Ухвала

іменем україни

31 серпня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Савченко В.О., Іваненко Ю.Г., Черненко В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення грошової компенсації вартості частки в спільному майні подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Луганської області від 18 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення грошової компенсації вартості частки в спільному майні подружжя, посилаючись на те, що з 19 лютого 1999 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, за час якого ними придбано майно, у вигляді предметів домашнього побуту на суму 5 100 грн та за спільні кошти спільними зусиллями виконані значні ремонтні роботи по облаштуванню будинку АДРЕСА_1, в якому вони проживали та зведені нові будівлі гаражу, сараю, бані, встановили нові ворота та огорожу на загальну суму 116 500 грн.

Збільшивши позовні вимоги під час розгляду справи, ОСОБА_4 просила стягнути з відповідача на свою користь 94 350 грн 50 коп.

Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 18 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію частки в спільному майні подружжя в розмірі 60 800 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 18 січня 2016 року зазначене рішення районного суду скасовано й ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

У порядку поділу майна подружжя виділено ОСОБА_4 - диван вартістю 1 000 грн, ОСОБА_5 виділено: кухонні меблі вартістю 1 500 грн, кухонний куточок вартістю 500 грн, газову колонку - 600 грн і пральну машину - 1 500 грн, стягнуто з відповідача на користь позивача грошову компенсацію різниці вартості майна в розмірі 1 550 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за виконані будівельно-ремонтні роботи в жилому будинку АДРЕСА_1 в розмірі 58 250 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення апеляційного суду скасувати й передати справу на новий апеляційний розгляд, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не встановлено.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарств догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За правилами ч. 1 ст. 61 СК Україниоб'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України, ч. 2 ст. 364 ЦК України поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ в натурі частки із спільного майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 ЦК), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. п. 22, 23, 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, установивши, що вартість виконаних сторонами ремонтних робіт з покращення житлових умов в будинку, а також виконаних будівельних робіт та будівельних матеріалів становить 116 500 грн, дійшов вірного й обґрунтованого висновку, що на користь позивача підлягає стягненню Ѕ частина вказаної суми. При цьому, судом з урахуванням домовленості сторін вірно розподілено речі домашнього побуту.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_5 на увагу не заслуговують та висновків суду не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що апеляційним судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Луганської області від 18 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

Ю.Г.Іваненко

В.А. Черненко