АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Богдан О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «К.М.Є.», про витребування земельної ділянки та визнання права власності,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення його позову до ОСОБА_1, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «К.М.Є.» (далі - ТОВ «К.М.Є.»), про витребування земельної ділянки та визнання права власності.

Накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,8 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 та зареєстрована за ОСОБА_1

Заборонено ОСОБА_1 та іншим особам здійснювати будь-які дії щодо земельної ділянки в тому числі проектування та будівництво на земельній ділянці, площею 0,8 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 та зареєстрована за ОСОБА_1

Заборонено державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно земельної ділянки, площею 0,8 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 та зареєстрована за ОСОБА_1

Заборонено державним органам та органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям та іншим особам вчиняти будь-які дії, пов'язані з проектуванням, погодженням, отриманням дозволів та здійснення будівництва на земельній ділянці, площею 0,8 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 та зареєстрована за ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду. Посилається на те, що ОСОБА_2 звертався до суду лише із заявою про забезпечення доказів, а не про забезпечення позову.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представники ОСОБА_2 просять відхилити подану апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

В судове засідання представник ТОВ «К.М.Є.» не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, в червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа: ТОВ «К.М.Є.», про витребування земельної ділянки та визнання права власності на неї.

16 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку, площею 0,8 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 та зареєстрована за ОСОБА_1, накладення заборони ОСОБА_1 та іншим особам здійснювати будь-які дії щодо земельної ділянки в тому числі проектування та будівництво, заборони державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно земельної ділянки, та заборони державним органам та органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям та іншим особам вчиняти будь-які дії, пов'язані з проектуванням, погодженням, отриманням дозволів та здійснення будівництва на земельній ділянці.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення його позову задоволено.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала про забезпечення позову була поставлена на підставі відповідної заяви позивача ОСОБА_2

Посилання апелянта на те, що позивач не звертався до суду із заявою про забезпечення позову не відповідають матеріалам справи.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді