АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5329/16 Справа № 199/2953/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Єлізаренко І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року м. Дніпро

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Калиновського А.Б., Городничої В.С.

за участі секретаря Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія", третя особа ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовними вимогами до ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія", ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

В обґрунтування заявлених та уточнених позовних вимог позивач посилався на те, що 31 липня 2014 року на перехресті вул.Донецьке Шосе та вул.Шолохова в м.Дніпропетровську сталася ДТП за участю транспортних засобів ВАЗ-21063 державний номерний знак 8287ДН під керуванням ОСОБА_5 та ОСОБА_6, державний номерний знак НОМЕР_1 під його керуванням. Постановою Амур-Нижньодніпровсткого районного суду м.Дніпропетровська від 03 вересня 2014 року винним у вказаному ДТП було визнано ОСОБА_5 Його цивільно-правова відповідальність була застрахована в страховій СК "Еталон", а цивільно-правова відповідальність відповідача - у ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія". Висновком автотоварознавчої експертизи №0109/14/14 від 18 вересня 2014 року визначено суму спричиненого йому матеріального збитку 29 474 грн. 79 коп. З урахуванням того, що ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія" у строки, визначені цивільним законодавством не виплатила страхове відшкодування добровільно, просив стягнути з ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія" матеріальні збитки у розмірі 29 474 грн. 79 коп.; витрати на проведення експертизи у розмірі 800 грн.; пеню у розмірі 3 238 грн. 18 коп.; 3% річних у розмірі 205 грн. 92 коп.; збитки по інфляції у розмірі 4 922 грн. 29 коп. та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.(а.с.2-11,118-119).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, залишено без розгляду (а.с.214).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія" на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 29 474 грн. 79 коп.; пеню за несвоєчасне виконання грошового зобовязання у розмірі 3 238 грн. 18 коп.; три проценти річних у розмірі 205 грн. 92 коп.; інфляційні витрати - 4 922 грн. 29 коп. та витрати на проведення експертизи у розмірі 800 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія" на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 2 000 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат (а.с.155-156).

Не погодившись з ухваленим рішенням ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія" подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія" на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 22 579 грн. 83 коп., в іншій частині його позовних вимог відмовити (а.с.176-179).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль ОСОБА_6 державний номер НОМЕР_2 належить на праві власності позивачу ОСОБА_2 (а.с.58).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в СК "Еталон" (а.с.15)

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована в ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія", де ліміт за шкоду, заподіяну майну визначено на рівні 50 000 грн. та франшиза встановлена у розмірі 1 000 грн. (а.с.166).

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 вересня 2014 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні ДТП, яке сталося 31 липня 2014 року та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Вказаною постановою суду було встановлено, 31 липня 2014 року о 16.30 год. ОСОБА_5, керуючи автомобілем ВАЗ-21063 державний номер в 8287ДН у м.Дніпропетровську на перехресті вул.Донецьке Шосе та вул.Шолохова, виконуючи поворот ліворуч на вул.Шолохова при вимкненій додатковій секції світлофору у вигляді стрілки не надав дорогу та скоїв зіткнення з автомобілем ОСОБА_6 державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався у зустрічному напрямку на зелений сигнал світлофору (а.с.12).

Відповідно до висновку експерта автотоварознавця №0109/14/14 від 18 вересня 2014 року вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля ОСОБА_6 державний номер НОМЕР_2 становить 29 474 грн. 79 коп. (а.с.16-49).

Вартість послуг експерта, які були сплачені позивачем становить 800 грн. (а.с.52).

ОСОБА_7 звернувся до ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія" із заявою про подію, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, 01 серпня 2014 року (а.с.13).

22 жовтня 2014 року ОСОБА_2 було подано заяву до ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія" про виплату страхового відшкодування (а.с.14).

Оскільки ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія" не було здійснено виплату йому страхового відшкодування, позивач звернувся до суду з вказаними вище позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 частково суд першої інстанції виходив з їх законності та обґрунтованості в цих межах, однак, повністю погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неповне зясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Так, спірні правовідносини регулюються Законом України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та Цивільним кодексом України.

Статтею 5 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 6 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, зборовю та/або майну потерпілого.

Згідно ст.22.1 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно до ст.1188 ЦК України, цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки настає у особи, винної у заподіяні збитків.

Відповідно до ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи ,розрахованої за правилами цього підпункту.

Тобто, на страховика покладено обовязок по відшкодуванню збитків спричинених ДТП у межах страхової суми, розмір відшкодування якої завжди зменшується на розмір франшизи встановленої договором страхування.

Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Отже, збитки у вигляді податку на додану вартість виникають виключно при ремонті транспортного засобу у платника зазначеного податку. При ремонті транспортного засобу в особи, яка не є платником такого податку. У розмірі збитку податок на додану вартість не включається, а тому не входить до складу витрат, повязаних із відновлювальним ремонтом автомобіля.

З матеріалів справи вбачається автомобіль ОСОБА_6 державний номер НОМЕР_2 належить на праві власності позивачу ОСОБА_2 (а.с.58).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в СК "Еталон" (а.с.15)

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована в ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія", де ліміт за шкоду заподіяну майну визначено на рівні 50 000 грн. та франшиза встановлена у розмірі 1 000 грн. (а.с.166).

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 вересня 2014 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні ДТП яке відбулося 31 липня 2014 року та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Вказаною постановою суду було встановлено, 31 липня 2014 року о 16.30 год. ОСОБА_5, керуючи автомобілем ВАЗ-21063 державний номер в 8287ДН у м.Дніпропетровську на перехресті вул.Донецьке Шосе та вул.Шолохова, виконуючи поворот ліворуч на вул.Шолохова при вимкненій додатковій секції світлофору у вигляді стрілки не надав дорогу та скоїв зіткнення з автомобілем ОСОБА_6 державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався у зустрічному напрямку на зелений сигнал світлофору (а.с.12).

Відповідно до висновку експерта автотоварознавця №0109/14/14 від 18 вересня 2014 року вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля ОСОБА_6 державний номер НОМЕР_2 становить 29 474 грн. 79 коп. (а.с.16-49).

Вартість послуг експерта, які були сплачені позивачем становить 800 грн. (а.с.52).

ОСОБА_7 звернувся до ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія" із заявою про подію, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, 01 серпня 2014 року (а.с.13).

22 жовтня 2014 року ОСОБА_2 було подано заяву до ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія" про виплату страхового відшкодування (а.с.14).

Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність винного у вказаному ДТП ОСОБА_5 була застрахована в ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія", приймаючи до уваги, що ліміт суми страхового відшкодування становить 50 000 грн. суд першої інстанції вірно дійшов висновку щодо визначення субєкту, відповідального за завдану шкоду, однак визначаючи суми страхового відшкодування не звернув уваги на наступне.

Цивільно-правова відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП - ОСОБА_5 застрахована в ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія", де ліміт за шкоду, заподіяну майну визначено на рівні 50 000 грн. та франшиза встановлена у розмірі 1 000 грн. (а.с.166).

Відповідно до висновку експерта автотоварознавця №0109/14/14 від 18 вересня 2014 року вартість матеріального збитку становить 29 474 грн. 79 коп., де вказано ціни запчастин+20%ПДВ" (а.с.16-49, 28).

З матеріалів справи вбачається доказів на підтвердження факту оплати проведення ремонту транспортного засобу у платника податку на додану вартість позивачем не надано.

Враховуючи, що страхове відшкодування завжди зменшується на розмір франшизи, приймаючи до уваги, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження оплати позивачем проведення ремонту транспортного засобу у платника податку на додану вартість, з відповідача ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія" повинно бути стягнуто страхове відшкодування за вирахуванням розміру франшизи -1 000 грн. та за вирахуванням 20% податку на додану вартість, у звязку з чим рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначеного розміру матеріальних збитків (суми страхового відшкодування) шляхом зменшення матеріальних збитків (суми страхового відшкодування) з 29 4774, грн. до 21 700 грн. 80 коп.

Стосовно висновків суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія" пені за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, три проценти річних та інфляційних витрат слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.988 ЦК України та ст.20 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховик зобовязаний на умовах договору страхування при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно ст.992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати, страховик зобовязаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до п.36.5 ст.36 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня в розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується пеня.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три проценти річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, у разі невиконання страховиком, в строк визначений законом або договором, обовязків за договором страхування настає відповідальність встановлена Законодавством України.

ОСОБА_7 звернувся до ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія" із заявою про подію, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, 01 серпня 2014 року (а.с.13).

22 жовтня 2014 року ОСОБА_2 було подано заяву до ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія" про отримання страхового відшкодування (а.с.14).

Враховуючи, що ОСОБА_2 було зроблено всі необхідні дії, спрямовані на отримання страхового відшкодування, приймаючи до уваги, що заява про виплату такого відшкодування ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія" була проігнорована, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання грошового зобовязання; три проценти річних та інфляційних витрат, однак, визначаючи їх розмір суд помилково виходив з суми завданих збитків у розмірі 29 474 грн. 79 коп., у звязку з чим в цій частині рішення суду першої інстанції також підлягає зміні наступним чином.

Так, ОСОБА_2 було подано заяву до ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія" про отримання страхового відшкодування 22 жовтня 2014 року. Останнім днем виплати страхового відшкодування є 19 січня 2015 року. З позовом ОСОБА_2 звернувся 20 квітня 2015 року, та просив стягнути вказані нарахування до 15 квітня 2015 року.

З урахуванням того, що сума завданих збитків наразі становить 21 700 грн. 80 коп., а кількість днів прострочення виконання зобовязання дорівнює 85 днів, з ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія" підлягає стягненню пеня в розмірі 2 419 грн. 73 коп., 3% річних в розмірі 155 грн. 18 коп. та інфляція в розмірі 3 629 грн. 90 коп. виходячи з наступного розрахунку:

- пеня:

дата початкудата закінченнякількість днівсума боргуоблікова ставка НБУрозрахункова ставка(%у рік)пеня
20.01.201505.02.20151721 700,8014,00%28,00%283
06.02.201503.03.20152621 700,8019,50%39,00%602,87
04.03.201515.04.20154221 700, 8030%60,00%1533,86
всього 85 2419,73

-3% річних :

дата початкудата закінченнякількість днівсума боргуФормула всього
19.01.201515.04.20158521 700,803% ? 85 / 365 ? 21 700,80 грн 155,18

- інфляція:

дата початкудата закінченнякількість днівсума боргуІндекс інфляціївсього
19.01.201515.04.20158521 700,801,1673 629, 90

Стосовно вимог позивача про стягнення з ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія" на його користь моральної шкоди, спричиненої незаконною бездіяльністю ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія" щодо безпідставного зволікання з виплатою йому страхового відшкодування слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.23.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є: моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

Отже, даним Законом передбачено, що право на відшкодування моральної шкоди від страховика має особа, яка отримала в результаті ДТП каліцтво або інше ушкодження здоровя.

З матеріалів справи вбачається будь-які докази на підтвердження отримання позивачем в результаті ДТП каліцтва чи іншого ушкодження здоровя відсутні.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія" на його користь моральної шкоди, у звязку з бездіяльністю ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія" щодо безпідставного зволікання з виплатою йому страхового відшкодування задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги щодо неможливості застосування до даних правовідносин такого виду відповідальності за невиконання зобовязання як інфляційні витрати та 3% річних не заслуговують на уваги, оскільки правовідносини, в яких замовник зобовязаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачається передача грошей як предмета договору або сплата їх як ціни договору, є грошовим зобовязанням. У звязку з чим слід дійти висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору страхування наземного транспорту, є грошовим зобовязанням через, що на них поширюється дія положення ст.625 ЦК України.

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі

№6-927 цс16 від 01 червня 2016 року.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції повинно бути змінено в частині стягнення з ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія" на користь ОСОБА_2 суми матеріальної шкоди, пені, трьох процентів річних, інфляційних витрат та рішення суду підлягає скасуванню в частині стягнення моральної шкоди з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 "Українська транспортна страхова компанія" про відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 березня 2016 року змінити, зменшивши стягнуту з приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" на користь ОСОБА_2 суму матеріальної шкоди з 29 4774, грн. до 21 700 грн. 80 коп.; суму пені з 3 238 грн. 18 коп. до 2 419 грн. 73 коп.; суму трьох процентів річних з 205 грн. 92 коп. до 155 грн. 18 коп.; суму інфляційних витрат з 4 922 грн. 29 коп. до 3 629 грн. 90 коп.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про відшкодування моральної шкоди відмовити.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді