Справа № 456/4141/15-ц
Провадження № 2/456/309/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2016 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого: судді Шрамка Р. Т.

з участю секретаря: Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів. В судовому засіданні, позивач уточнивши позовні вимоги пояснив, що в листопаді 2014р. на вимогу свого сусіда по гаражу ОСОБА_2, в гаражному кооперативі ім. Терешкової, що по вулиці В.Сидора 39, передав при двох свідках йому гроші у сумі 1850,00 грн., за його дозвіл і згоду у надбудові другого поверху прибудовою до гаража ОСОБА_1 В 2015 році перед початком будівництва другого поверху ОСОБА_1, дізнався від сусіда по гаражу ОСОБА_2, про виставлені претензії в усній формі, про те що ОСОБА_2, не дасть позивачу надбудуватися по спільній стіні по тій причині, що попередній власник у якого ОСОБА_1, купив гараж №522 у гаражному кооперативі. Ім.. Терешкової, що по вул.. В.Сидора 39, а саме у ОСОБА_3, не виплатив йому обіцяні гроші після продажу гаража позивачу, за спільну стіну у гаражі, яка по факту була збудована ОСОБА_2 Натомість, позивач звернувся до ОСОБА_3, з претензію, про невиплачені гроші, на що ОСОБА_3, відмовився від того що він винен ОСОБА_2 будь-які гроші, що напевно і служило мотивом для сусіда по гаражу ОСОБА_2 у наданні незгоди у надбудові. Позивач звернувся до ОСОБА_3 з листом стосовно вказаної проблеми, на що останній проігнорував вимогу. З метою вирішення даного конфлікту, позивач звернувся до сусіда по гаражу ОСОБА_2 з вимогою повернення виплачених йому коштів, оскільки позивачем попри стіну сусіда ОСОБА_2, було збудовано власну. По причині усної відмови, позивач звернувся із скаргою до голови гаражного кооперативу на що отримав пояснення від сусіда по гаражу ОСОБА_2, в яких він відмовився від надання згоди з безпідставних на його думку причин та відмовився від повернення грошей. Тому вважає, що дії ОСОБА_2 є незаконними та просить стягнути з ОСОБА_2 1850 (одна тисяча вісімсот пятдесят) грн. 00 коп., переданих коштів, інфляційних втрат в сумі 910 (девятсот десять) грн. 00 коп. та стягнути з ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 27000 (двадцять сім тисяч) грн. 00 коп., за які позивач планує побудувати свою стіну попри стіну сусіда ОСОБА_2, за стягнуті кошти та інфляційних втрат в сумі 910 (девятсот десять) грн. 00 коп., та судові витрати.

В судовому засіданні ОСОБА_1, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2, в судовому засіданні в задоволенні позову заперечив та пояснив, що з 1983р. являється членом гаражного кооперативу ім.. Терешкової та йому належить гараж за №521. В 1996р., його сусід по гаражу за №522, розпочав будівництво і за їхньою згодою ОСОБА_3, зобовязався повернути ОСОБА_2, половину коштів витрачених на зведення стіни. В 2014 році, ОСОБА_2, було розпочато будівництво прибудови до існуючого гаражу за №521. Майже в той самий час, позивач, якому зараз належить гараж №522, також почав будівництво прибудови до свого гаражу. Між ними була домовленість про те, що відповідач збудує суміжну стіну для їхніх прибудов до гаражів і позивач поверне половину затрачених на будову стіні коштів. Після завершення будівництва, відповідач озвучив позивачу загальну суму витрачену на суміжну стіну - 4200 грн. Позивач заперечень не мав, оскільки особисто підрахував витрати та через деякий час добровільно, без всякого примусу та тиску віддав замість 2100 грн. - 1850 грн. Вже після завершення будівництва прибудови до свого гаражу, позивач самовільно встановив опалубку та залив бетоном основу для будівництва другого поверху над основним гаражем №522 без повідомлення та погодження з власниками суміжних гаражів, тобто зі відповідачем та ОСОБА_5, власником гаража №523, чим порушив їхні майнові права, що і створило конфліктну ситуацію. На питання щодо його дій, позивач відповів нецензурною грубою лайкою та зазначив що питати їх нікого не буде, і такого дозволу на таку добудову він не потребує. Про цю ситуацію в усній формі було повідомлено голову кооперативу ОСОБА_6, щодо неправомірних дії позивача і також про те, що він не може дати згоду на будівництво другого поверху над гаражем №522, оскільки несуча суміжна стіна між їхніми основними гаражами № 521 та № 522 збудована без врахування будівництва будь-яких надбудов і не витримає додаткового навантаження. Внаслідок того, що попередній власник гаражу № 522 ОСОБА_3, будуючи свій гараж встановив на його стіну та дах поперечну балку та бетонні плити, тому його суміжна з гаражем №522 стіна, яку позивач хотів зробити несучою для другого поверху дала тріщину, яку видно при візуальному обстеженні. Кім того суміжна стіна, яку позивач хоче використати в якості основи для будівництва другого поверху свого гаражу збудована суто за кошти відповідача і тому вважає, що тільки відповідач вправі приймати будь-які рішення щодо неї. Через деякий час, позивач захотів будувати другий поверх вже на добудові до гаражу №522. І знову ж таки, суміжна стіна добудови та її фундамент, відповідачем не була розрахована на додаткові навантаження та не передбачала другого поверху, оскільки позивач не висловлював бажання будівництва другого поверху при зведенні добудови, i його про це не попереджав, коли я починав будівництво, тому не може дати згоду позивачу на будівництво другого поверху на добудові. Після відмови, позивач зажадав, щоб він повернув йому 1850 грн., які до будівництва другого поверху не мають жодного відношення. І те, що позивачем написано в заяві, що він дав 1850 грн. за дозвіл будувати другий поверх є неправдою та вводить в оману суд, оскільки на той час мови про будівництво другого поверху не було, а тому просив в задоволенні позовну відмовити.

Відповідач ОСОБА_3. в судовому засіданні позовні вимоги заперечив та вважає позов безпідставним те не обґрунтованим та пояснив, що ним було вирито котловани під гаражі як ОСОБА_2 так і ОСОБА_3. Дійсно в них в гаражному колективі існує домовленість, що власники будують стіну, яка є суміжною із сусіднім гаражем і кошти за цю стіну сплачують обоє. В спірному випадку так і було, ОСОБА_1 відшкодував кошти ОСОБА_7 за побудовану стіну. Те що він хоче добудувати є незаконно і він не поніс жодних витрат тому, в позов услід відмовити.

Відповідач ОСОБА_4, в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини своєї неявки хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач є власником гаражу №522, який знаходиться в гаражному колективі «ім..Терешкової», що по вул.. Сидора, 39 в м. Стрий Львівської області.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Позивач звернувся до суду з вимогами до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4, про стягнення з ОСОБА_2 1850 (одна тисяча вісімсот пятдесят) грн. 00 коп. та інфляційних втрат в сумі 910 (девятсот десять) грн. 00 коп. та стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів в умі 27000 (двадцять сім тисяч) грн. 00 коп. та інфляційних втрат в сумі 910 (девятсот десять) грн. 00 коп. та судового збору.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в 2014р., він придбав у гр.. ОСОБА_3, гараж №522, в гаражному кооперативі «ім..Терешкової», що по вул.. Сидора, 39 в м. Стрию Львівської області. При купівлі вказаного гаражу, відповідач ОСОБА_3, запевнив позивача, що гараж який він продає, немає будь-яких відхилень від будівельних норм та претензій, щодо подальшого його використання від сусідів немає. Однак в подальшому, до позивача звернувся відповідач ОСОБА_2, з матеріальними претензіями, а саме про необхідність сплатити йому половини суми за побудовану у спільній частці стіни. Суму зазначену ОСОБА_2, в розмірі 1850 грн., позивачем було йому добровільно сплачено, що не заперечується сторонами по справі. Крім того, в подальшому позивачем було розпочато реконструкцію вказаного гаражу, однак відповідач ОСОБА_2, не надає йому дозволу для будівництва другого поверху над гаражем, в результаті чого позивач був змушений звести стіну попри стіну відповідача, на що витратити додаткові кошти.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_3, грошові кошти в умі 27000 (двадцять сім тисяч) грн. 00 коп., які він планує використати на будівництво стіни попри стіну відповідача ОСОБА_2, мотивуючи вимоги тим, що при купівлі гаражу, відповідач запевнив позивача, що споруда яку він продає є якісною, що не відповідає, на думку позивача дійсності.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, письмових доказів.

Частина 1 статті 58 ЦПК України передбачає, що належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що між сторони по справі будь-яких посвідчених договорів не укладалось. Сторони визнали, що 1850 грн. це кошти сплачені за вартість суміжної стіни між їхніми гаражами. Будь-яких доказів, щодо понесених витрат, щодо будівництва інших стін, тощо позивачем не представлено тому, в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10, 58 - 61, 154, 209, 212, 214, 215, 218, 224 ЦПК України, ст.22, 321, 391 ЦК України суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_2 1850 (одна тисяча вісімсот пятдесят) грн. 00 коп. та інфляційних втрат в сумі 910 (девятсот десять) грн. 00 коп. та стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів в умі 27000 (двадцять сім тисяч) грн. 00 коп. та інфляційних втрат в сумі 910 (девятсот десять) грн. 00 коп. та судового збору відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_8