АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 22-ц/791/1113/2016 Єдиний унікальний номер справи: 667/9666/15-ц
Головуючий в І інстанції Скорик С.А.
Доповідач Приходько Л.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Приходько Л.А.,

суддів: Бездрабко В.О.

ОСОБА_1

секретар Кутузова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, діючої в інтересах ОСОБА_3, на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 25 лютого 2016 року у справі

за позовом

ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «АвтоПросто» про захист прав споживача, визнання недійсним окремого положення угоди, зобовязання вчинити певні дії та стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суду із зазначеним позовом до ТОВ «АвтоПросто», в якому посилаючись на порушення відповідачем вимог Закону України «Про захист прав споживачів» просив визнати недійсним положення Додатку № 2 до Угоди № 0325246 від 17.08.2010 р. «Правила функціонування системи придбання в групах АВТОТАК» (Розділ 1. Визначення термінів) щодо визначення терміну «Поточна ціна Автомобіля» - як ціна автомобіля, яка встановлюється Виробником та/або Імпортером та/або Дистриб'ютором в останній робочий день кожного місяця та є основою для розрахунку розміру складових Повних внесків та інших платежів, передбачених Угодою №0325246 від 17.08.2010р.; зобов'язати ТОВ «Авто Просто» здійснити перерахунок розміру складових Повних внесків та інших платежів, передбачених Угодою № 0325246 від 17.08.2010 р. (з додатками), виходячи із Поточної ціни Автомобіля на день укладення Угоди №0325246 від 17.08.2010 р. із зарахуванням сплачених ним коштів в рахунок повного виконання зобов'язань за Угодою №0325246 від 17.08.2010 р.; стягнути з ТОВ «Авто Просто» на його користь надмірно сплачені ним за Угодою № 0325246 від 17.08.2010 р. грошові кошти в сумі 12473,48грн.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 25 лютого 2016 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діючої в інтересах ОСОБА_3,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі за обставинами викладеними у скарзі. ОСОБА_5 рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник ТОВ «Авто Просто», ОСОБА_6, зазначив, що на його думку рішення суду є законним та обґрунтованим. ОСОБА_5 апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Представник ТОВ «Авто Просто», будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, в письмових запереченнях на апеляційну скаргу просив розгляд справи проводити без участі представника товариства.

ОСОБА_3, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 17 серпня 2010 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_3 укладено угоду № 0325246 з додатками №1, 2, предметом якої є надання позивачу фінансових послуг, спрямованих на придбання автомобіля KIA RIO вартістю 98400,00грн. через систему придбання у групах «Авто Так».

Додатком №1, до вказаної угоди встановлено, що учасник системи сплачує плату за послуги, пов'язані зі вступом до системи, щомісячний цілий чистий внесок (частина щомісячного повного внеску, який використовується для сплати автомобіля) у розмірі 0,8333%, щомісячний внесок в оплату послуг в розмірі 0,38%.

Статтею 3 Угоди передбачено зобов'язання відповідача щодо організації та створення умов для придбання автомобілів учасниками програми «АвтоТак», здійснення адміністративних процедур, необхідних для сплати та передачі автомобіля учаснику.

Відповідно до ст. 5 Угоди учасник зобов'язується виконувати зобов'язання, передбачені Угодою, у порядку та строки, визначені Угодою; у ст. 7 визначено, що Угода діє до моменту виконання обома сторонами всіх зобов'язань, передбачених Угодою.

Згідно п. 2.1. статті 2 Додатку № 2 до Угоди поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених Угодою, протягом всього строку існування групи, та повідомляється ОСОБА_5 Виробником та/або Імпортером та/або Дистриб'ютором.

Пунктом 2.2. Додатку № 2 статті 2 до Угоди поточна ціна автомобіля, зазначена в Додатку № 1 до Угоди - це остання поточна ціна автомобіля, повідомлена ОСОБА_5 Виробником та/або Імпортером та/або Дистриб'ютором, на день укладення Угоди.

У Додатку № 3 до Угоди зазначено, що загальна сума грошових зобов'язань на день його підписання становить 152846,52 грн. Сплачено - 41962,09 грн. Сума заборгованості складає 110884,43 грн. Термін дії угоди до 31.08.2020 р.

На виконання зазначених умов Угоди 17 серпня 2010 року ОСОБА_3 внесено на поточний рахунок Відповідача авансовий внесок в сумі 3542,00 грн. відповідно до квитанції №39.

27 травня 2011 року на виконання Угоди ним було придбано автомобіль марки КІА, модель RIO DG411A, 2011 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) KNADG411AB6808834, реєстраційний номер НОМЕР_1, тип ТЗ легковий седан.

В цей же день, між ОСОБА_3 та ТОВ «Авто Просто», в забезпечення виконання зобов'язань за Угодою, укладено договір застави зазначеного автомобіля, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_7, який зареєстровано в реєстрі за № 879.

Відповідно до п. 1.3. Договору застави загальна вартість предмета застави на момент укладення цього Договору складає 104800,00грн.

Статтею 204 ЦК України встановлений принцип правомірності правочину, відповідно до якого правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підстави для визнання правочину недійсним визначені в ч. 1 ст. 215 ЦК України відповідно до якої підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятись у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Таким чином, для визнання оспорюваного договору недійсним позивач має довести за допомогою належних засобів доказування, що договір суперечить вимогам чинного законодавства щодо його форми, змісту, правоздатності і волевиявленню сторін, на момент укладення договору свідомо існує об'єктивна неможливість настання правового результату, а також, що внаслідок його укладення порушені права позивача.

Згідно ст. ст. 626, 627 та 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Вимогою позову є визнання недійсним через його несправедливість на підставі ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» розділу І «Визначення термінів» Додатку № 2 до Угоди № 0325246 від 17 серпня 2010 року, а саме визначення терміну «Поточна ціна автомобіля це ціна Автомобіля, яка встановлюється Виробником та/або Дистрибютором в останній робочий день кожного місяця та є основою для розрахунку розміру складових Повних внесків та інших платежів, передбачених Угодою», з посиланням на невідповідність ціні автомобіля на день укладення угоди.

Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в частині другій статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу.

Аналізуючи норму статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; (пункти 2, 3 частини третьої статті 18 Закону «Про захист прав споживачів»); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірвання або невиконанням ним договору (пункт 4 частини третьої статті 18 Закону).

Відповідно до змісту укладеної сторонами угоди з додатками до неї позивач погодився на придбання автомобіля у системі «Авто Так», за якої він прийняв на себе обовязок сплачувати щомісячні внески до товариства, частиною яких оплачуються послуги товариства щодо організації надання позивачу автомобіля у системі, іншою частиною яких оплачується вартість обраного автомобіля в рахунок майбутнього отримання або вже отриманого.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було отримано у власність обраний ним автомобіль до виплати його повної вартості, отже при викупі автомобіля товариством було витрачено кошти, сплачені іншими учасниками системи, які ще не всі отримали автомобілі, проте мають потенційне право на це, такі автомобілі можна викупити лише за дійсною вартістю на момент викупу, яка в силу ринкових тенденцій може відрізнятися від вартості автомобіля, виданого позивачу раніше, отже визначення щомісячних внесків та інших платежів у відповідності до ціни автомобіля, встановленої постачальником в останній день кожного місяця, не призводить до дисбалансу договірних прав та обовязків на шкоду споживача та відповідає умовам ринку, обраному позивачем порядку придбання автомобіля та інтересам інших учасників системи, а тому не є несправедливими умовами в розумінні ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Враховуючи наведе колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання недійсним окремого положення угоди,оскільки позивачем не доведено, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України наявність правових підстав, з якими закон пов'язує недійсність договору.

Суд з достатньою повнотою зясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, яким дав належну оцінку та постановив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307,308 ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючої в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 25 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: В.О. Бездрабко

ОСОБА_1