Справа № 465/926/06 Головуючий у 1 інстанції: Лозинський Б.М.
Провадження № 22-ц/783/4433/16 Доповідач в 2-й інстанції: Монастирецький Д.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Кабаля І.І., Копняк С.М.,

секретаря Бохонко Е.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 18 квітня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2, за участі заінтересованої особи - ОСОБА_3, на бездіяльність державного виконавця Залізничиного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Барилко Людмили Володимирівни, -

в с т а н о в и л а:

26 травня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з скаргою на бездіяльність державного виконавця Залізничного ВДВС ЛМУЮ Барилко Людмили Володимирівни щодо нездійснення індексації розміру аліментів визначених в твердій грошовій сумі. Свою скаргу мотивувала тим, що в провадженні державного виконавця Залізничного ВДВС ЛМУЮ Барилко Л.В. знаходиться виконавчий лист № 2-926/06 р., виданий на виконання рішення Франківського районного суду м. Львова від 22 лютого 2006 року про стягнення з ОСОБА_3 на її користь, аліментів на утримання дочки - ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі, в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 09 грудня 2005 року, і до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 184 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Однак, всупереч даній вимоги державний виконавець не здійснює індексацію аліментів починаючи з 09 грудня 2005 року. Вважає таку бездіяльність неправомірною.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 25 вересня 2015 року скаргу ОСОБА_2 - задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Барилко Людмили Володимирівни щодо непроведення індексації сум аліментів за виконавчим листом №2-926/06 р., виданим 16.03.2006 р. на виконання рішення Франківського районного суду м. Львова від 28.02.2006 року.

Зобов'язано державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Барилко Людмилу Володимирівну здійснити перерахунок розміру аліментів, що підлягають стягненню за виконавчим листом Франківського районного суду м. Львова № 2-926/06 р. від 16.03.2006 р. з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2 на утримання дочки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з врахуванням індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», починаючи з 09 грудня 2005 року та обчислити у зв'язку з цим розмір заборгованості по аліментах боржника ОСОБА_3 з врахуванням вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», про що видати стягувачу - ОСОБА_2 довідку.

Зобов'язано державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Барилко Людмилу Володимирівну при виконанні виконавчого листа Франківського районного суду м. Львова № 2-926/06 р. від 16.03.2006 р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання дочки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 гривень щомісячно проводити індексацію розміру аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 01 лютого 2016 року апеляційну скаргу державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Барилко Людмили Володимирівни - задоволено частково.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 25 вересня 2015 року - скасовано, передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою в задоволенні скарги ОСОБА_2 - відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2, вважає її незаконною, оскільки при її постановленні судом першої інстанції були допущені порушення норм матеріального та процесуального права. Не погоджується з висновком суду про те, що аліменти не входять до складу об'єктів індексації, передбачених в ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», оскільки відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» до об'єктів індексації віднесені грошові доходи громадян, одержані в гривні на території України і які не мають разового характеру. Державний виконавець Барилко Л.В. не вчинила жодних дій для проведення індексації аліментів при виконанні рішення про їх стягнення. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її скаргу в повному обсязі.

Учасники цивільного процесув судове засідання не з'явились, хоча належним чином у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України були повідомлені про день і час судового засідання (т. 2 а.с. 122, 123, 124, 125), тому відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи, який відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_2, за участю заінтересованої особи - ОСОБА_3, на бездіяльність державного виконавця Залізничиного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Барилко Людмили Володимирівни, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки, ні Кабінетом Міністрів України, ні Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» не встановлено виплату аліментів як об'єкта індексації, жодного прострочення по виконанню рішення Франківського районного суду м. Львова від 28.02.2006 року не існує, тому державний виконавець Залізничного ВДВС ЛМУЮ Барилко Людмила Володимирівна діяла в межах чинного законодавства та не порушила жодних норм такого, а бездіяльності з боку державного виконавця Залізничного ВДВС ЛМУЮ не має.

Проте погодитися з такими висновками суду першої інстанцї не можна, оскільки такі зроблені із неповним з'ясуванням обставин справи та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. ст. 1 та 5 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Крім того, виконання судових рішень це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період із надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Отже, завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинення таких дій державним виконавцем є фактичною перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до статті 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що зазначеним вимогам рішення (ухвала) районного суду не відповідає з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні в Залізничному відділі державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції (державний виконавець Барилко Л.В.) перебуває виконавчий лист № 2-926/06 р., виданий 16.03.2006 року Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 09.12.2005 року і до повноліття дитини.

19.05.2006 року на виконання зазначеного виконавчого листа державним виконавцем було винесено розпорядження про стягнення з ОСОБА_3 аліментів та скеровано по місцю отримання доходів боржника СП «Ройєк-Львів», де із заробітної плати боржника щомісячно проводиться стягнення аліментів в розмірі 500 гривень.

У зв'язку із проведенням стягнення аліментів в розмірі 500 гривень без індексації ОСОБА_2 звернулась 29.04.2015 року зі скаргою до Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції.

За результатами розгляду такої скарги ОСОБА_2, 07.05.2015 року в.о. начальника Залізничного ВДВС ЛМУЮ Кмита М.В. скаржниці була дана письмова відповідь № 7458, в якій було повідомлено про те, що аліменти за виконавчим листом № 2-926/06 р., виданим 16.03.2006 року Франківським районним судом м. Львова, стягуються в розмірі 500 гривень в місяць. У відповідності до ст. 184 СК України встановлено, що розмір аліментів визначений судом в твердій грошовій сумі підлягає індексації, однак складність проведення індексації аліментів полягає в тому, що ні в Законі України «Про індексацію грошових доходів населення», ні в порядку № 1078 аліменти не вказані серед об'єктів, які підлягають індексації. Тому державна виконавча служба відмовила одержувачу аліментів у їх перерахунку з урахуванням індексації і роз'яснила про право звернутись в суд із заявою про роз'яснення рішення суду (т. 1 а.с. 50).

Проте і вказана відмова не ґрунтується на вимогах закону.

Частиною 2 ст. 51 Конституції України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошові сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошові сумі.

Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою, визначеною судом на утримання дитини до її повноліття.

Частина друга статті 184 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Порядок виконання рішень про стягнення аліментів визначений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», а також п. 7.5 Інструкції про проведення виконавчих дій, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5.

Згідно із ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.

Частиною ч. 2 ст. 8 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що за наявності підстав, визначених цим законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

Таким чином обов'язок проведення індексації розміру аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення, керуючись при цьому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року за № 1078, з наступними змінами та доповненнями.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі і оплата праці (грошове забезпечення), з якої відраховують аліменти.

Під індексацією мається на увазі таке збільшення доходів населення, яке б дало можливість хоча б частково відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Щомісячно Міністерством статистики України обчислюється і не пізніше 10 числа наступного місяця публікується індекс споживчих цін (показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари і послуги для населення).

З огляду на викладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції на вищевказані положення закону уваги не звернув, на порушення вимог ст. ст. 210, 212, 213 ЦПК України не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи, чим допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постановлена ухвала - скасуванню з постановленням нової - з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305 ч. 2, 307 ч. 2 п. 2, 312 ч. 1 п. 2, 313, 314 ч. 1 п. 6, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 18 квітня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою:

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Барилко Людмили Володимирівни щодо непроведення індексації сум аліментів за виконавчим листом № 2-926/06 р., виданим 16.03.2006 року на виконання рішення Франківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2006 року.

Зобов'язати державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Барилко Людмилу Володимирівну здійснити перерахунок розміру аліментів, що підлягають стягненню за виконавчим листом Франківського районного суду м. Львова № 2-926/06 р. від 16.03.2006 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з врахуванням індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», починаючи з 09 грудня 2005 року та обчислити у зв'язку з цим розмір заборгованості по аліментах боржника ОСОБА_3 з врахуванням вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», про що видати стягувачу - ОСОБА_2 довідку.

Зобов'язати державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Барилко Людмилу Володимирівну при виконанні виконавчого листа Франківського районного суду м. Львова № 2-926/06 р. від 16.03.2006 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 гривень щомісячно, проводити індексацію розміру аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Монастирецький Д.І.

Судді: Кабаль І.І.

Копняк С.М.