Справа № 291/632/16-ц
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

02 серпня 2016 року

Ружинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Нейла В.М.

секретар судового засідання - Герасимчук Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Ружині справу за позовом ОСОБА_1, представник - ОСОБА_2 до Вільнопільської сільської ради Ружинського району про визнання права власності на спадкове майно

встановив:

ОСОБА_1, через представника, звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що його мати ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Вчорайше Ружинського району Житомирської області, мала у власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт і призначила своїм спадкоємцем ОСОБА_1.

На даний час ОСОБА_1 бажає отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно, однак зробити цього не може із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього. Тому просить суд визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок в порядку спадкування.

В суд сторони не з'явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивач, її представник позовні вимоги підтримує, а відповідач - визнає повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі свідоцтва про право на спадщину за законом , посвідченого завідуючою Ружинської державної нотаріальної контори Ходаківською Л.М. 05.09.2001 року, вбачається, спадкоємцем майна померлого 10.05.1998 року ОСОБА_5 є ОСОБА_3, а спадкове майно складається з жилого будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.36).

З технічного паспорта на вказаний житловий будинок, який виготовлений КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" 10.09.2014 р., вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1 побудований в 1970 році (а.с.8-11).

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна, отриманої Ружинським районним судом Житомирської області 02.08.2016 р., відомості про об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_2 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні(а.с.22).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Вчорайше Ружинського району Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ( а.с.5).

З заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області 10.02.2011 року, вбачається, що ОСОБА_3 зробила заповітне розпорядження і заповіла все належне їй на час смерті майно сину ОСОБА_1.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті.

Зі спадкової справи № 18, заведеної 08.09.2011 р. Ружинською державною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3, вбачається, що вона залишила заповіт, а спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3прийняв ОСОБА_1.

Таким чином, суд приходить до переконання, що право позивача на прийняття спадщини своєї матері батьків реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з його вини.

Однак, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Ружинського районного нотаріального округу Житомирської області Власюка П.В. від 25.04.2014 р. № 143/02-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1, з тих підстав, що отримане ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок що розташований за адресою: АДРЕСА_1, не було зареєстроване у відповідному органі який проводив реєстрацію прав власності на нерухоме майно, що свідчить про те, що ОСОБА_3 право власності на вищевказаний будинок за життя не набула.

Крім того, з поданих документів встановлено наявність самочинно збудованих будівель і споруд та суттєву невідповідність загальної площі будинку.

Відповідно до вимог ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як вбачається з технічного паспорта, жилий будинок по АДРЕСА_1 збудований у 1975 році, погріб під частиною госп.будівлі, прибудова, сарай-літня кухня, ганок, вхід до підвалів - збудовані у 2002 році.

Відповідно до чинного на час будівництва вказаного будинку законодавства, а саме ст.101 ЦК УРСР в редакції 1963 року в особистій власності громадянина міг бути один жилий будинок або частина одного будинку. Аналогічна норма закріплена у ч.2 ст.120 ЦК УРСР в редакції 1963 року, яка регулює власність колгоспного двору.

Будівлі у сільській місцевості не підлягали державній реєстрації, оскільки дія інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР» від 31.01.1966 року не поширювалась на сільську місцевість, тому їх облікування прово-дилось шляхом внесення відповідних даних у погосподарські книги сільських рад.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» 16 грудня 1993 року N 3718-XII, у зв'язку з прийняттям Закону України "Про власність" втратили чинність норми цивільного кодексу УРСР 1963 року, які регулювали відносини колгоспного двору, а тому реєстрація права власності житлових індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і спо-руд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт проводиться на загальних

підставах, а прийняття їх в експлуатацію проводиться відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 24.04.2015 № 79, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 травня 2015 р. за № 547/26992.

З рішення виконкому Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області від 15 жовтня 2014 року № 59 «Про впорядкування нумерації домоволодінь» вбачається, що ОСОБА_1 користується жилим будинкуо, розташованим за адресою: АДРЕСА_2.

Таким чином, суд визнає за позивачем право власності на житловий будинок АДРЕСА_2, без господарських

споруд і будівель, які, на думку суду, збудовані самочинно.

Оскільки ОСОБА_3 за життя юридично не набула права власності на жилий будинок по АДРЕСА_2 в зв`язку з непроведенням державної реєстрації, то позивачу як її спадкоємцю через відсутність іншого визначеного законом порядку факт законного набуття за життя спадкодавцем права власності на нерухомість необхідно встановити рішенням суду, а тому з вищевикладених підстав позовні вимоги ОСОБА_1підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.1216,1217,1223,1233-1236,1261,1268,1296 ЦК України, Указом Президії Верховної Ради СРСР «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних жилих будівель» від 26.08.1948 р., Законом УРСР «Про сільську Раду депутатів трудящих» від 02.07.1968 р. ст.ст. 209, 212,213,215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, 1969 року народження, уродженцем м.Екибастуз Павлодарської області, Казахстан, право власності на спадкове майно ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Житомирської області через Ружинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. М. Нейло.