АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5293/16 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Спори, повязані із застосуванням Закону України Про захист прав споживачів
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Гуцал Л.В., Котелевець А.В.,

за участю секретаря - Прологаєвої А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 10.08.2012 року між нею та відповідачем був укладений договір банківського вкладу № SAMDN2828, пунктом 1 якого передбачено, що позивач передає відповідачу грошові кошти у розмірі 27 000 на строк 366 днів до 10.08.2013 року включно. Позивач 10.08.2012 року внесла грошові кошти у розмірі 27 000 на рахунок № 9612, що підтверджується квитанцією. Крім того, вказує, що 28 грудня 2012 року уклала договір з ПАТ КБ «Приватбанк» № SAMDN7034, 10.10.2013 року внесла грошові кошти у розмірі 12000 доларів США рахунок № 9841 відкритий за цим договором, що підтверджується квитанцією. 29.12.2012 року позивач здійснила купівлю іноземної валюти на суму 2754,00 (дві тисячі доларів США). 29.12.2012 року 2754 доларів США були внесені на рахунок № 9841, що підтверджується квитанцією. За умовами укладених договорів Банк сплачує позивачу проценти по вкладу у розмірі 8,5 річних (п. 1. Договору SAMDN2828 від 10.08.2012 року). Станом на 23.05.2014 року на депозитному рахунку позивача № 9841 знаходяться грошові кошти у розмірі 45 956,52 доларів США) довідка № 44960906 від 23.05.2014 року. Загалом відповідач за договорами банківського вкладу з урахуванням відсотків зобов'язаний повернути грошові кошти, станом на квітень 2016 року, у розмірі 51 127, 54 (п'ятдесят одна тисяча сто двадцять сім доларів США ) 54 цента. Позивач неодноразово зверталася до відповідача із вимогою повернути грошові кошти, але кошти не повернуті. Після уточнення позовних вимог остаточно просила стягнути з відповідача на її користь за договорами банківських вкладів № SAMDN2828 від 10.08.2012 року та № SAMDN7034 від 28.12.2012 року суми вкладу у загальному розмірі 51127 доларів 54 центів.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 травня 2016 року позов ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу задоволено. Вирішено стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 за договорами банківських вкладів № SAMDN2828 від 10.08.2012 року та № SAMDN7034 від 28 грудня 2012 року суму вкладу у розмірі 51127,54 доларів США та судовий збір в сумі 6090 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить рішення скасувати та ухвали нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує на те, що матеріали справи не містять належних доказів укладення між сторонами договорів банківського вкладу та внесення коштів на рахунки відповідача.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги. Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, що зявились, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із частиною першою ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно із частиною першою ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

З огляду на закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах визначення договору банківського вкладу, - банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Положення статті 1059 ЦК України врегульовує питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору.

За змістом статті 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі.

Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8. Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9. Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10. Інструкції).

Пункт 10.1. Інструкції передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошових сум підтверджується договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 29 січня 2014 року № 6-149цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З пояснень представника відповідача вбачається, що діяльність відокремлених підрозділів Філії Кримського РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» припинена, доступу до первинної документації зазначеної Філії ПАТ КБ «Приват Банк» на цей час не має, тому відсутня можливість підтвердити або спростувати факт укладення договору, наявність та розмір заборгованості ПАТ КБ «Приват Банк» перед позивачем.

Судом встановлено, підтверджено оригіналом платіжного доручення № НОМЕР_1 від 28 грудня 2012 року, що в м. Сімферополь АР Крим 28.12.2012 року позивачем на рахунок № 9841, відкритий за договором з ПАТ КБ «Приватбанк» № SAMDN7034 були внесені 26846,57 доларів США.

Вказане платіжне доручення відповідає вимогам Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, містить всі необхідні реквізити, в тому числі підпис касира, затверджений електронним підписом САБ, відбиток штемпелю Банку. Зазначене представник ПАТ КБ «Приватбанк» підтвердив в судовому засіданні та в письмових додаткових поясненнях до апеляційної скарги.

Судова колегія вважає, що позивач довела факт укладення договору з ПАТ КБ «Приватбанк» № SAMDN7034 на виконання якого були внесені кошти 26846,57 доларів США.

Позивач зверталась до банку із заявами про повернення коштів. Заяви позивача були отримані банком, проте кошти їй не виплачено.

Відповідачем не доведено, що ПАТ КБ «Приватбанк» повернув зазначені кошти позивачу, не спростовані доводи позивача щодо обставин, підстав та умов внесення коштів на рахунок ПАТ КБ «Приватбанк».

За таких обставин, вказані грошові кошти підлягають стягненню з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь позивача.

Крім того, обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення відсотків за договором за 7 місяців 2014 року, за 2015 рік та по 11.04.2016 року в межах заявлених позивачем вимог.

За умовами договору з ПАТ КБ «Приватбанк» № SAMDN7034 від 28.12.2012 року, відсотки нараховуються за кожен календарний день по закінченню кожного цілого місяця, що пройшов з моменту укладення договору, в перший робочий день, що слідує за датою оформлення договору.

Оскільки по закінченню строку вкладу ОСОБА_1 не заявила про бажання забрати кошти, за умовами договору вклад автоматично подовжено на новий строк, який почався з дня, наступного за датою закінчення попереднього строку договору. Проценти за час нового строку нараховуються по процентній ставці для вкладів такого найменування та строку, які діяли в Банку на час закінчення попереднього строку вкладу. За неповний строк вкладу проценти виплачуються за зниженою вдвічі ставкою.

Позивач просить стягнути проценти за процентною ставкою 8,5% за 7 місяців 2014 року, за процентною ставкою 4,25 за 2015 рік та за 4 місяці 2016 року. Відповідач не довів, що у зазначені розрахункові періоди діяли інші процентні ставки.

Отже за 214 днів періоду з 30.05.2014 року по 30.12.2014 року, за ставкою 8,5 % річних, проценти становлять 1337,92 доларів США (26846,57 : 100 х 8,5 : 365 х 214).

За 365 днів періоду з 31.12.2014 року по 31.12.2015 року, за ставкою 4,25 %: річних, проценти становлять 1140,98 доларів США (26846,57 : 100 х 4,25).

За 101 день періоду з 01.01.2016 року по 11.04.2016 року, за ставкою 4,75 % річних, проценти становлять 315,72 долари США (26846,57 : 100 х 4,25% : 365 х 101).

Позивач наполягає, що протягом вказаних періодів жодного разу відсотки з рахунку не знімав. Зазначені обставини не спростовані відповідачем.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума вкладу 26846,57 доларів США та відсотки 3144,35 доларів США (1337,92 + 1140,98 + 315,72 = 3144,35)

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не з'ясовані обставини щодо отримання компенсаційних виплат за зверненням позивача до судів Російської Федерації на території Автономної Республіки Крим, не є підставою для відмови у позові, оскільки ці доводи не спростовують висновків судів про наявність невиконаних грошових зобов'язань відповідача за договорами банківського вкладу.

Що стосується інших обставин, на які посилається позивач, а саме щодо укладення договору № SAMDN2828 від 10.08.2012 року, судова колегія вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів внесення позивачем на депозитний рахунок ПАТ КБ «Приват Банк» відповідних грошових коштів.

Квитанції, надані позивачем (а.с.130-а 130-г) не відповідають вимогам Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492: містять підпис, який неможливо ідентифікувати, не містять печатки або штемпелю банку, на них відсутній електронний підпис САБ.

Квитанція на суму 2754,37 доларів США містить написи «выдано» та «указанную сумму получил», тому за змістом свідчить не про внесення коштів, а про зняття коштів.

Представник позивача в суді апеляційної інстанції надав картку № 774470 та наполягав на тому, що вона є електронною ощадною книжкою. Між тим із інформації про картку ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що зазначена карта є депозитною картою, а не електронною ощадною книжкою.

За таких обставин, підстав для задоволення позову в іншій частині немає.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України суд апеляційної інстанції має право змінити рішення суду першої інстанції, підставою для чого, згідно п.п. 2, 3, ч. 1 ст. 309 ЦПК України є невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 309, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 травня 2016 року змінити, в частині стягнення заборгованості за договором банківського вкладу № SAMDN2828 від 10.08.2012 року скасувати, у задоволенні цих позовних вимог відмовити.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 суму вкладу за договором № SAMDN7034 в розмірі 26846,57 доларів США та проценти 3144,35 доларів США, всього 29990,92 долари США.

Рішення апеляційного суду Харківської області набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді