Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/940/16-ц
Провадження № 6/321/28/2016
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2016 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Засько О.А.

державного виконавця Рижкова А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Михайлівського районного управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

До Михайлівського районного суду Запорізької області надійшло подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Михайлівського районного управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення на земельну ділянку, за адресою смт. Михайлівка, вул. Пушкіна, 185, яка належить до комунальної власності та знаходиться в оренді у ОСОБА_2, з метою передачі перепризначеному зберігачу ОСОБА_3 описаного й арештованого 14.07.2015р. відповідно до ОСОБА_1 опису й арешту майна, частина якого зберігачем в особі боржника ОСОБА_4 не збережена, а частина знаходиться на земельній ділянці за вищевказаною адресою. Подання мотивоване тим, що на виконанні у ВДВС Михайлівського РУЮ перебуває зведене виконавче провадження № 42631094 про стягнення з ОСОБА_4 на користь групи стягувачів боргу на загальну суму 714 187,29 грн., серед інших мається виконавче провадження № 41159216 по стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 боргу на загальну суму 43 097,19 грн. відповідно до виконавчого листа № 321/131/13-ц, виданого Михайлівським районним судом 02.04.2013р. Оскільки в наданий боржнику для самостійного виконання строк до 17.12.2013р. останній виконання не розпочав, 18.12.2013 р. державним виконавцем розпочато його примусове виконання. Також були відкриті й інші виконавчі провадження на користь ще восьми стягувачів, по яким було розпочато примусове виконання. 14.07.2015р. з 10.00 год. по 13.00 год. під час проведення виконавчих дій державним виконавцем було виявлено, описано та накладено арешт на майно, яке малось в житловому будинку та на земельній ділянці за адресою: смт. Михайлівка, вул. Пушкіна, 185-А. Загальна вартість описаного та арештованого майна за попередньою оцінкою склала 67725,00 грн., що було передано на відповідальне зберігання боржнику ОСОБА_4, якого під підпис попереджено про матеріальну та кримінальну відповідальність за розтрату, приховування та відчуження описаного майна та про заборону відмовляти державному виконавцю у вільному доступі до описаного й арештованого майна. Державним виконавцем було проведено ряд дій, спрямованих на виконання зведеного виконавчого провадження № 42631094 по стягненню з ОСОБА_4 на користь групи стягувачів боргу на загальну суму 714 187,29 грн. 17.06.2016р. було встановлено, що частина описаного й арештованого 14.07.2015 року майна, відсутня, а саме: обігрівач масляний Rainford білого кольору; автотрансформатор типу АОМП-40-220-79У; конструкція металева, трикутної форми, 2 шт. Але по факту відсутності майна боржник ОСОБА_4 в категоричній формі відмовився надавати будь-які пояснення, в тому числі й письмові, у звязку з чим державним виконавцем було замінено ОСОБА_4 на іншого зберігача описаного та арештованого майна ОСОБА_3 Додатково було встановлено, що частина описаного й арештованого майна, перебуває на іншій, сусідній земельній ділянці, розташованій за адресою: Запорізька область, Михайлівським район, смт. Михайлівка, вул. Пушкіна, 185, на вхід до якої державний виконавець не має права без дозволу суду, а боржник ОСОБА_4 відмовився надати державному виконавцю доступ на вказану земельну ділянку.

В судовому засіданні державний виконавець Рижков А.І. просив суд задовольнити подання на підставах, викладених у ньому, додатково пояснив, що під час опису і арешту майна, за адресою: смт. Михайлівка вул.. Пушкіна, 185 «А», боржник ОСОБА_4 фактично ввів його в оману і не повідомив, що частина описаного майна фактично знаходиться на суміжній земельній ділянці за адресою смт. Михайлівка вул. Пушкіна, 185, тому на думку державного виконавця це свідчить про ухилення ОСОБА_4 від виконання рішення суду, що є додатковою підставою для задоволення подання. В провадженні Михайлівського районного суду дійсно перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та інших осіб про виключення майна з акту опису і арешту від 14 липня 2015 року, але ОСОБА_6 вже зверталася до суду з аналогічним позовом, справу було залишено без розгляду, тому її звернення до суду з аналогічним позовом свідчить, на його думку, про зловживання ОСОБА_6 своїми правами з метою затягування проведення виконавчого провадження. На адресу ОСОБА_6 державним виконавцем направлялася письмова вимога про необхідність зявитися до держаного виконавця, але вона була нею проігнорована.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши письмові матеріали подання, суд дійшов висновку, що подання ВДВС про примусове входження на земельну ділянку не підлягає задоволенню.

Так, в ході судового розгляду було встановлено, що на виконанні у ВДВС Михайлівського РУЮ перебуває зведене виконавче провадження № 42631094 про стягнення з ОСОБА_4 на користь групи стягувачів боргу на загальну суму 714 187,29 грн.

14 липня 2015 року державним виконавцем було виявлено, описано та накладено арешт на майно, яке малось в житловому будинку та на земельній ділянці за адресою: смт. Михайлівка, вул. Пушкіна, 185-А, і передано на відповідальне зберігання боржнику ОСОБА_4

17 червня 2016 року в ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем було встановлено, що частина описаного й арештованого майна перебуває на іншій, сусідній земельній ділянці, розташованій за адресою: Запорізька область, Михайлівським район, смт Михайлівка, вул. Пушкіна, 185.

Вказана земельна ділянка перебуває у володіння ОСОБА_2, тому з метою передачі перепризначеному зберігачу ОСОБА_3 описаного й арештованого майна, відповідно до акту опису й арешту майна від 14 липня 2015 року, державний виконавець звернувся до суду з поданням про примусове входження на відповідну земельну ділянку.

Згідно ст.30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Згідно з п. 15 ч. 3 ст. 11 Закону «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Відповідно до частин 2-5, 7 ст. 52 вказаного Закону стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Пунктом 10 ч. 3 ст. 11 вказаного Закону передбачено право державного виконавця на звернення до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Отже, йдеться про застосування таких заходів примусового виконання, передбачених у законі, як:

а) звернення стягнення на кошти боржника;

б) звернення стягнення на інші види майна боржника;

в) вилучення у боржника і передання стягувачеві певних предметів;

г) відібрання дитини.

Виконавець же просить надати дозвіл на примусове проникнення до земельної ділянки виключно для передачі перепризначеному відповідальному зберігачу описаного і арештованого майна, що нормами Закона України «Про виконавче провадження» не передбачено.

Процесуальний порядок вирішення цього питання регламентовано ст. 376 ЦПК, зі змісту якої вбачається, що вирішення питання про проникнення до житла боржника в судовому порядку може мати місце для встановлення майна боржника чи майна та коштів, належних боржникові від інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи вирішується судом лише за поданням державного виконавця.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм, слідує, що у поданні про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, повинні бути зазначені достовірні дані про наявність майна на території, до якої потрібно здійснити примусове проникнення.

Разом з тим, в поданні державний виконавець стверджує, що за місцем розташування земельної ділянки за адресою: смт. Михайлівка, вул. Пушкіна, 185, яку орендує ОСОБА_2, яка не є боржником у виконавчому провадженні, знаходитись частина майна, яке описане й арештоване 14.07.2015р. відповідно до ОСОБА_1 опису і арешту. Проте зі змісту відповідно акту державного виконавця від 17 червня 2016 року не зрозуміло на підставі яких обєктивних даних державний виконавець зробив висновок про перебування майна саме на земельній ділянці за адресою: смт. Михайлівка вул. Пушкіна, 185. Тобто, вказані обставини, на думку суду, є лише припущенням державного виконавця і не ґрунтуються на наданих ним доказах.

Крім того, в ході розгляду подання було зясовано, що в провадження Михайлівського районного суду Запорізької області 14 липня 2016 року від ОСОБА_6 надійшла позовна заява про виключення з акту опису і арешту майна, арешт на який було накладено актом опису і арешту майна від 14 липня 2015 року (а.с. 131-135). Ухвалою суду від 3 серпня 2016 року було відкрито провадження за позовом ОСОБА_6 і призначено справу до розгляду на 10 год. 30 хв. 29 вересня 2016 року (а.с. 136). До того ж, ухвалою суду від 4 серпня 2016 року було призупинено реалізацію арештованого держаним виконавцем майна (а.с. 138-139).

Таким чином, на теперішній час майно, яке описано державним виконавцем, згідно з актом опису і арешту від 14 липня 2015 року, і про доступ на земельну ділянку, на якій воно знаходиться, просить суд державний виконавець, є предметом судового розгляду за позовом ОСОБА_6 про виключення майна з акту опису та арешту, тому висновок державного виконавця, що вказане майно, належить боржнику ОСОБА_4 є передчасним.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов'язані подати на запит державного виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває в них, та майно чи кошти, які вони мають передати боржнику. Після надходження від зазначених осіб відомостей про наявність майна боржника державний виконавець описує таке майно, вилучає його і реалізує у встановленому цим Законом порядку. У разі якщо особа, у якої перебуває майно боржника, перешкоджає державному виконавцю в його вилученні, таке майно вилучається державним виконавцем у примусовому порядку.

Так, державний виконавець вказував, що направляв ОСОБА_2 як особі, в якої перебуває майно боржника, вимогу про явку до нього для надання пояснень, але даних про те, що вона була дійсно направлена та отримана ОСОБА_6, матеріали долучені до подання не містять. Відсутні також данні про те, що ОСОБА_2 безпідставно відмовляла державному виконавцю оглянути орендовану нею територію, а також надати пояснення, чи мається у неї майно боржника ОСОБА_4 Отже, обставини перешкоджання державному виконавцю зі сторони ОСОБА_6, на які вказує державний виконавець у поданні не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Таким чином, враховуючи, що державним виконавцем не надано достатніх доказів, що дії боржника та інших осіб перешкоджають повному та своєчасному вчиненню виконавчих дій, а на території земельної ділянки в смт. Михайлівка по вул. Пушкіна, 185, дійсно знаходиться належне боржнику майно, приймаючи до уваги, що примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи є одним з крайніх заходів, пов'язаних з примусовим виконанням рішень судів, недоторканість житла є конституційною гарантією особи, то у задоволенні подання слід відмовити у звязку з його необґрунтованість і недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209-210, ст.376 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Михайлівського районного управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення на земельну ділянку- відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_7