Справа № 307/2061/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Боднар О.В., Кеміня М.П.,

при секретарі: Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Тячівського районного суду від 12 жовтня 2015 року по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні у цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,

в с т а н о в и л а :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Довіра та Гарантія» (заявник) звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Заява обґрунтована тим, що рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 21 листопада 2007 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 177201 гривню 43 копійки боргу, 866 гривень пені, 1700 гривень судового збору та 30 гривень за інформаційно-технічне забезпечення процесу. Заявник набув право вимоги за кредитним договором, укладеними з відповідачами, на підставі договору факторингу № 17 від 20 квітня 2015 року. З врахуванням наведеного просив замінити стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія Довіра та Гарантія».

Ухвалою Тячівського районного суду від 12 жовтня 2015року подану заяву задоволено. Замінено стягувача публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Довіра та Гарантія», у виконавчому провадженні у справі № 2-1156/07 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 177201 гривню 43 копійки боргу, 866 гривень пені та 1700 гривень судового збору та 30 гривень за інформаційно-технічне забезпечення процесу

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на неї в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви, посилаючись на порушення судом норм процесуального права .

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив з того, що заявник є правонаступником ПАТ«УкрСиббанк».

З даним висновком суду першої інстанції повністю погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 21 листопада 2007 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ УкрСиббанк заборгованість за кредитним договором у сумі 177201 гривню 43 копійки боргу, 866 гривень пені та 1700 гривень судового збору та 30 гривень за інформаційно-технічне забезпечення процесу

На підставі договору факторингу № 17 від 20 квітня 2015 року до ТОВ Фінансова компанія Довіра та Гарантія від ПАТ УкрСиббанк перейшло право вимоги за договором про надання кредиту № 0 від 17 жовтня 2006 року, укладеного між ПАТ УкрСиббанк та ОСОБА_2, договором поруки № 0/1 від 17 листопада 2006 року укладеним між ПАТ УкрСиббанк та ОСОБА_3, договором поруки № 0/2 від 17 листопада 2006 року укладеним між ПАТ УкрСиббанк та ОСОБА_4

Відповідно до акту приймання-передачі Права вимоги від 20 квітня 2015 року укладеного між ПАБ УкрСиббанк та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія, банк передав (відступив) право вимоги за кредитами, а ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» прийняло право вимоги за кредитами відповідно до реєстру боржників.

Як вбачається з Витягу з Реєстру боржників до договору Факторингу № 17 від 20 квітня 2015 року укладеного між ТОВ Фінансова компанія Довіра та Гарантія та ПАТ УкрСиббанк боржник ОСОБА_2 значиться за № 143.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини пятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-122цс13 від 20.11.2013 року, і є обовязковою для всіх судів України (ч.2 ст. 214, ч.1 ст. 360-7 ЦПК України).

З врахуванням наведеного суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Доводи наведені в апеляційній скарзі не ґрунтуються на законі і не спростовують висновків суду, а тому не заслуговують на увагу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись статтями 307, 312, 314, 315, 378 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Тячівського районного суду від 12 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, після чого протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді