Суддя Глібко О. В.
Cправа № 644/5044/16-ц
Провадження № 4-с/644/49/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 року

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Глібко О.В.,

при секретарі - Семеренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, зацікавлені особи - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», Головний державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2, начальник Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання неправомірною бездіяльності та дій державного виконавця та начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харкова головного територіального Управління юстиції в Харківській області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова зі скаргою на бездіяльність та дії державного виконавця та начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харкова головного територіального Управління юстиції в Харківській області, в якій просить зупинити стягнення з нього за виконавчим листом, виданим Орджонікідзевським районним судом м. Харкова 10.06.2015р. на користь ПАТ КБ «Приватбанк»; зупинити реалізацію арештованого за даним виконавчим провадження транспортного засобу; визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харкова ГТУЮ в Харківській області ОСОБА_2 по незазначенню в постанові про повернення виконавчого документу від 09.06.2016 року по виконавчому провадженню № 48033429 про зняття арешту; зобовязати головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу ДВС м. Харкова ГТУЮ в Харківській області ОСОБА_2 скасувати арешт на майно останнього та повернути арештований автомобіль НОМЕР_1; визнати неправомірними дії начальника Орджонікідзевського відділу ДВС м. Харкова ГТУЮ в Харківській області ОСОБА_3 по підписанню ним постанови про повернення виконавчого документа від 09.06.2016 року по виконавчому провадженню № 48033429 без зазначення в цій постанові інформації про зняття арешту, накладеного на майно боржника; визнати неправомірною бездіяльність начальника Орджонікідзевського відділу ДВС м. Харкова ГТУЮ в Харківській області ОСОБА_3 по не складанню ним постанови про зобовязання скасування зняття арешту, накладеного на майно боржника у виконавчому провадженні №48033429 з зазначенням відомості про ці дії.

В обґрунтування скарги посилався на те, що 02.06.2016 року боржником було здано до Орджонікідзевського відділу ДВС ХМУЮ клопотання про повернення виконавчого документа до суду та повернення йому вилученої автомашини, а також прохання виконати вимоги ч.ч. 2, 3 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» та надати йому або його представнику на руки документи, які підтверджують виконання цих вимог. При цьому, державний виконавець в постанові від 09.06.2016 року про повернення виконавчого документа по виконавчому провадженню № 48033429, складеного за результатами розгляду вищевказаного клопотання, не виконано вимоги ч.ч. 2, 3 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» та не зазначено в ній про зняття арешту, накладеного на майно боржника, а також, незважаючи на заяву ОСОБА_1, не видано останньому копій постанов, для предявлення їх до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно, а також не скасовано акт опису й арешту майна транспортного засобу «WOLKSWAGEN TPANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_2, зеленого кльору та постанову від 01.03.2016 року про арешт цього транспортного засобу та заборони його відчуження та не надано його разом з вищевказаною постановою особою, яка зберігає майно. Також вказав, що при здійсненні виконавчої дії складання вищевказаної постанови від 09.06.2016 року та державним виконавцем було порушено права боржника, передбачені ст. 19 Конституції України, у звязку із чим ОСОБА_1 і звернувся із даною скаргою до суду.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав та просив задовольнити.

Представник начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_3 ОСОБА_5 проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що доводи скаржника та його представника безпідставні та не ґрунтуються на вимогах законодавства. Пояснив, що в провадженні Орджонікідзевського ВДВС перебувало зведене виконавче провадження за декількома постановами судового виконавця було накладено арешт як на все рухоме майно боржника ОСОБА_1, так і арешт 01.03.2016 року на автомобіль НОМЕР_3. В подальшому провадження за виконавчими провадженнями №49943779, № 48033429 було закрито і повернуті виконавчі документи. Але станом на час розгляду скарги в провадженні Орджонікідзевського ВДВС продовжує перебувати виконавче провадження № 34964504, за яким в якості забезпечення виконання також 09.06.2016 року накладено арешт на автомобіль боржника ОСОБА_1, у звязку із чим судовим виконавцем не вирішувалось питання про зняття арешту під час винесення постанови про повернення виконавчого документу.

Головний державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2 у судове засідання не прибула, про час та місце розгляду скарги повідомлялась своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» також заперечував проти задоволення скарги, як безпідставної та не обґрунтованої.

Третя особа ОСОБА_4 також проти задоволення скарги заперечував, просив відмовити у її задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та зведеного виконавчого провадження № 50959408, вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 34964504, на виконанні в Орджонікідзевсьскому ВДВС м. Харкова ГТУЮ перебували виконавчі листи, видані Орджонікідзевським та Дзержинським районними судами м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів на підставі трьох рішень суду, які були обєднані в одне зведене провадження № 50959408

Постановою державного виконавця № 34965504 було накладено арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 22.10.2012 року. Постановою державного виконавця № 49943779 було накладено арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 25.01.2016 року. Постановою державного виконавця № 48033429 було накладено арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 01.03.2016 року.

При проведенні виконавчих дій по виявленню зареєстрованого за ОСОБА_1 майна, державним виконавцем встановлено, що боржнику на праві власності належить транспортний засіб «WOLKSWAGEN TPANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_2, тому постановою № 48033429 від 01.03.2016 року державним виконавцем також було накладено арешт майна та оголошення заборони його відчуження, а саме на автомобіль НОМЕР_1.

09.06.2016 року постановою державного виконавця № 48033429 було повернуто виконавчий документ у звязку із тим, що 18.05.2016 року ухвалою апеляційного суду Харківської області було відкрито апеляційне провадження по справі №644/610/15-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення і може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Копію такої постанови державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборон на його відчуження та боржнику. Дана постанова може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в ч.8 ст.57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам, призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акту опису майна видається боржнику, стягувачу, а у разі якщо обовязок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігачу.

До підстав зняття арешту належать закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав.

Іншою підставою для завершення виконавчого провадження є повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав. Так виконавчий документ повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду, крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню.

У ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

В усіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Положеннями ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена у 10-денний строк до суду.

У випадку прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу, якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Таким чином, скасування ( зняття) арешту відповідно до вимог ст.ст. 50, 60 вказаного Закону є обовязковим лише при закінченні виконавчого провадження (стаття 49) або повернення виконавчого документу до суду, або іншого органу, який його видав (ст. 48 Закону).

На підставі викладеного, суд вважає що судовий виконавець під час прийняття постанови про повернення виконавчого документу від 09.06.2016 року, повинен був вирішити питання про зняття заходів забезпечення, в тому рахунку вирішити питання про зняття арешту, накладеного на автомобіль НОМЕР_4. Таким чином, в даній частині скарга підлягає задоволенню.

Однак, при цьому, суд відмовляє ОСОБА_1 в частині зобовязання судового виконавця передати транспортний засіб ОСОБА_1 від ОСОБА_4, так як станом на час розгляду скарги даний автомобіль перебуває на відповідальному зберіганні у ОСОБА_4 Також, відповідно до матеріалів виконавчого провадження № 34964504, даний автомобіль перебуває під арештом, накладеним 09.06.2016 року. Крім того виконавче провадження №34964504 триває і досі, судове рішення, за яким відкрите виконавче провадження №34964504, не скасоване, виконавчий лист не визнаний таким, що не підлягає виконанню, а тому відсутні підстави для задоволення скарги у даній частині.

Крім того, представник ОСОБА_1 під час судового розгляду скарги просив суд зобовязати судового виконавця зняти всі інші арешти, накладені на майно ОСОБА_1 за іншими виконавчими провадженнями. Суд розглядає скаргу в рамках заявлених вимог, тому, як вбачається із скарги, ОСОБА_1 просить скасувати заходи забезпечення, які були накладені за виконавчим провадженням №48033429. Жодних уточнень до поданої скарги ні ОСОБА_1, ні його представник суду не надавали, а тому суд не вирішує питання щодо інших заходів забезпечення, накладених у зведеному виконавчому провадженні відносно боржника ОСОБА_1 Крім того, не підлягає скасуванню і акт опису й арешту майна транспортного засобу «WOLKSWAGEN TPANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_2, на підставі якого і продовжує зберігатись під арештом вказаний автомобіль.

Також суд відмовляє ОСОБА_1 в іншій частині скарги за необґрунтованістю доводів скаржника.

Керуючись ст.ст.383, 385-387 ЦПК України, ст.ст. 18-20, 22, 24, 26, 48-50, 57, 59, 60 Закону України «Про виконавче провадження», -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1, зацікавлені особи - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», Головний державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2, начальник Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання неправомірною бездіяльності та дій державного виконавця та начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харкова головного територіального Управління юстиції в Харківській області задовольнити частково.

Зобовязати головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції скасувати постанову №48033429 від 01.03.2016 року про накладення арешту на майно та оголошення заборони його відчуження, а саме на автомобіль НОМЕР_1, який належить боржнику ОСОБА_1, зареєстрованому за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 54/47, кв. 41.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: