Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1310/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Левка Т. Ю., при секретарі Роман К. С., за участю позивачки ОСОБА_1, представника позивачки ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 14 вересня 1985 року позивачка уклала шлюб з відповідачем. Рішенням Виноградівського районного суду від 21 жовтня 2015 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу сторони продовжують проживати в одному будинку, але спільне господарство не ведуть. За час перебування у шлюбі за спільні кошти вони придбали недобудований житловий будинок у місті Виноградові по вулиці Довженка, 42, Виноградівського району Закарпатської області, який добудували разом з надвірними спорудами. Даний будинок оцінений у 622 312,00 гривень, зареєстрований на ім'я колишнього чоловіка позивачки, відповідача по справі ОСОБА_3, є добудованим і являється об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто позивачки і відповідача. Загальна корисна площа будинку становить 188,4 кв. м., з якої житлова - 86,6 кв. м. Між сторонами виник спір щодо поділу майна. Відповідач у позасудовому порядку на поділ будинку не погоджується, у зв'язку з чим позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд виділити у власність їй і відповідачу по 1/2 частині житлового будинку; стягнути з відповідача судові витрати.

У відповідності до ст. 31 ЦПК України позивачка ОСОБА_1 зменшила позовні вимоги в частині виділення у власність відповідачу ОСОБА_3 1/2 частини житлового будинку у місті Виноградові по вул. Довженка, 42 Закарпатської області та просила суд здійснити поділ спільного майна подружжя шляхом виділення їй у власність 1/2 частини вказаного житлового будинку.

Позивачка ОСОБА_1 та представник позивачки ОСОБА_2 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали та просили суд такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні обставини позову та уточнені позовні вимоги визнали.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Частиною 1 ст. 61 СК України визначено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Також згідно частин 3, 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Виходячи з положень частин 1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяься в постанові від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені, між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

У судовому засіданні належними доказами встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, розташований у місті Виноградові по вулиці Довженка, 42, Виноградівського району Закарпатської області є об'єктом спільної сумісної власності сторін, як подружжя, право власності на яке, згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 22.12.2000 року № 4617, зареєстроване за відповідачем за час перебування у шлюбі з позивачкою.

Враховуючи, що уточнений позов відповідачем визнається, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, уточнені вимоги позивачки підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 27, 31, 60, 169, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Уточнені позовні вимоги задовольнити.

Здійснити поділ спільного майна подружжя між ОСОБА_5 і ОСОБА_3, а саме: виділити у власність ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, 1/2 частину житлового будинку у місті Виноградові по вулиці Довженка, 42, Виноградівського району Закарпатської області, вартістю 311 156 (триста одинадцять тисяч сто пятдесят шість) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3 сплачений нею судовий збір у розмірі 3 512 (три тисячі пятсот дванадцять) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_6