Справа № 541/1374/16-ц
Провадження №2/541/718/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 липня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої, судді - Куцин В. М.,

при секретарі - Борисенко М. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 який перебуває на утриманні позивача. Просила стягувати з відповідача на утримання сина на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття, так як відповідач є працездатим, працює, інших утриманців не має, в змозі надавати матеріальну допомогу, однак не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання сина.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши суду, що вони спільно з чоловіком не проживають, хоча перебувають у зареєстрованому шлюбі, добровільно визначити порядок та розмір сплати допомоги на утримання сина вони не змогли, тому вона звернулася до суду з позовом.

Відповідач заявлені позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову.Суду пояснив, що за сімейними обставинами він не проживає спільно з дружиною та сином. Син перебуває на утриманні позивачки, він періодично надавав допомогу на утримання сина однак в недостатньому розмірі.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає розмір аліментів, який в будь-якому разі не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.2). Від цього шлюбу 10 липня 2013 року народився син ОСОБА_4, батьками якого є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.3). Неповнолітній син ОСОБА_3 10 липня 2013 року перебуває на утриманні позивача, що обєктивно підтверджується довідкою голови будинкового комітету від 09.06.2016 року та випливає з пояснень сторін наданих суду (а.с 4).

Згідно повідомлення позивача, що не заперечується відповідачем, відповідач ОСОБА_2 І, . працює та має постійні доходи.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним,тому позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1п.1 ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання.

Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 5 Закону України від 08.07.2011 року „Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли.

В звязку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь держави 551 гривні 20 копійок судового збору, від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 180, 182 СК України, ст. 5 Закону України "Про судовий збір", ст.ст.10, 11, 81, 88, 174, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити .

Стягувати із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 області, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого Східно-Українська геофізична експедиція ДГП Укргеофізика (село Розшосенці вулиця Леніна,1 Полтавського району Полтавської області) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання неповнолітньої сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 09 червня 2016 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Рішення допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 551 гривню 20 коп. судового збору від сплати якого при зверненні до суду був звільнений позивач.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного судуПолтавської області, через Миргородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_5