Справа № 365/23/16-ц Головуючий у І інстанції Денисенко Н. О.
Провадження № 22-ц/780/3398/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 06.07.2016
УХВАЛА

Іменем України

06 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Воробйової Н.С., Голуб С.А.,

за участю секретаря: Дрозда Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Згурівського районного суду Київської області від 11 квітня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

встановила:

у січні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного кредитного договору від 15.09.2008 року №K3ZWGR15006825 ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 63654грн. строком до 15 вересня 2018 року.

Взявши на себе зобовязання у визначені Договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

Позивач свої зобовязання за Договором виконав повністю, надавши відповідачу кредит.

ОСОБА_2 станом на 08.12.2015 року порушив зобовязання за Договором, ухилявся від їх виконання та має заборгованість в розмірі 54 803,70грн., яка складається: - 42846,00грн. заборгованість за кредитом; - 9048,58грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 61,32грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: - 250,00грн. штраф (фіксована частина), - 2597,80грн. штраф (процентна складова).

У забезпечення зобовязання за Договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки.

Позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобовязань .

Дана вимога була залишена без задоволення.

Просив стягнути солідарно із ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 54803,70 грн. за кредитним договором № K3ZWGR15006825 від 15.09.2008 року, а також стягнути солідарно судові витрати з відповідачів.

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 11 квітня 2016 року позов було задоволено.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_2. та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 15 вересня 2008 року № K3ZWGR15006825, в розмірі 54803 грн. 70 коп., з яких, заборгованість за кредитом 42846 грн. 00 коп. процентам за користування кредитом 9048 грн. 58 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за Договором 61 грн. 32 коп., штраф (фіксована частина) 250 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 2597 грн. 80 коп.

Стягнуто із ОСОБА_2. та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» сплачений судовий збір в розмірі по 689 грн.00 коп. з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, таким що не відповідає нормам процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

Просив скасувати рішення Згурівського районного суду Київської області від 11 квітня 2016 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що в суді першої інстанції ОСОБА_2 заперечував суму позову, а також направив офіційне звернення до ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо зясування суми кредитної заборгованості.

ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовив відповідачу в наданні додаткової інформації, посилаючись на банківську таємницю.

Крім того, позивачем було надано ордер на отримання готівки ОСОБА_2, на якому начеб то не було особистого підпису відповідача, на цей факт суд першої інстанції уваги не звернув.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що15 вересня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №K3ZWGR15006825.

Відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 63654,00 грн., з яких 61800,00 грн. на капітальний ремонт, 1854,00 грн. на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту строком до 15.09.2018 року, включно.

Зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 2,33% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 6,00% річних від суми зарезервованих ресурсів.

ОСОБА_2 зобовязався використати кредит на зазначені цілі, сплачувати позивачу кошти щомісячно в розмірі 1889,83 грн. згідно з графіком погашення кредиту для погашення заборгованості за Договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди та комісії.

Банк зобовязався надати відповідачу кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений в п.8.1 цього Договору.

Відповідно до вимог п.п.6.4,8.4 Договору при порушенні Позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, але не менше 1 грн. та штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до розрахунку станом на 08.12.2015 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем у звязку із порушенням зобов'язань за Договором становить 54803,70 грн., з яких, заборгованість за кредитом 42846,00 грн., по процентам за користування кредитом 9048,58 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за Договором 61,32 грн., штраф (фіксована частина) 250,00 грн., штраф (процентна складова) 2597,80 грн.

З метою забезпечення виконання зобовязання за Договором між позивачем та ОСОБА_3 15.09.2008 було укладено договір поруки за №K3ZWGR15006825, згідно з умовами якого у випадку невиконання боржником зобовязання за Договором боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 4 договору поруки).

Відповідно до умов Договору поруки, а саме п.5, ПАТ КБ «ПриватБанк» направив на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобовязань за Договором (а.с.8,9,10-11).

Згідно з вимогами п.6 Договору поруки, поручитель зобовязаний виконати зобовязання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом пяти календарних днів з моменту її отримання.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач довів порушення з боку відповідачів умов договору, що було підставою для солідарного стягнення із відповідачів суми заборгованості.

Крім того, відповідачі не спростували доказів, наданих ПАТ КБ «ПриватБанк».

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони узгоджуються з вимогами чинного законодавства та ґрунтуються на матеріалах справи.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків,якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Законним і обґрунтованим відповідно до ст.213 ЦПК України є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст.303 ЦПК України, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Згурівського районного суду Київської області від 11 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді