Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/1134/16 Головуючий у 1 інстанції: Воробйов А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Панкеєва О.В

ОСОБА_2

при секретарі: Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 грудня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сбербанк Росії» про визнання недійсним окремих пунктів договору та стягнення суми збитків,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що 25.09.2012 року вона укладе із відповідачем ОСОБА_4 №263/97/306051 про відкриття депозитного рахунку (вклад „Стабільний") за умовами якого поклала на депозит у відповідача 100 000 російських рублів під 7,7% річних до 25.09.2015 року.

При укладанні Договору співробітник банку запевнив її, що саме ці умови є головними на що необхідно зосередити увагу. Більш того він, роз'яснюючи умови Договору виділив маркером частини змісту пунктів 2.2, 2.5, 2.3. В наслідок наданої інформації вона була впевнене, що розмістила депозит саме на три роки під постійний відсоток.

Коли сплив термін дії Договору, вона звернулась до банку за виплатою відсотків. їй було сплачено 12 241,6 російських рублів. На її питання,чому сума відсотків є значно меншою ніж передбачено п.п.2.4, 2.5, було роз'яснено, що у відповідності до п.2.6 Договору сума відсотків за депозитом не є сталою, має змінюватися щорічно шляхом договорів про внесення змін до Договору. Більш того п.2.7 Договору відповідачу в односторонньому порядку надається право втричі зменшувати процентну ставку за Договором.

Також вважає, що умови договору, викладені в п.п.2.6, 2.7 порушують її права, як споживача банківської послуги, яку мав надати їй відповідач. Вказані пункти та сама конструкція Договору мають ознаки несправедливих умов та нечесної підприємницької практики. Внаслідок таких порушень, вона недоотримала відсотки на які обґрунтовано розраховувала при укладанні Договору.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд, визнати недійсними п.п. 2.6, 2.7 Договору №263/97/306051 про відкриття депозитного рахунку (вклад „Стабільний") укладений 25.09.2012 року між нею та відповідачем; стягнути з відповідача на її користь недоплачені відсотки за період з 26.09.2013 року по 25.09.2015 року у сумі 10 858,4 російських рублів; судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Суд першої інстанції, відмовляючи у позові, правильно виходив з відсутності підстав вважати недійсними окремі пункти договорів.

Так, судом враховано, що у договорі на час його підписання, були зазначені всі суттєві умови, в тому числі ті, що стосуються процентної ставки за депозитом, з якими була ознайомлена позивач.

Позивач підписала договір, підтвердила згоду на його умови, отримала один екземпляр договору.

Нею не надано жодних переконливих доказів на підтвердження того, що вона не мала можливості ознайомитися зі змістом договору та зясувати основні його положення в тому числі ті, які стосуються порядку визначення процентної ставки у разі розміщення вкладу понад 1 рік.

Судом першої інстанції мотивований висновок про відсутність у договорі несправедливих умов з огляду на положення Закону України «Про захист прав споживачів». Так, ознаками несправедливості умов договору є порушення ними принципу добросовісності та істотний дисбаланс договірних прав і обовязків з завданням шкоди споживачеві.

Позивачкою не доведено, що не усвідомлення та не зясування нею умов договору щодо порядку визначення процентної ставки, зокрема положень договору, за якими така ставка визначається щороку, а у разі неявки споживача зменшується до 1/3 частини, відбулося внаслідок нечесної підприємницької практики відповідача.

Крім того, судом враховано, що укладений позивачкою депозитний договір є публічним, його умови офіційно оприлюднені, відповідають Умовам банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Сбербанк Росії».

За ст. 10 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тож позивачем не доведено факт приховання або ненадання банком інформації щодо умов договору, або інших неправомірних дій банку, що зумовили укладення нею депозитного договору. Також не можна зробити висновок про те, що умови договору надані у нечіткій або незрозумілій формі враховуючи, що у договорі міститься застереження про зміну процентної ставки шляхом погодження її сторонами та передбачений порядок зміни ставки у разі відсутності такого щорічного погодження.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення аплеяцйної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 грудня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: