Справа № 466/4958/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.

при секретарі с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Ірокс» про визнання права власності, -

у с т а н о в и в :

30.05.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Ірокс» про визнання за ним права власності на квартиру №171, загальною фактичною площею 52, 8 м.кв., що знаходиться на восьмому поверсі житлового будинку по вул. Шевченка, № у м.Львові.

Позовну заяву мотивує тим, що 10.03.2011 року між ним та ЗАТ «Ірокс» (правонаступником якого є ПрАТ «Ірокс») було укладено договори підряду будівництва обєкта незавершеного будівництва №19/5 та №019/5. Відповідно до цих договорів позивач оплачує вартість будівельно-монтажних робіт квартири №171, загальною проектною площею 51, 00 кв.м на 8-му поверсі житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418. Згідно п. 1.2 Договору за умови виконання замовником своїх інвестиційних зобовязань у повному обсязі, замовник отримує право власності на обєкт інвестування. Загальна вартість квартири за договором зі змінами встановлена в розмірі 287 793, 00 грн. Вказана сума була повністю оплачена частинами, що підтверджується квитанціями та довідкою, виданою ПрАТ «Ірокс». Договором встановлено, що після закінчення будівництва відповідач зобовязаний здати будинок в експлуатацію, передати обєкт інвестування у власність позивача, здійснити оформлення права власності на належний позивачу обєкт завершеного будівництва. Позивач повністю виконав свої зобовязання згідно договору, проживає у квартирі разом зі своєю сімєю, оплачує вартість комунальних послуг, натомість відповідач не виконує своїх зобовязань щодо здачі будинку в експлуатацію та оформлення права власності. До сьогоднішнього часу позивач не має правовстановлюючого документу щодо права власності на вищевказану квартиру та відповідач не визнає право власності на спірну квартиру. Тому позивач був змушений звернутися з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримав повністю, покликаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача подав письмові заперечення щодо позову підтримав їх, однак в останнє судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання суду повідомлено не було.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 10 березня 2011 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «Ірокс» було укладено договори підряду будівництва обєкта незавершеного будівництва №19/5 та №019/5, згідно з яким позивач оплачує вартість будівельно-монтажних робіт необхідних для завершення будівництва обєкта підрядником: квартири № 171, проектною площею 51, 00 кв.м на 8-му поверсі житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418.

Найменування підрядника змінилося із ЗАТ ІРОКС» на ПрАТ «ІРОКС» у звязку із зміною найменування товариства.

Згідно п. 2.1 Договору вартість вказаної квартири складає 86 338,00 грн.

У звязку із зміною вартості 1 кв.м. площі квартири в процесі будівництва та збільшенням площі квартири остаточна вартість квартири складає 299 743,00 грн.

Позивачем повністю оплачено вартість обєкту інвестування, що підтверджується квитанціями та довідкою, виданою ПрАТ «Ірокс».

Договором встановлено, що після закінчення будівництва відповідач зобовязаний здати будинок в експлуатацію, передати обєкт інвестування у власність позивача, здійснити оформлення права власності на належний позивачу обєкт інвестування.

В судовому засіданні встановлено, що позивач повністю виконав свої зобовязання згідно договору, проживає у квартирі разом зі своєю сімєю, оплачує вартість комунальних послуг, натомість відповідач не виконує своїх зобовязань щодо здачі будинку в експлуатацію та оформлення права власності. Дані факти підтверджуються матеріалами справи та зібраними по справі доказами.

Відповідно до декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої в Інспекції ДАБК у Львівській області 10.07.2014 р., будинок, в якому розташована вищевказана квартира, вважається закінченим будівництвом та обєктом готовим до експлуатації.

11.07.2013 р. на квартиру був виготовлений технічний паспорт, згідно якого квартира № 171 знаходиться на 8-му поверсі 10-ти поверхового будинку по вул. Шевченка, 418, у м. Львові, має загальну площу 52,8 кв.м, складається з однієї кімнати житловою площею 25,7 кв.м.

Згідно з ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до п. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва.

Згідно ч.1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд враховує положення ч. 2 ст. 328 ЦК, якою встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття.

Згідно рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора ОСОБА_3, державна реєстрація не здійснена у звязку з відсутністю оригіналу документів замовника ПрАТ "Ірокс" речових прав на земельну ділянку та відсутність адреси.

З долучених позивачем до матеріалів справи копій судових рішень вбачається, що земельна ділянка за адресою м.Львів, вул. Шевченка, 418 перебуває на законних підставах у користуванні ПрАТ "Ірокс".

Відповідно до п.п. 10 п. 27 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ № 703 від 22 червня 2011 р.», рішення суду про визнання права власності на нерухоме майно» є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна.

З досліджених судом доказів вбачається, що спірна квартира використовується як обєкт: житлова квартира з використанням комунальних послуг.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає позов підставним, таким, що підлягає задоволенню, за позивачем слід визнати право власності на спірну квартиру.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру №171 (сто сімдесят один) загальною площею 52,8 кв.м., що знаходиться на восьмому житловому поверсі секції № 5 будинку 418 що на вул.Шевченка у м. Львові.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_4