Номер провадження 2-о/754/433/16
РІШЕННЯ

Іменем України

23 листопада 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.

при секретарі - Демчук Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: П»ятнадцята Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник в жовтні 2016 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних стосунків мотивуючи свої вимоги тим, що він та ОСОБА_2 є родичами першого ступеню споріднення, а саме сином та матір»ю відповідно. Його матір померла ІНФОРМАЦІЯ_3, про що того ж дня складено відповідний актовий запис №140 Бородянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Документом, що підтверджує їх родинність є його свідоцтво про народження, видане 31.05.1954 року, серії НОМЕР_1, видане місцевим ЗАГС м. Куляб Кулябської області Таджицької РСР. У вказаному свідоцтві про народження його матір вказана як «ОСОБА_2», а він записаний як «ОСОБА_1». Однак, 24.08.1955 року на підставі Указу Президіуму Верховної Ради СССР «Про ліквідацію Гармської та Кулябської областей Таджицької РСР» області були ліквідовані, райони яких передані в безпосереднє підпорядкування республіканським органам Таджицької РСР. На сьогодні відшукати архіви Кулябської області для внесення відповідних змін до актового запису про його народження є неможливим.

На даний час виникла необхідність в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що залишилася йому від померлої матері. З цією метою він звернувся до державної нотаріальної контори, але йому було відмовлено в задоволенні його звернення з тих підстав, що спадкування в тому числі за заповітом здійснюється спадкоємцями першого ступеня спорідненості, а він не зміг надати таких документів та довести нотаріусу факт його з матір»ю родинних відносин. Тому він був вимушений звернутися до суду з даною заявою, просив суд про встановлення юридичного факту, а саме родинних відносин про те, що ОСОБА_2, 1927 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є матір»ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні заявник та його довіритель повністю підтримали вимоги заяви та просили суд про її задоволення.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. В своїх письмових поясненнях просив проводити судове засідання без його участі та прийняти суд рішення, відповідно до вимог чинного законодавства.

Вислухавши пояснення заявника, його представника, допитавши свідка, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, матір заявника - ОСОБА_2, 1927 року народження померла ІНФОРМАЦІЯ_3, про що того ж дня складено відповідний актовий запис №140 Бородянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Документом, що підтверджує їх родинність є його свідоцтво про народження, видане 31.05.1954 року, серії НОМЕР_1, видане місцевим ЗАГС м. Куляб Кулябської області Таджицької РСР. У вказаному свідоцтві про народження його матір вказана як «ОСОБА_2», а він записаний як «ОСОБА_1».

Однак, 24.08.1955 року на підставі Указу Президіуму Верховної Ради СССР «Про ліквідацію Гармської та Кулябської областей Таджицької РСР» області були ліквідовані, райони яких передані в безпосереднє підпорядкування республіканським органам Таджицької РСР. На сьогодні відшукати архіви Кулябської області для внесення відповідних змін до актового запису про його народження є неможливим.

Факт родинних відносин між заявником та його матір»ю підтверджується також свідоцтвом про шлюб його матері (дівоче прізвище ОСОБА_2) з батьком ОСОБА_3, видане 05.09.1946 року, в якому зазначено прізвище матері після реєстрації шлюбу «ОСОБА_2», довідкою виданою Рівненьким міськвоєнкоматом Рівненської області №3-154 від 22.05.1979 року матері заявника про те, що вона являється жінкою померлого підполковника у відставці ОСОБА_3, свідоцтвом про смерть батька заявника ОСОБА_3, довідкою від 24.03.1999 року, що була видана батьку ОСОБА_4 про те, що він разом з жінкою ОСОБА_2, донькою ОСОБА_6 та сином ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1. Крім того, в судовому засіданні допитана в якості свідка дружина заявника ОСОБА_7 підтвердила факт родинних відносин між її чоловіком та його матір»ю, яку вона знала як дуже приємну та добру жінку.

На даний час виникла необхідність в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що залишилася заявнику від померлої матері. З цією метою він звернувся до державної нотаріальної контори, але йому було відмовлено в задоволенні його звернення з тих підстав, що спадкування в тому числі за заповітом здійснюється спадкоємцями першого ступеня спорідненості, а він не зміг надати таких документів та довести нотаріусу факт його з матір»ю родинних відносин. В зв»язку з викладеним вище, заявник був вимушений звернутися до суду з даною заявою.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявника ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки є доведеними ним в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 212-215, 256-259 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити юридичний факт, а саме факт родинних відносин про те, що ОСОБА_2, 1927 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є матір»ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий: