Справа № 2-2107/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі : головуючого судді - Лазаренко В.В.

при секретарі - Кучерині Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Солом'янське РУ ГУ МВС України в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

21.10.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в кімнаті АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка посилається на те, що вона є наймачем та власником особового рахунку зазначеної вище кімнати.

Вказана кімната не приватизована, була надана їй на підставі ордеру № 137 від 03 січня 2006 року на сім'ю із трьох осіб.

Відповідач був зареєстрований у спірній кімнаті як член сім`ї наймача в 2006 році. З квітня 2014 в спірній кімнаті не проживає, житлом не цікавиться, не несе витрат по його утриманню, ніяких платежів за комунальні послуги та квартплату не здійснює, особистих його речей в кімнаті також немає.

З огляду на те, що відповідач у спірній кімнаті відсутній більш ніж шість місяців без поважних причин, вважає що він втратив право користування житловим приміщенням в спірній кімнаті.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі і просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, врахувавши думку позивачки, знаходить можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення позивачки, показання свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в кімната АДРЕСА_1 надана позивачці ОСОБА_1 на підставі ордеру № 137 від 03 січня 2006 року Правління ПЗЗ на сім'ю із трьох осіб.

Згідно довідки форми № 3 на даний час в спірній квартирі значаться зареєстрованим позивачка ОСОБА_1, її донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. та відповідач ОСОБА_2.

Позивачка пояснила у судовому засіданні, що відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований у спірній кімнаті у 2006 році як члени сім`ї. Проте з квітня 2014 відповідач залишив спірну кімнату і переїхав проживати в інше місце. З того часу ОСОБА_2 в спірній кімнаті не проживає, жодного разу не навідувався до спірної кімнати, не цікавився нею, не несе витрати на її утримання та оплату комунальних послуг.

Згідно актів засвідчених начальником ЖЕД 905 від 31.08.2015, 16.10.2015 вбачається, що ОСОБА_2 не проживає в спірній кімнаті з 01.04.2014, його особисті речі у кімнаті відсутні.

Факт непроживання відповідача у спірній кімнаті понад шість місяців підтвердили свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, які, будучи допитаним в судовому засіданні, показали, що в спірній кімнаті відповідач ОСОБА_2 не проживає з 01.04.2014 року.

Крім того, свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, підтвердили, що жодних перешкод у користуванні відповідачу спірною кімнатою позивачка не вчиняла.

Таким чином, дослідивши всі докази по справі в їх сукупності, суд встановив, що відповідач з 01.04.2014 не проживає в спірній кімнаті, не цікавиться нею, не несе витрат по її утриманню, по оплаті комунальних послуг та квартплаті, ніяких його речей в спірній кімнаті немає, поважних причин через які відповідач був відсутній понад шість місяців в спірній кімнаті судом не встановлено.

Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов до висновку про те, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в спірній кімнаті понад шість місяців без поважних причин і тому втратив право користування жилим приміщенням кімнатою АДРЕСА_1, в зв`язку з чим позовні вимоги позивачки про визнання його таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням підлягають задоволенню.

Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Таким чином, зняття особи з реєстраційного обліку проходить саме на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. При цьому, за змістом ст. 7 вказаного Закорну рішення суду про зняття особи з реєстраційного обліку за спірною адресою не вимагається.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 8, 10-11, 57-60, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 71, 72 ЖК, Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в кімнаті АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в сумі 487,20 грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошенн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягомдесяти днів з дня отримання його копі.

Суддя: