ КБ «ПриватБанк» без попередження позичальника було підвищено процентну ставку з 10,08% на 12,12% річних, про що ОСОБА_2 дізнався лише в 2015 році, тому договір поруки № DNК0АN09980391 від 19.03.2007 року можна вважати припиненим, оскільки банк змінив умови кредитного договору без згоди поручителя, який також не знав про зміну розміру процентів за кредитом.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 4 серпня 2015 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» та зустрічного позову ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" просить змінити рішення суду, скасувавши його в частині відмови у його позові, та в цій частині ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ПАТ КБ "Приват Банк" у повному обсязі з тих підстав, що судом неповно з'ясовано обставини справи, порушені норми матеріального і процесуального права.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції було залишено без змін, а ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 березня 2016 року ухвалу апеляційного суду в частині позву ПАТ КБ "ПриватБанк до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано і справу в цій частині направлено на новий розгляд до апеляційного суду.

Розглянувши справу в межах доводів скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - частковому скасуванню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає. Суд належним чином не з'ясував характер і суть заявлених позивних вимог; не зазначив, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги; не надав належної правової оцінки зібраним у справі доказам.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 березня 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № DNK0AN09980391, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти шляхом надання готівки на строк з 19.03.2007 року по 18.03 2014 року включно у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 38 436,76 доларів США, з яких 26 229,00 доларів США - на купівлю автомобіля; 34 грн. - для сплати за реєстрацію предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна; 262,29 доларів США - винагорода за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту та 11 938,70 доларів США - на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, сплаті винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,0% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту. Згідно п. 5.1 кредитного договору, укладеного між сторонами, цей договір діє в обсязі виданих позичальникові коштів до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. При цьому сторони підписанням кредитного договору погодили, що процентна ставка за даним кредитним договором є змінюваною, а банк змінив ставку 01.11.2008 року з 10,08% до 12,12 %, з чим позичальник був ознайомлений і жодних заперечень з цього приводу не надав.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_3 19 березня 2007 року було укладено договір поруки № DNK0AN09980391, за умовами якого остання поручилась перед банком за належне виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором.

19 березня 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 було укладено договір застави рухомого майна № DNK0AN09980391, відповідно до умов якого предметом застави є рухоме майно - автомобіль Great Wall", модель Hover, рік випуску 2006, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: НОМЕР_2, Д/Н НОМЕР_1, та в цей же день на виконання цього договору застави між ОСОБА_2 і Закритим акціонерним товариством "Страхова компанія "ІНГОСТРАХ" було укладено договір страхування наземного транспорту №DNK0AN00034822, відповідно до умов якого страховик зобов'язався у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачеві, а страхувальник зобов'язався своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови правил страхування. Розмір страхової суми становить 136,800 грн.. У разі лонгації договору страхування на наступні періоди ліміт відповідальності за ризиком вказаним у п.7.1.2. договору та у разі повного знищення ТЗ зменшується за кожен рік лонгації договору на 10% від страхової суми.

Крім того, 19 березня 2007 року між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством "Страхова компанія "ІНГОСТРАХ" укладено договір особистого страхування №DNK0LK00034823.

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику кредит згідно ордеру розпорядження № DNKOAN09980391 від 19.03.2007 року.

За наданим банком розрахунком ОСОБА_2 допустив прострочення повернення кредитних коштів і має заборгованість, що за період з 24.08.2011 року по 26.02.2015 року становить 35 327,69 доларів США, з якої заборгованість за кредитом - 163,63 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 7 856,82 доларів США; пеня - 27 307,24 доларів США.

Постановою СВ Кобеляцького РВ ГУМВС України в Полтавській області від 07 грудня 2009 року було порушено кримінальну справу по факту незаконного заволодіння транспортним засобом - автомобілем Great Wall», модель Hover, рік випуску 2006, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: НОМЕР_2, Д/Н НОМЕР_1, за ознаками злочину, передбаченого ч. І ст. 289 КК України та постановою СВ Кобеляцького РВ ГУМВС України в Полтавській області від 24 грудня 2009 року визнано потерпілим по вищевказаній кримінальній справі ОСОБА_2.

Страховою компанією ЗАТ «СК «ІНГОСТРАХ» 25.05.2010 року та 26.11.2010 року було здійснено страхове відшкодування в рахунок погашення по зазначеному кредитному договору на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 90 288 грн..

01 жовтня 2012 року заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено - стягнуто із ОСОБА_2 па користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № DNK0AN09980391 від 19.03.2007 року в розмірі 21 351 доларів 34 центи США (заборгованість за кредитом - 18 156,56 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 2 658,51 доларів США, пеня - 536,27 доларів США), а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ВАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору та договору застави рухомого майна відмовлено.

За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм закону та змісту кредитного договору наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року № 6-1206цс15.

За наданим банком розрахунком заборгованості за кредитним договором останній платіж боржником здійснено 7 лютого 2011 року, тобто після ухвалення судового рішення від 1 жовтня 2012 року погашення заборгованості не здійснювалось.

Між тим, відмовляючи в задоволенні позову банку про стягнення спірної заборгованості з позичальника з тих підстав, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2012 року було стягнуто із ОСОБА_2 па користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № DNK0AN09980391 від 19.03.2007 року у розмірі 170 661,26 грн. (заборгованість за кредитом - 18 156,56 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 2 658,51 доларів США, пеня - 536,27 доларів США), тобто банк у повній мірі реалізував своє право з відшкодування заборгованості за спірним кредитним договором, суд зазначені норми закону залишив поза увагою і не врахував, що така заборгованість була стягнута вищезазначеним рішенням суду станом на 23.08.2011 року, а заявлена в цьому позові заборгованість за період з 24.08.2011 року по 26.02.2015 року в розмірі 35 327,69 доларів США з урахуванням сплаченого страховою компанією 25.05.2010 року та 26.11.2010 року на користь банку страхового відшкодування в сумі 90 288 грн. не була предметом його розгляду і загальна сума заборгованості змінилася в сторону її збільшення, що було враховано банком при її визначені по цій справі, у зв'язку з чим законних підстав для відмови в задоволенні позову банку про стягнення з позичальника заявленої в цьому позові суми заборгованості у суду не було.

Тому рішення суду в цій частині, як ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі ст. 1054 ЦК України та ст. ст. 88, 309 ЦПК України про стягнення заявленої в позові кредитної заборгованості з позичальника на користь банку зі зменшенням на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України розміру пені з 27 307,24 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01 серпня 2016 року складає 677 219,55 грн. (27 307,24 х 24,80), до 4 000 грн. у зв'язку зі значним перевищення її суми розміру заборгованості за кредитом.

Підлягають також стягненню з відповідачів на користь банку судові витрати по справі відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з урахуванням таких понесених ним витрат у судах першої і апеляційної інстанцій пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2 029,07 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 1 252,10 грн., а всього у розмірі 3 281,17 грн..

Оскільки зобов'язання позичальника в частині збільшення відсоткової ставки за кредитним договором були змінені банком 01.11.2008 року і доказів згоди поручителя ОСОБА_3 на такі зміни в матеріалах справи не міститься, тому згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України законі підстави для стягнення спірної заборгованості з поручителя відсутні, а відтак, в задоволенні цієй частині вимог банку слід відмовити.

Доводи щодо незаконності рішення суду в частині відмови в задоволені зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення страхового відшкодування, визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, визнання поруки припиненою в апеляційній скарзі не наведені і рішення суду в цій частині сторонами не оскаржується, тому апеляційною інстанцією не перевіряється.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2015 року в частині відмови в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № DNК0АN09980391 від 19 березня 2007 року станом на 26.02.2015 року в сумі 8 020,45 доларів США, що за курсом НБУ на день ухвалення рішення складає 198 907,16 грн. (заборгованість за кредитом - 163,63 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 7 856,82 доларів США), а також пеню в розмірі 4 000 грн..

В решті позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" судовий збір в розмірі 3 281,17 грн..

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: