Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Наумчука М.І.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паракуди Ірини Вікторівни, публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Одеського відділення №1, третя особа - Другий Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» КадироваВладислава Володимировича, в інтересах якого діє Матвєєв Віталій Юрійович, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 02 грудня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паракуди І.В., публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Одеського відділення №1, третя особа - Другий Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що він не згоден з розміром заборгованості зазначеному у виконавчому написі нотаріуса, оскільки сума в доларах США є спірною, у зв'язку з чим, він оспорює зазначену суму в судовому порядку.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02 грудня 2015 року, позов задоволено.

Визнано виконавчий напис, вчинений 01 червня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракодою І.В., реєстровий № 1220 про звернення стягнення на нерухоме майно трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_4, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, за рахунок коштів отриманих від реалізації вказаного нерухомого майна, переданого в іпотеку, задовольнити вимоги стягувача ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 658 935,97 гривень таким, що не підлягає виконанню.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», в інтересах якого діє Матвєєв В.Ю., просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 19 жовтня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 1501/1007/71-201 за умовами якого ОСОБА_4 надано кредит у розмірі 105 000 доларів США зі сплатою 12,5% річних строком до 19 жовтня 2029 року.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_4 укладено також договір іпотеки 19 жовтня 2007 року, предметом якого є квартира АДРЕСА_2.

01 березня 2013 року ПАТ «Дельта-Банк» надіслав на адресу ОСОБА_4 досудову вимогу про наявну прострочену /поточну/ заборгованість у розмірі 3 057,60 доларів США та просив сплатити прострочену поточну заборгованість в строки, передбачені законодавством та договором. У разі незадоволення цієї претензії банк повідомив боржника про право банку вчинення виконавчого напису або право звернення до суду про примусове стягнення заборгованості на загальну суму 83 951,46 доларів США, яка була отримана останнім 11 березня 2013 року. У даній вимозі № 31.4-08/1923/13 від 01 березня 2013 року також зазначено, що конкретний розмір заборгованості необхідно уточнити на день оплати у відділенні банку або за телефоном.

Також у цій вимозі ПАТ «Дельта Банк» доводить до відома позичальника, що 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведобанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, без зазначення даних про те, що до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за спірним кредитним договором.

01 червня 2013 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. вчинено виконавчий напис № 1220 на підставі договору іпотеки від 19 жовтня 2007 року про звернення стягнення на іпотечне майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 з задоволенням вимог стягувача ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 658 935,97 грн.

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, встановлено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежать факти безспірності певної заборгованості та виконавчий напис може бути вчинено лише після перевірки безспірності заборгованості.

Вимога банку щодо заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ «Дельта Банк» саме у розмірі 658 935,97 грн відсутня.

Удосудовій вимозі від 01 березня 2013 року зазначено розмір заборгованості 83 951,46 доларів США станом 06лютого 2013 року. Розмір заборгованості у гривнях та її складові відсутні. Виконавчий напис вчинено на суму заборгованості у розмірі 658 935,97 гривень. Також в порушення п. 2.1 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, відсутня інформація щодо всіх складових заборгованості, а саме про пеню, штрафи, проценти тощо.

Даних про те, яка була заборгованість за спірним кредитним договором при передачі прав вимоги у 2012 році, банком не надано.

Таким чином, задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що оскільки банком не надано доказів того, що заборгованість ОСОБА_4 за сумою кредиту в іноземній валюті на час видачі виконавчого напису складала 658 935,97 гривень та позивача своєчасно повідомлено про наявність цієї заборгованості та надані розрахунки в еквіваленті (долар США/гривня), а тому розмір заборгованості не є безспірним, крім того, оспорюється позичальником до суду.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, в інтересах якого діє Матвєєв Віталій Юрійович, відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 02 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
М.І. Наумчук