АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1840/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 57 Клочко О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВініченка Б. Б.
суддівНовікова О. М., Фетісової Т. Л.
при секретаріДемченко Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до приватного акціонерного товариства «Київське агентство повітряних сполучень «Кий Авіа» м. Київ про стягнення неповернутих коштів за договором на туристичне обслуговування та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обгрунтування своїх позовних вимог вказував, що 02 січня 2015 року він придбав авіаквиток у ПАТ «Київське агентство повітряних сполучень «Кий Авіа» за маршрутом авіаперевезення :Київ - Франкфурт - Малабо - Франкфурт-Київ, вартістю 35 652,0 грн. Авіа переліт був запланований на 01 лютого 2016 року, тривалість поїздки з 01 лютого 2016 року по 02 червня 2016 року, що не перевищує одного календарного року, а відповідно до ЗУ «Про туризм» він вважається туристом.

Проте, у зв'язку з отриманням травми, що спричинило розлад здоров'я, він був вимушений 22 січня 2016 року лягти на стаціонарне лікування до КНП «Перша Черкаська міська лікарня» Черкаської міської ради в хірургічне відділення з діагнозом - гострий тромбофлебіт правої гомілки.

25 січня 2016 року він звернувся із письмовою заявою до Генерального директора ПАТ «Київське агентство повітряних сполучень»Кий Авіа», в якій просив розглянути можливість повернути грошові кошти в розмірі 35 652 грн. за невикористаний авіаквиток 792 по маршруту Київ-Франкфурт-Малабо-Франкфурт-Київ у зв'язку із захворюванням і забороною авіаперельоту за медичними показниками, проте станом на час звернення з даним позовом до суду, письмової відповіді він не отримав.

ОСОБА_6 зазначив, що між ним та відповідачем було укладено договір про надання туристичних послуг; ЗУ «Про туризм» та ЦК України передбачено його право на одностороннє розірвання договору, про зміну істотних умов договору він повідомив відповідача завчасно, тобто, за тиждень до дня його подорожі, проте, відповідач ніяким чином не відреагував на його звернення, чим і не виконав належним чином свої договірні зобов'язання за договором на туристичне обслуговування від 02 січня 2016 року.

За вказаних обставин позивач був змушений звернутися до суду та просив стягнути з ПАТ «Київське агентство повітряних сполучень «Кий Авіа» на його користь неповернуті кошти за договором на туристичне обслуговування від 02 січня 2016 року в сумі 35 652 грн.

Крім того, позивач вказував, що у зв'язку із вчиненням відповідачем протиправних дій, невиконання ним своїх зобов'язань та безпідставного систематичного порушення прав позивача, йому завдано моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню у відповідності до ст.ст.23,216 ЦК України та полягає у спричиненні йому тяжкого психологічного шоку в результаті відсутності реагування на його звернення, втрати значної суми грошових коштів, у переживаннях з приводу розуміння цілковитої незаконності дій та тверджень відповідача. Моральну шкоду позивач оцінив у 50 000 грн., яку іпросив суд стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_6 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом процесуальних та матеріальних норм права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, районний суд виходив з того, що з ОСОБА_6 договір про туристичне обслуговування не укладався, ваучер не видавався, а було продано квиток, яким підтверджується укладення договору перевезення, в зв'язку із чим у відповідача не виникло жодного зобов'язання, передбаченого ЗУ «Про туризм» перед позивачем, а позовні вимоги є необгрунтованими.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно ст. 910 ЦК України укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів), а пасажир має право відмовитися від поїздки, повернути квиток і одержати назад повну або часткову вартість квитка - залежно від строку здавання квитка згідно з правилами, встановленими транспортними кодексами (статутами). (.ч 6 ст. 911 ЦК України).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_6 придбав у офісі Черкаської філії ПАТ «Київське агентство повітряних сполучень «Кий Авіа» авіаквиток ЕТКТ 792 сполученням Київ-Франкфурт-Малабо-Франкфурт-Київ загальною вартістю 35 652,0 гривень.(а.с. 13)

Загальними зборами акціонерів протокол № 25 від 20 квітня 2016 року відповідач змінив своє найменування на Приватне акціонерне товариство «Кий Авіа» (а.с. 55), що підтверджується виписки з ЄДРПУО.

Проте, у зв'язку із хворобою позивач прийняв рішення про відмову від здійснення міжнародного повітряного перевезення у прямому та зворотному сполученнях т азвернувся до відповідача із заявою про повернення сплачених за квиток коштів 25 січня 2016 року. (а.с. 12)

Відповідно до листа-відповіді ПАТ «Кий Авіа» № 2-1-224 від 25 березня 2016 року авіакомпанія «Lufthansa» не може дозволити провести повернення коштів по авіаквитку ЕТКТ 792.

Відповідач є агентом перевізника - Авіакомпанії «Дойче Люфтганза Акціенгезелльшафт» та здійснює діяльність з продажу та оформлення авіаквитків від імені та в інтересах авіаперевізника на підставі агентського договору № 001 А/08/5738 від 01 жовтня 2010 року (далі - Договір) (п.2.1.) (а.с. 58)

Агент на підставі п. 11.1 здійснює повернення коштів клієнтам за оплачені послуги тільки відповідно до встановлених Авіакомпанією тарифів, умов перевезення і письмових вказівок Авіакомпанії і тільки на підставі квитанції про оплату.

Згідно ч.15 ст. 100 Повітряного кодексу України, пасажир має право відмовитися від повітряного перевезення і одержати назад плату за послуги у порядку, встановленому авіаційними правилами України та правилами авіаперевізника

При цьому, наказом Міністерства інфраструктури України від 30 листопада 2012 №735 були затверджені Правила повітряних перевезень пасажирів і багажу з урахуванням Монреальської конвенції 1999 року, Загальних умов перевезень пасажирів і багажу, встановлених Міжнародною асоціацією повітряного транспорту та резолюцій і рекомендованої практики Міжнародної асоціації повітряного транспорту (ІАТА).

У вказаних Правилах передбачено, що вони застосовуються до будь-якого міжнародного і внутрішнього перевезення пасажирів або багажу, яке здійснюється повітряним судном за плату або по найму, а також до перевезень повітряним транспортом, що здійснюються перевізником безкоштовно, до/з аеропортів, розташованих на території України.

Ці Правила застосовуються до пасажира, який подорожує рейсом (рейсами) згідно з квитком. Визначення експлуатанта як перевізника на такий рейс є підтвердженням існування договору перевезення на такий рейс між цим перевізником і пасажиром, який зазначений у квитку.

Згідно п. 1 глави 3 розділу XIX Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу перевізник має право відмовити в поверненні коштів, якщо квиток придбано за спеціальним тарифом і правилами його використання передбачено повернення сум (у разі придбання квитка за таким спеціальним тарифом пасажир повинен бути проінформований перевізником (його агентом з продажу) про це під час бронювання.

Пунктом 3 розділу XXIX Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, передбачено, що перевізник (його агент з продажу) під час оформлення квитків обов'язково повинен довести до відома пасажирів таку інформацію, ці Правила; правила перевізника щодо перевезень пасажирів і багажу (агент з продажу повинен довести до відома пасажира правила перевезень пасажирів і багажу того перевізника, чий квиток застосовується, або того, який зазначений першим у квитку) - на паперових носіях у вигляді пам'ятки для пасажира (у разі продажу перевезень on-line через мережу Інтернет - в електронному вигляді через сайт, за допомогою якого здійснюється бронювання перевезень); вартість перевезення за відповідним маршрутом - усно в пункті продажу квитків під час бронювання (у разі продажу перевезень "on-line" через мережу Інтернет - в електронному вигляді через сайт, за допомогою якого здійснюється бронювання перевезень, або вказавши необхідну інформацію у маршрут-квитанції); вартість, умови й обмеження під час перевезення за спеціальним тарифом - усно під час бронювання (у разі застосування електронного квитка - через сайт, за допомогою якого здійснюється бронювання); адміністративні формальності під час подорожі за відповідним маршрутом - усно під час бронювання; межі відповідальності перевізника під час перевезення пасажира і багажу - у квитку або маршрут-квитанції; права пасажирів у випадку відмови в перевезенні, скасуванні або затримки рейсу; заборонені до перевезення речі та товари - у квитку або маршрут-квитанції; обмеження щодо перевезень пасажирів з обмеженими фізичними можливостями та необхідність замовлення спеціального обслуговування під час бронювання.

Згідно розписки ОСОБА_6 від 02 січня 2016 року останній власним підписом підтвердив, що придбавши авіаквиток за вказаним маршрутом за кодом тарифу LLNNEU2, з правилами застосування тарифів (умови та терміни повернення, перебронювання)…ознайомлений. (а.с. 62)

Слід зауважити, що спеціальними нормативними актами, які регулюють правовідносини в галузі міжнародних перевезень та Чиказькою конвенцією про міжнародну цивільну авіацію, членом якої є Україна, а також додатків до неї передбачено, що текст квитка може бути виконаний англійською мовою як міжнародною та мовою авіакомпанії-перевізника.

За вказаних обставин, ПрАТ «Кий Авіа» видало позивачеві разом із електронним квитком № ЕТКТ 792, умови тарифу, які є невід'ємною частиною квитків, в яких зроблено запис на англійській мові «TICKET IS MON-REFUNDABLE», що в перекладі на українську мову означає не підлягає відшкодуванню до або після вильоту.

Оскільки, позивач, погодившись із усіма умовами стосовно вартості квитка, його тарифу, дати, авіаперевозчика та інше добровільно, за власним бажанням уклав з «Дойче Люфтганза Акцієнгезелльшафт» договір перевезення пасажира та придбав квиток за спеціальною ціною, правових підстав для повернення коштів за невикористаний квиток немає.

Посилання позивача на ЗУ «Про захист прав споживачів» та необхідність захисту його прав на підставі вказаного закону колегія суддів вважає безпідставними, оскільки дія вказаного закону поширюється на повітряні перевезення, крім питань, які врегульовані цим Кодексом, правилами повітряних перевезень пасажирів та вантажів, міжнародними договорами України (ч. 3 ст. 101 Кодексу), в той час як саме спеціальним законодавством у сфері міжнародних перевезень та міжнародним договором, Чиказькою конвенцією передбачено, що текст квитка може бути викладений англійською мовою, як міжнародною, а також положення ч. 2 ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України» про пріоритетність дії правил міжнародного договору над актами законодавства України.

Перевіряючи доводи позивача в частині стягнення із ПрАт «Кий Авіа» моральної шкоди колегія суддів враховує слідуюче.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до роз'яснень пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року із змінами і доповненнями, оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Зокрема, особливості регулювання цивільних відносини, пов'язаних із перевезенням пасажирів та багажу, регулюється Цивільним кодексом України, Повітряним кодексом України та Правилами повітряних перевезень пасажирів і багажу.

Пунктом 1 Розділу XXX «Претензії та позови» Правил повітряних перевезень пасажирів та багажу «Під час перевезення пасажирів, багажу будь-який позов стосовно заподіяної шкоди, незалежно від його підстави, чи то на підставі Монреальської або Варшавської конвенції (залежно від того, яка з них застосовується), або договору, у зв'язку з правопорушенням або на будь-якій іншій підставі, може бути поданий лише відповідно до умов і меж відповідальності, які передбачені цими Правилами, без шкоди для визначення кола осіб, що мають право на позов, та їх відповідних прав. У разі будь-якого такого позову штрафи, штрафні санкції чи будь - які інші виплати, що не стосуються компенсації фактичної шкоди, не підлягають стягненню.»

Позовні вимоги в частині стягнення із відповідача моральної шкоди вірно визначені районним судом як такі, що не підлягають задоволенню, оскільки такий вид цивільної відповідальності не передбачений ні умовами договору, що був укладений між сторонами, ні Правилами повітряних перевезень пасажирів і багажу.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, і ухвалив у справі законне та обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на законність ухваленого рішення. Підстав для скасування рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, п. 1 ст. 308, ст. ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили одразу після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий :

Судді :