УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Євтушенко О.І.,

суддів: Завгородньої І.М., Попович О.В.,

СавченкоВ.О., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору дарування,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Київської області від 16 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_3. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання договору дарування.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що 09 квітня 2005 року вона подарувала відповідачу належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

Вказувала, що починаючи з грудня 2005 року стосунки між сторонами погіршились у зв'язку із вселенням до квартири співмешканця відповідача ОСОБА_5 Починаючи з 2012 року між сторонами постійно виникали конфлікти, неприязні відносини, під час яких позивачу завдавались тілесні ушкодження, що підтверджується низкою заяв ОСОБА_3 до правоохоронних органів про вчинення ОСОБА_4 щодо неї неправомірних дій, але у порушенні кримінальної справи відносно відповідача Ірпінський МВ ГУ МВС України у Київській області відмовляє. Ураховуючи викладене, на підставі положень ст. 727 ЦК України ОСОБА_3 просила розірвати договір дарування квартири.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 05 листопада 2015 року у позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 16 грудня 2015 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 05 листопада 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові відмовлено з інших підстав.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із відсутності підстав, передбачених ст. 229 ЦК України, оскільки встановив, що позивач, звернувшись до нотаріуса з проханням посвідчити договір, бажала укласти саме договір дарування квартири, а не договір довічного утримання або інше, а тому відмовив у позові.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з інших підстав, суд апеляційної інстанції виходив із відсутності підстав, передбачених ст. 727 ЦК України, для договору дарування недійсним.

Судом установлено, що 09квітня 2005 року між сторонами укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1, за яким ОСОБА_3 подарувала

ОСОБА_4 вказану квартиру.

Між сторонами склались неприязні відносини, що підтверджується низкою заяв ОСОБА_3 до правоохоронних органів провчинення ОСОБА_4 щодо неї неправомірних дій. Такі заяви подавались позивачем 06, 10 березня 2012 року, 15, 21червня, 08 липня 2012 року, 17 грудня 2012 року, 04липня

2014 року (а. с. 9-14, 23).

За цими заявами правоохоронними органами ухвалювались постанови про відмову у порушенні кримінальної справи (а. с. 16, 18, 20).

Також у матеріалах справи є виписка з історії хвороби ОСОБА_3 від 10 березня 2012 року, відповідно до якої у неї діагностований перелом фаланги пальця лівої кісті (а. с. 17), а також довідка від 03 липня 2014 року відповідно до якої ОСОБА_3 надана медична допомога у зв'язку із пошкодженням зв'язок лівого зап'ястку (а. с. 24).

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Звертаючись до суду із позовною заявою про розірвання договору дарування, ОСОБА_3 свої позовні вимоги обґрунтовувала положеннями ст. 727 ЦК України та виходила із того, що відповідач веде себе аморально у відносинах з нею, вчиняє щодо позивача неправомірні дії, а тому такі обставини, на думку позивача, є підставою для застосування ст. 727 ЦК України і розірвання договору дарування.

Так, дарування будь-якого майна, в тому числі нерухомого, є виключним правом власника цього майна. Договори на дарування майна, що знаходиться у спільній власності, укладаються за загальними правилами за згодою всіх учасників. Якщо подароване нерухоме майно було у приватній (або частковій) власності однієї особи, тоді згода іншої особи не потрібна. В судовому порядку, шляхом подання позовної заяви, договір дарування можливо розірвати (визнати його недійсним) за певних умов, визначених у ст. 727 ЦК України, з доведенням цих обставин у суді.

Згідно зі ст. 727 ЦК передбачено випадки, в яких дарувальник може розірвати договір дарування. Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування нерухомого майна, якщо обдаровуваний умисно вчинив злочин проти життя, здоров'я, власності дарувальника, його батьків, дружини (чоловіка) або дітей. Також договір дарування може бути розірваний на вимогу дарувальника, якщо обдаровуваний створює загрозу безповоротної втрати, знищення чи пошкодження дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність. Якщо згідно з договором дарування дарувальник має передати дарунок обдаровуваному в майбутньому через певний строк (у певний термін) або у разі настання відкладальної обставини, то відмовитись від передання дарунка в майбутньому дарувальник може тільки в тому разі, якщо після укладення договору його майновий стан істотно погіршився

(ст. 724 ЦК України).

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог на підставі положень ст. 727 ЦК України, оскільки вказана стаття містить в собі обов'язкову умову для її застосування, а саме: якщо обдарований умисно вчинив злочин проти здоров'я дарувальника, а в матеріалах справи відсутні дані про те, що відповідач вчиняла злочин проти позивача, оскільки вирок суду стосовно відповідача не ухвалювався. Та обставина, що між сторонами склались неприязні відносини, не може бути підставою для розірвання договору дарування, оскільки законодавством не передбачено такої можливості.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Обставини справи досліджено повно, зібраним доказам надана оцінка.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судового рішення, та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновком суду по їх оцінці, тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 16 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Євтушенко

Судді: І.М. Завгородня

О.В. Попович

В.О. Савченко

О.М. Ситнік