Справа № 353/250/16-ц
Провадження № 2/353/170/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна У.Ю.

з участю: секретаря Мороз М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумач цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості, виклавши його у новій редакції 06.04.2016 року, в обґрунтування якого покликався на те, що згідно кредитного договору № б/н, укладеного 12.04.2010 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою ОСОБА_2, остання отримала кредит у розмірі 2000,0 грн., згідно довідки про умови кредитування, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, за користування яким зобов'язалась сплатити 36,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Однак, відповідачка взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконувала, у зв'язку з чим станом на 13.01.2016 р. допустила виникнення заборгованості по кредиту в сумі 16717,0 грн., з яких: 1769,58 грн. - заборгованість за кредитом; 10825,18 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2850,0 грн. заборгованість за пенею; 500,0 грн. - штраф (фіксована частина); 772,24 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 16717,0 грн. та судові витрати в сумі 1378,0 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, проте у позовній заяві просив розгляд справи провести у відсутності представника банку. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, однак до суду подала письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення, справу просила розглянути у її відсутність.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 1054 Цивільного Кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачкою ОСОБА_2 12.04.2010 р. був укладений договір № б/н (а.с. 6-31) (далі Кредитний договір), згідно якого остання отримала кредит в розмірі 2000,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, за користування яким зобов'язалась сплатити 36,0 % на рік (3% в місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг позичальник надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банка, та клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити чи анулювати) кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки ОСОБА_2 (відповідачка) 12.04.2010 року встановлено кредитний ліміт 2000,0 грн., а 21.12.2011 року знижено кредитний ліміт до 1810,0 грн. (а.с. 54). Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується її особистим підписом у заяві (а.с. 6 зворот).

Відповідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії, на умовах передбачених даним договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг у випадку виникнення прострочених зобовязань на суму від 100, грн., в томі числі прострочені зобовязання, передбачені п.п. 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1. Умов та правил, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується, як: пеня = базова процентна ставка по договору/30 (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.

Згідно п. 2.1.1.7.6 даних умов, при порушенні клієнтом строків платежів передбачених договором більш ніж на 30 днів клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій.

Відповідачка одержала та використала за цільовим призначенням кредитні кошти, однак взяті на себе зобов'язання належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 13.01.2016 р. допустила виникнення заборгованості по кредиту в сумі 16717,0 грн., яка складається з: 1769,58 грн. - заборгованість за кредитом; 10825,18 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2850,0 грн. заборгованість за пенею; 500,0 грн. - штраф (фіксована частина); 772,24 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 52-53).

Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості ОСОБА_2 за вказаним Кредитним договором, відповідачкою по справі суду не представлено.

Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитним договором від 12.04.2010 року, та те, що відповідачка повністю визнала позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідачки заборгованості за вищевказаним кредитним договором є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати за подання до суду позовної заяви.

На підставі викладеного, відповідно 261, 526, 549, 611, 612, 631, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 88, 174, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк», юридична адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, , р/р 3111, МФО 305299 заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.04.2010 року станом на 13.01.2016 року в сумі 16717 грн. 00 коп. (шістнадцять тисяч сімсот сімнадцять гривень 00 копійок), яка складається з: 1769,58 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят девять гривень 58 копійок) - заборгованість за кредитом; 10825,18 грн. ( десять тисяч вісімсот двадцять пять гривень 18 копійок) - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2850,0 грн. (дві тисячі вісімсот пятдесят гривень 00 копійок) заборгованість за пенею; 500,0 грн. (пятсот гривень 00 копійок) - штраф (фіксована частина); 772,24 грн. (сімсот сімдесят дві гривні 24 копійки) - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк», юридична адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, , р/р 3111, МФО 305299, сплачений позивачем судовий збір за подання до суду позовної заяви в сумі 1378 грн. 00 коп. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча У.Ю. Луковкіна