№ 2/637/123/16
№ 637/210/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

21 квітня 2016 року с.м.т. Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Островської Н.І.,

за участю секретаря Катренко Ю.С.,

позивач: представник за довіреністю ОСОБА_1,

відповідач: представник за довіреністю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду с.м.т. Шевченкове Шевченківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Грозянське» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння ,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вимогою про витребування належної їй земельної ділянки, яка перебуває у незаконному володінні сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Грозянське».

Як підставу позову зазначила, що у 2008 році між ОСОБА_4 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Грозянське» /далі СТОВ »Грозянське»/ строком на 5 років був укладений договір оренди належної їй на праві власності земельної ділянки площею 5,9458 га, що розташована на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області. 28.08.2013 року ОСОБА_4 померла. Позивач зазначає, що 10.03.2015 року нею була прийнята спадщина після смерті ОСОБА_4.

Позивач також вважає, що оскільки земельна ділянка була передана ОСОБА_4 в користування СТОВ «Грозянське» в 2008 році, то дія договору оренди землі закінчилася в 2013 році. Відповідно до п. 35 укладеного договору його дія припиняється в разі закінчення строку, на який було укладено договір.

Звернувшись 05.06.2015 року до СТОВ «Грозянське» щодо повернення земельної ділянки в звязку із закінченням дії договору оренди землі, відповіді не отримала, що, вважає є порушенням товариством вимог п. 21 укладеного договору, за яким орендар повертає орендодавцю земельну ділянку після припинення дії договору. Таким чином, СТОВ «Грозянське» порушило зобовязання за договором оренди землі і не передало земельну ділянку після закінчення дії договору. Оскільки на теперішній час СТОВ «Грозянське» використовує земельну ділянку без достатніх правових підстав, позивач просить витребувати спірну земельну ділянку площею 5,9458 га, кадастровий номер: :02:001:0005, розташовану на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області, належну їй на праві власності, із незаконного володіння відповідача.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача позов не визнала, заперечувала проти його задоволення, посилаючись на його безпідставність зазначила, що СТОВ «Грозянське» є орендарем земельної ділянки площею 5,9458 га на підставі договору оренди землі, укладеного з ОСОБА_4, який зареєстрований Шевченківським районним відділом земельних ресурсів 23.02.2012 року за № 01097. На момент підписання договору оренди землі та його державної реєстрації ОСОБА_4 мала повний обсяг дієздатності, волевиявлення було вільним та відповідало її внутрішній волі. У відповідності до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 21 Закону України «Про оренду землі» містить підставу - смерть орендодавця як підставу припинення договору оренди землі. Оскільки договір оренди землі з ОСОБА_4 був підписаний та зареєстрований до моменту відкриття спадщини, то право власності на земельну ділянку, яку успадкувала позивач, було обтяжено зобовязанням з передачі земельної ділянки в оренду СТОВ «Грозянське».

Заперечуючи проти задоволення позову також пояснила, що згідно статті 22 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на земельну ділянку не тягне за собою припинення договору оренди землі і не є підставою для його припинення. Ця ж умова закріплена у п. 38 договору оренди землі, укладеного з ОСОБА_4. Вважає,що позивачем не враховані вимоги спеціального законодавства в редакції, яка діяла на момент підписання та державної реєстрації договору оренди землі, а саме до 1 січня 2013 року, в тому числі і відносно строку дії договору. Згідно вимогам ст.ст. 15, 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін при укладенні договору, який відповідно до пункту 7 спірного договору визначено у 5 років. Разом з тим, сторони не зазначили дату початку та закінчення строку дії договору.

З посиланням на ст.ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі», ч. 2 ст. 125 Земельного кодексу України, ч. 3 ст. 640 ЦК України в редакції станом на 1 січня 2013 року також вважає, що укладений договір оренди землі вступив у дію та вважається укладеним з моменту його державної реєстрації, право оренди земельної ділянки виникло після державної реєстрації договору оренди землі, тобто після 23.02.2012 року, а тому строк дії договору оренди припиняється 23.02.2017 року. Оскільки правова позиція позивача щодо припинення строку дії договору оренди землі у 2013 році не відповідає фактичним обставинам справи та спеціальному законодавству, яке діяло на момент укладення та державної реєстрації договору оренди, просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, визнає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судовим розглядом встановлено наступне.

На підставі державного акту на право власності на землю серії Р2 № 748656 від 12.03.2003 року між ОСОБА_4 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Грозянське» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,9458 га /без зазначення дати/, кадастровий номер: :02:001:0005, розташованої на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області (а.с. 5, 6, 40, 41).

23.02.2012 року договір був зареєстрований у відділу Держкомзему у Шевченківському районі Харківської області /а.с.6/.

Згідно п. 41 укладеного договору, він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації /а.с. 6/.

Відповідно до п.п. 7, 20, 35, 38 вищевказаного договору оренди землі строк дії його становить 5 років; передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації договору за актом прийому-передачі; дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено; перехід права власності на орендовану земельну ділянку не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

28.08.2013 року ОСОБА_4 померла (а.с. 8).

Сторонами не заперечується, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.03.2015 року позивач є власником земельної ділянки площею 5,9458 га, кадастровий номер: :02:001:0005, розташованої на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області (а.с. 9, 10).

Вважаючи договір оренди землі, укладений ОСОБА_4 зі СТОВ «Грозянське» таким, що закінчився, позивач звернулась до суду з позовом про витребування земельної ділянки з незаконного володіння відповідача.

На лист від 05.06.2015 року щодо повернення СТОВ «Грозянське» спірної земельної ділянки, ОСОБА_3 відповіді не отримала (а.с. 11).

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі підлягає державній реєстрації і на підставі ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України та ст. 18 Закону України «Про оренду землі» є укладеним з моменту такої реєстрації.

За змістом ч. 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Встановлено, що спірний договір оренди землі особисто підписаний ОСОБА_4 і виконується по теперішній час, крім того, отримання позивачем орендної плати за договором

свідчить про її згоду з умовами договору та його дійсністю.

Частиною 1 ст. 651 ЦК України передбачено що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Проте ні спірним договором оренди, ні законом не передбачено право орендодавця відмовитися від договору /розірвати його/ в односторонньому порядку.

Оцінивши надані докази у їх сукупності, давши їм належну правову оцінку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що правові підстави для задоволення вимог про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, відсутні.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст.ст. 10, 11, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 638, 792 ЦК України,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Грозянське» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Шевченківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

ОСОБА_5