ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/976/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарях - Цибулюк М.А., Кубів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів в порядку регресу

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів в порядку регресу.

Позовні вимоги мотивує тим, що в період шлюбу за спільні кошти було придбано трикімнатну квартиру АДРЕСА_1. Для придбання квартири позивачем укладено з ПАТ «АКБ Аркада» договір про іпотечний кредит № 53957 від 02.10.2007 року, відповідно до якого він отримав кредитні кошти в сумі 183 509,71 грн. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, стягнення суми, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, стягнення суми та визнання угоди недійсною, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року встановлено, що квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю позивача та відповідача. Даним рішенням ОСОБА_3 визнано зобов'язаною за кредитним договором і з неї стягнуто заборгованість щодо оплати кредитної заборгованості по кредитному договору в розмірі 62 250,00 грн., виходячи із розрахунку, що на момент припинення шлюбних відносин існувала заборгованість в розмірі 124 500,00 грн. Отже, кредитний договір, укладений ОСОБА_2 на придбання спільної квартири створює аналогічні обов'язки також і для ОСОБА_3, а тому вона є солідарним боржником у вказаному солідарному зобов'язанні, отже на неї в повному обсязі розповсюджуються такі ж самі обов'язки щодо повернення коштів, як і на ОСОБА_2, зокрема обов'язок по сплаті процентів за користування кредитними коштами. Зазначає про те, що загальна сума сплачених на погашення заборгованості по сплаті процентів становить 156 659,31 грн., а тому кожний з боржників мав сплатити по 78 329,65 грн. Натомість позивач, як солідарний боржник сплатив на погашення солідарної заборгованості по сплаті процентів 146 096,45 грн., а ОСОБА_3 лише 10 562,86 грн., отже з неї підлягає стягненню 67 766,79 грн. Вважаючи, що позивач як боржник, який виконав солідарне зобов'язання одноособово має право звернення до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів в порядку регресу.

Відповідач та її представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували та просили відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 27 жовтня 1995 року перебували в зареєстрованому шлюбі, якій рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2010 року було розірвано.

Під час шлюбу сторонами було набуто майно, квартиру АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстровано за позивачем. Квартира була придбана за спільні кошти подружжя (сторін), а також за грошові кошти, отриманого у ПАТ «АКБ «Аркада» кредиту в сумі 183 509,00 грн. на ім'я ОСОБА_2 - за договором про іпотечний кредит № 53957 від 02.10.2007 року.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, стягнення суми, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, стягнення суми та визнання угоди недійсною, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року встановлено, що квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю позивача та відповідача.

Судом визнано право власності за кожним із подружжя на ? частину квартири АДРЕСА_1 із стягненням з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1/ частини від залишку несплаченого кредиту по квартирі в сумі 62 250,00 грн. (124 500,00 грн.: 2), в задоволенні вимог ОСОБА_2 вважати ОСОБА_3 зобов'язаною за борговими зобов'язаннями перед ПАТ "ВТБ Банк", які виникають з кредитного договору №53957 від 02.10.2007 року в сумі кредиту 183509,71 грн., відповідно до набутої частки квартири АДРЕСА_1 відмовлено.

ОСОБА_3 погасила ОСОБА_2 половину залишку по кредиту, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 28.10.2015 року.

Наполягаючи на позовних вимогах позивач зазначав, що кредитний договір, укладений між ним та ПАТ «АКБ «Аркада» на придбання спільної квартири створює аналогічні обов'язки також і для ОСОБА_3, а тому вона є солідарним боржником у вказаному солідарному зобов'язанні, отже на неї в повному обсязі розповсюджуються такі ж самі обов'язки щодо повернення коштів, як і на ОСОБА_2, зокрема обов'язок по сплаті процентів за користування кредитними коштами. Зазначає про те, що загальна сума сплачених на погашення заборгованості по сплаті процентів становить 156 659,31 грн., а тому кожний з боржників мав сплатити по 78 329,65 грн.

Водночас, відповідно до ст.544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов'язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Тобто, солідарні зобов'язання - це зобов'язання, які характеризуються солідарним обов'язком або солідарною вимогою, що виникає у випадках, встановлених договором чи законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Солідарні зобов'язання виникають лише у випадках, спеціально передбачених договором або законом, як виняток із загального правила, оскільки зобов'язання із множинністю осіб, передбачаються частковими. До визначених законом випадків належать випадки неподільності предмета, сумісного заподіяння шкоди.

Разом з тим, судом встановлено, що 02 жовтня 2007 року між АКБ «Аркада» та ОСОБА_2 укладено договір про іпотечний кредит № 53957, відповідно до умов якого Банк передає Позичальнику кредитні кошти у сумі 183 509 грн. 71 коп. для участі у Фонді фінансування будівництва з метою інвестування в житлове будівництво згідно Договору про участь у Фонді фінансування будівництва № 53957 від 2 червня 2007 року на строк до 1 листопада 2027 року, а Позичальник зобов'язується на умовах договору повернути кредит в сумі 183 509 грн.71 коп. та сплатити проценти за користування кредитними коштами.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Заявлені позивачем вимоги про стягнення суми заборгованості по сплаті процентів з відповідача у солідарному порядку не узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказами, так як іпотечний договір був укладений між Банком та позивачем, а між сторонами по справі відсутні зобов'язальні (договірні) відносини, що виключає застосування до них ст. 544 ЦК України.

Оскільки наявність солідарного обов'язку по сплаті процентів за користування кредитом у відповідачів відсутня та з урахуванням положень ст. 11 ЦПК України, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості саме в солідарному порядку, не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд, керуючись принципом змагальності, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача не знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому позов задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ О.Р.ЛУЖЕЦЬКА