АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2598/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2921/16Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Чумак О.В.

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

при секретарі Ткаченко Т.І.

за участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 28 вересня 2016 року по справі за заявою представника позивача ОСОБА_3 про перегляд рішення Київського районного суду м. Полтави від 13 червня 2016 року у звязку з нововиявленими обставинами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28 вересня 2016 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 про перегляд рішення Київського районного суду м. Полтави від 13 червня 2016 року у звязку з нововиявленими обставинами відмовлено.

Із вказаною ухвалою не погодився позивач ОСОБА_2, представник якого ОСОБА_3 у поданій апеляційній скарзі прохає скасувати ухвалу районного суду як незаконну та необґрунтовану, постановити нову ухвалу про задоволення заяви і позову.

Перевіривши матеріали позовної заяви, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід відхилити.

Відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Місцевим судом установлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 13 червня 2016 року, яке набрало законної сили, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Київської районної в м. Полтаві ради про визнання права власності на самочинно збудовані будівлі відмовлено.

Зазначеним рішенням було встановлено, що на земельній ділянці по вул. Дундича, 33 в м. Полтаві, позивачем ОСОБА_2 без відповідного документа, який надає право виконувати будівельні роботи, без належно затвердженого проекту, з виходом за межі земельної ділянки, що надавалася позивачу у власність, було здійснено будівництво житлового будинку та господарських споруд. Докази на підтвердження тієї обставини, що будівництво здійснено без істотних порушень будівельних норм і правил, позивачем надані не були. За даними технічного паспорта будівництво було здійснене протягом 2004-2012 років та є самочинним. З урахуванням цих обставин та на підставі ст. ст. 376, 331 ЦК України суд дійшов висновку, що здійснене позивачем будівництво житлового будинку та господарських будівель і споруд по вказаній адресі є самочинним та в експлуатацію не приймалося. Також суд взяв до уваги те, що позивач ОСОБА_2 не надав жодних доказів про те, що він у встановленому законом порядку звертався до компетентного органу з питань прийняття самовільних споруд до експлуатації, відмова компетентного органу відсутня та дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

На вказане рішення представником позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 була подана апеляційна скарга, яка ухвалою судді судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області від 14 вересня 2016 року визнана неподаною та повернута апелянту.

01.07.2016 року представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся до місцевого суду з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, в якій послався на те, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 13 червня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Київської районної в м. Полтаві ради про визнання права власності на самочинно збудовані будівлі відмовлено. Після отримання копії вказаного рішення 15.06.2016 р. йому стало відомо, що листом від 15.04.2016 року виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради відмовив позивачу у виготовленні будівельного паспорта. Крім цього, 21.01.2015 р. Державною архітектурно-будівельною інспекцією у Полтавській області винесено припис № 1-ПЦ.

Вважає, що оскільки зазначені обставини не були і не могли бути відомі йому на час розгляду даної справи та мають істотне значення для її розгляду, прохав скасувати рішення Київського районного суду м. Полтави від 13 червня 2016 року та ухвалити нове про задоволення позову.

Відмовляючи у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 про перегляд рішення місцевого суду у зв'язку з нововиявленими обставинами, місцевий суд виходив з того, що документи, на які послався представник позивача у заяві та які знаходилися у позивача, не були подані в судовому засіданні при розгляді вказаної цивільної справи. Тому відсутні підстави, передбачені законом для скасування рішення за нововиявленими обставинами, а обставини, на які посилається в заяві позивач, не є нововиявленими.

Колегія суддів вважає такий висновок вірним з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

З огляду на зміст п. п. 3, 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Припис Інспекції ДАБК у Полтавській області від 21.01.2015 р. про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а також лист Виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 15.04.2015 р. щодо звернення позивача про виготовлення будівельного паспорта (а.с. 63,64), існували на момент розгляду справи та постановлення рішення, проте не були подані суду ні позивачем, ні його представником при розгляді справи.

З урахуванням цього, місцевий суд дійшов вірного висновку, що зазначені представником позивача у заяві обставини не є нововиявленими у розумінні ст. 361 ЦПК України та не дають підстав для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди з рішенням суду від 13 червня 2016 року.

Ухвала місцевого суду постановлена у відповідності до вимог матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та не дають підстав для її скасування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, п. 1 ст. 312, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, - відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 28 вересня 2016 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею чинності.

ГОЛОВУЮЧИЙ /підпис/ ОСОБА_1

СУДДІ /підпис/ ОСОБА_4

/підпис/ ОСОБА_5

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного

суду Полтавської області ОСОБА_1