БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/685/16, cправа № 361/8762/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» квітня 2016 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарях: Костинян Н.Ю., Харченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3 й ОСОБА_4, про відшкодування матеріальних збитків, завданих привласненням трактора,

в с т а н о в и в:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувала тим, що у 2000 році за її із батьком ОСОБА_5, який помер 12 вересня 2007 року, придбано малогабаритний трактор марки «ХОБЕ-150», модель S 1100 з плугом, вартістю 9 350 грн. 00 коп. ОСОБА_6 батьком до дня його смерті вона разом з своєю донькою ОСОБА_3 проживали однією сімєю, вели спільне господарство. Потреба у придбанні трактора була зумовлена необхідністю обробляти земельні ділянки, транспортуванням кормів для домашніх тварин. Відповідач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_5 ОСОБА_6 1989 року він почав проживати окремо в селі Красилівка Броварського району Київської області, де мешкає й по сьогоднішній день.

У травні 2010 року вона передала відповідачу ОСОБА_2 у користування спірний трактор із належним обладнанням. На її прохання повернути надані у користування речі відповідач не реагує. Просить суд: - стягнути із відповідача ОСОБА_2 борг за користування і привласення малогабаритного трактора марки «ХОБЕ-150», модель S 1100 з плугом, у розмірі 36 500 грн. 00 коп. в якості упущеної вигоди.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги й просила їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 заперечував проти задоволення позову як через його недоведеність, так й у звязку із пропуском позивачем строку позовної давності.

У судовому засіданні треті особи: ОСОБА_3 й ОСОБА_4 підтримали позов ОСОБА_1 й просили його задовольнити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та зявилися у судове засідання, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, й ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дітьми ОСОБА_5, який помер 12 вересня 2007 року.

ОСОБА_3, 27 серпня 1995 народження, є донькою позивача ОСОБА_1

Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 6, 81-128).

Із копії договору купівлі-продажу від 24 листопада 2000 року № 01/11, укладеного між приватним підприємством «Технічний центр «Садово-городня техніка» й ОСОБА_5, а також витратної накладної з квитанцією, видно, що за життя ОСОБА_5 у цього підприємства було придбано: - малогабаритний трактор «Хобе-150», потужністю 16,5 к.с., одноциліндровий у комплекті з колесними вантажами; - плуг двокорпусний до трактора, загальною вартістю 9 350 грн. 00 коп. (а.с. 11, 13).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 дала показання про те, що їй відомо про придбання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 спірного трактору. Відповідач ОСОБА_2 на той час вже з ними не проживав. ОСОБА_1 й ОСОБА_5 вели спільне господарство, грошові кошти у них були спільними. Після смерті ОСОБА_5 трактор знаходився у користуванні ОСОБА_1 ще два роки. Оскільки вона не могла користуватися трактором, то просила обробляти земельні ділянки свого колишнього чоловіка. У подальшому вона надала у користування трактор ОСОБА_2 при умові, що він їй також обробить земельні ділянки. ОСОБА_5 давав за життя сину ОСОБА_2 у користування трактор й останній його завжди повертав. Забрав ОСОБА_2 трактор у 2010 році й на весні 2012 року відмовився повертати трактор й зорати город. У 2013 році на звернення ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо повернення трактора останній взагалі не відреагував.

Відповідно до частини четвертої статті 368 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майно, що набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сімї, є їхньою сільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

За змістом статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників.

Згідно із статтями 827, 828 ЦК України за договором позички одна сторона (позикодавець) безоплатно передає або зобовязується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. Користування річчю вважається безоплатним, якщо сторони прямо домовилися про це або якщо це випливає із суті відносин між ними. Договір позички речі побутового призначення між фізичними особами може укладатися усно. Договір позички транспортного засобу, в якому хоча б однією стороною є фізична особа, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Якщо сторони не встановили строку користування річчю, він визначається відповідно до мети користування нею. Позичкодавець має право вимагати розірвання договору і повернення речі, зокрема, у разі якщо у звязку з непередбаченими обставинами річ стала потрібною йому самому; в результаті недбалого поводження з річчю вона може бути знищена або пошкоджена. Якщо після припинення договору користувач не повертає річ, позичкодавець має право вимагати її примусового повернення, а також відшкодування завданих збитків (статті 831, 834, 836 ЦК України).

Як визначено статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 10, 11, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) чітко визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Зважаючи на обраний спосіб захисту порушених прав, розглядаючи цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення із відповідача ОСОБА_2 упущеної вигоди задоволенню не підлягають через їх недоведеність у судовому засіданні.

Розмір завданих збитків позивачем не доведено. Надана з інтернет-ресурсів інформація щодо вартості подібного трактора судом сприймається критично й не може свідчити про доведеність розміру завданих збитків. При цьому в судовому засіданні встановлено, що трактор перебуває у відповідача. Щодо проведення у цій справі відповідного виду судової експертизи сторони клопотань не заявляли.

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_7 про належність частини трактора саме позивачу ОСОБА_1 Як вже було зазначено вище документи на придбання цього трактора оформлені на імя батька позивача й відповідача. Спадкоємцями майна ОСОБА_5 є: відповідач ОСОБА_2 й третя особа ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 212 215 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин