Справа № 308/4338/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

15 листопада 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Панька В.Ф.

суддів - Фазикош Г.В., Бисаги Т.Ю.

при секретарі - Шукаль О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 липня 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ «ПриватБанк» /надалі - Банк/ звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 4.08.2012 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н, згідно якого останній надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 14600,0 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,0% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг Позичальник зобов'язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування Позичальник належним чином не виконує і станом на 28.02.2015 року заборгованість по кредиту складає 30107,91 грн., з яких: 13355,74 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 13519,39 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1322,88 грн. - пеня та комісія за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1409,90 грн. - штраф (процентна складова).У зв'язку з наведеним просив стягнути зазначену суму з відповідача та судові витрати.

Зазначеним рішенням суду першої інстанції позов задоволено.

ОСОБА_1 не погодилась з цим рішенням, порушила питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріально та процесуального права.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймали участь у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги апелянта зводяться до твердження того, що: суд не прийняв до уваги та не надав оцінку твердженню ОСОБА_1 про те, що відповідно до ст..1054 та 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі та вважається укладеним з дня досягнення сторонами згоди за всіма істотними умовами у належній формі, однак як вбачається зі змісту позову та долучених до нього матеріалів, сума кредиту (кредитний ліміт) сторонами зазначений не була, що виключає можливість вважати договір укладеним.

Однак, зазначені доводи не можуть бути прийняті до уваги на підставі наступного. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором (ч.1 ст. 611 ЦК України).

За приписами ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Тобто, отримуючи кредит позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, а також сплатити проценти в розмірі та на умовах, передбаченими кредитним договором,а у разі порушення умов договору - сплатити пеню.

З матеріалів справи вбачається, що 14 серпня 2012 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1, на підставі анкети-заяви останньої та Умов і правил надання банківський послуг, затверджених Наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, шляхом приєднання (ч.1 ст.634 ЦК України), було укладено договір №б/н, згідно якого вона отримала кредит, у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку «Універсальна» 55 днів пільгового періоду», тип картки - «MasterCard Mass», зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5% на місяць (30,0% річних) на залишок заборгованості за кредитом, на строк дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг.

Зміст кредитного договору зафіксовано в анкеті-заяву ОСОБА_1 про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 14.08.2012 року, що свідчить про укладення між Банком та Позичальником договору у письмовій формі, що не суперечить чинному законодавству України.

При підписанні анкети-заяви від 14.08.2012 року ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомлена і згідна з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Клієнт підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк», а також його місцезнаходження. Позичальник підтвердила свою згоду на те, що Заява, Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи складають між нею і Банком Договір про надання банківських послуг.

Враховуючи те, що позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачем умов договору, а останнім жодних доказів на протилежне не представлено, суд прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Інших доводів, які б мали правове значення для вирішення справи, апеляційна скарга не містить.

Висновки суду щодо підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно. Отже, суд першої інстанції, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором. На підставі ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід відхилити як безпідставну та необгрунтовану і залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314 ЦПК України, судова колегія , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: