Провадження №2/193/586/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

11 листопада 2016 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Шумської О. В.

при секретарі Палій Л. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувсядо суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 26 жовтня 2006 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського РУЮ у Дніпропетровській області (актовий запис № 96).

Проживали з відповідачем однією сім'єю до 2012 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. З початку 2012 року сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. З 2012 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться.

Подальше збереження шлюбу між сторонами неможливо, що суперечить інтересам сторін. Спору про поділ майна на час пред'явлення позову не має.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням про розірвання шлюбу через органи державної реєстрації актів цивільного стану, але відповідач відмовляється подавати таку заяву.

Спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливими, тому позивач змушений звернутись до суду і просить шлюб розірвати.

Позивач ОСОБА_1, належним чином повідомлений у судове засідання не з'явився.

Відповідач ОСОБА_2, належним чином повідомлена, у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову суд приймає рішення про задоволення позову.

Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяву відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України підлягає задоволенню.

ОСОБА_1 суду надав: свідоцтво про шлюб (повторно) від 25 жовтня 2016 року, виданий Софіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (актовий запис № 96) (а.с.3), довідку про склад сім'ї, з якої вбачається, що позивач проживає з донькою та двома онуками № 2118 від 24 жовтня 2016 року (а.с.6).

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе, а шлюбні відносини припинені.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати.

Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу.

Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачем не заявлено суду про намір змінити прізвища, яке вона змінила під час укладення та реєстрації шлюбу з позивачем, суд приходить до висновку про необхідність залишення прізвища відповідачу «ОСОБА_2».

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований 26 жовтня 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 96 - розірвати.

Відповідачу ОСОБА_2 залишити прізвище - «ОСОБА_2».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя О. В. Шумська