Ухвала

іменем україни

21 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Фаловської І.М., Висоцької В.С., Гримич М.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом кредитної спілки «Полтава і полтавці» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 16 січня 2016 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 04 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року кредитна спілка «Полтава і полтавці» (далі - КС «Полтава і полтавці») звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22 квітня 2011 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 10 000 грн. строком на 12 місяців - до 22 квітня 2012 року, зі сплатою 0,19 % щоденно на залишок суми кредиту. З метою забезпечення виконання взятих на себе ОСОБА_4 кредитних зобов'язань, 22 квітня 2011 року між позивачем, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено окремі договори поруки, відповідно до умов яких останні зобов'язалися перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Оскільки позичальник не виконав належним чином умови кредитного договору, у нього виникла заборгованість перед КС «Полтава і полтавці», яка станом на 28 лютого 2013 року становить 36 865,52 грн.

Враховуючи викладене, КС «Полтава і полтавці» просила стягнути солідарно з відповідачів указану вище заборгованість.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 16 січня 2016 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь КС «Полтава і полтавці» заборгованість за кредитним договором у розмірі 25 309,64 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 04 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення з поручителів заборгованості за кредитним договором скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у солідарному порядку на користь КС «Полтава і полтавці» заборгованість за кредитним договором у розмірі 25 309,64 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у солідарному порядку на користь КС «Полтава і полтавці» заборгованість за кредитним договором у розмірі 25 309,64 грн. У решті рішення місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення місцевого та апеляційного судів, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 22 квітня 2011 року між КС «Полтава і полтавці» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 10 000 грн. строком на 12 місяців - до 22 квітня 2012 року, зі сплатою 0,19 % щоденно на залишок суми кредиту.

З метою забезпечення виконання взятих на себе ОСОБА_4 кредитних зобов'язань, 22 квітня 2011 року між позивачем, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено окремі договори поруки.

За умовами договорів поруки (п. 2.1) кожен із поручителів окремо поручився відповідати перед кредитором разом із позичальником як солідарні боржники, у разі невиконання позичальником взятих на себе зобов'язань, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та інших платежів, що передбачені в кредитному договорі.

Оскільки позичальник не виконав належним чином умови кредитного договору, у нього виникла заборгованість перед КС «Полтава і полтавці», яка станом на 28 лютого 2013 року становить 36 865,52 грн.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого.

У справі, яка переглядається, предметом спору є різні самостійні договори поруки, за якими кожен із поручителів поручився відповідати перед кредитором разом із позичальником як солідарні боржники.

Ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами ч. 3 ст. 554 ЦК України відсутні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції в нескасованій частині, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, дійшов обґрунтованого висновку, що позичальник порушив умови кредитного договору, забезпеченого договорами поруки, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед кредитором.

Змінюючи рішення місцевого суду, апеляційний суд, враховуючи висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України від 17 грудня 2014 року № 6-185цс14, від 01 липня 2015 року № 6-745цс15, вірно виходи із того, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів, підстави для солідарного стягнення з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кредитної заборгованості згідно з вимогами ч. 3 ст. 554 ЦК України відсутні.

Разом з тим, суди навели розрахунки, з яких виходили при вирішенні грошових вимог.

Таким чином, судом першої інстанції в нескасованій частині та апеляційним судом при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а рішення місцевого суду в нескасованій частині та рішення апеляційного суду залишити без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні місцевим судом в нескасованій частині та апеляційним судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 16 січня 2016 року в нескасованій частині та рішення апеляційного суду Полтавської області від 04 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

В.С. Висоцька

М.К.Гримич