РІШЕННЯ

Іменем України

(повторне заочне)

23.11.2016 рокуФранківський районний суд м.Львова в складі:

Головуючого- судді Гулієвої М.І.

При секретарі- Жовнір Р.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватного нотаріуса ОСОБА_5 про визнання недійсними довіреності, договорів купівлі-продажу та витребування квартири з чужого незаконного володіння,

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсними довіреності, договорів купівлі-продажу та витребування квартири з чужого незаконного володіння, посилаючись на те, що, що його рідний брат ОСОБА_6, єдиним спадкоємцем якого є позивач, не підписував довіреність від 19.03.2009р. видану на імя ОСОБА_2, оскільки зник безвісті у січні 2007р., вказує на невідповідність підпису у зазначеній довіреності справжньому підпису ОСОБА_6 Позивач вважає також недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 26.03.2009р., укладений між ОСОБА_3Я та ОСОБА_2, який діяв на підставі вказаної довіреності. Враховуючи зазначені обставини, позивач також вважає недійсним договір купівлі продажу цієї ж квартири від 12.05.2009р., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Позивач просить витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 вищезазначену квартиру, скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на квартиру та визнати за ним права власності на дану квартиру.

Представник позивача у судове засідання не з"явився, надіслав клопотання про слухання справи у його відсутності, позов підтримав повністю, проти винесення повторного заочного рішення не заперечив.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася. В поданих до суду письмових запереченнях позовних вимог не визнала, зазначивши, що оспорювані правочини укладені та посвідчені нотаріально у повній відповідності до норм чинного законодавства України. Вважає, що позовна заява ґрунтується на припущеннях, які не відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідач, приватний нотаріус ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, надіслала до суду письмові заперечення, в яких позову не визнала, з тих підстав, що оспорювана довіреність була посвідчена нею у відповідності до Закону України «Про нотаріат» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відтак, вважає, що підстав для визнання недійсними довіреності та договорів купівлі-продажу квартири немає.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, що вбачається з газети "Високий Замок" від 18-20 листопада 2016 року №131(5531).

За наведених обставин, суд вважає за можливе справу слухати у відсутності вказаних осіб, відповідно до ст.169 ЦПК України з постановленням зочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи номер у спадковому реєстрі 50950117, зареєстрованої нотаріусом Пятої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 30.03.2011р. за № 298/2011, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем рідного брата ОСОБА_6, що також підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії І-АГ № 1192615 від 05.03.1970р., актовий запис № 392 від 10.03.1958р., витягом № 3 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження ОСОБА_6, актовий запис № 145 від 13.02.1955р.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05.10.2010р., яке набрало законної сили 15.10.2010р., визнано померлим ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, останнє місце проживання - квартира АДРЕСА_2. З вказаного рішення вбачається, що суд, визнаючи ОСОБА_6 померлим, послався зокрема на пояснення свідків та довідку Франківського РВ УМВС України у Львівській області про перебування ОСОБА_6 у розшуку з 06.01.2007 року.

На підставі рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05.10.2010р., Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області видано свідоцтво про смерть серія І-КИ № 393777 від 25.03.2011р., про те, що ОСОБА_6 помер 15.10.2010р. у віці 55 років, про що в Книзі реєстрації смертей 25.03.2011р. зроблено відповідний актовий запис за № 3.

Судом встановлено, що померлий ОСОБА_6 за життя придбав квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.02.2005р., посвідченого державним нотаріусом Пятої львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 та зареєстрований в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 3-287, в якій проживав до моменту свого зникнення.

26.03.2009р. відповідач ОСОБА_2, діючи на підставі довіреності від 19.03.2009р., посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, від імені ОСОБА_6, уклав з відповідачем ОСОБА_3 договір купівлі-продажу квартири, посвідчений державним нотаріусом Першої Львівської нотаріальної контори ОСОБА_9, предметом якого стала належна ОСОБА_6 квартира АДРЕСА_2.

12.05.2009р. відповідач ОСОБА_3 відчужила вказану квартиру відповідачу ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 та зареєстрованого в Реєстрі за № 343.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_2, наданих ним в ході кримінальної справи № 144-0754, спірну квартиру він відчужив за винагороду у 300,00 грн., на прохання невідомої особи, яку звали Маркіян, та який надав ОСОБА_2 вже підписану довіреність від 19.03.2009р. Особисто з ОСОБА_6 ОСОБА_2 ніколи не був знайомий, безпосередньо від ОСОБА_6 ніяких вказівок на відчуження квартири не отримував, коштів від продажу квартири не одержував та відповідно ОСОБА_6 не передавав.

В ході розгляду справи, ухвалою суду від 28.05.2014р. призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ УМВС України у Львівській області. Згідно висновку № 6/88 від 14.04.2015 експерта сектора почеркознавчої експертизи, технічної експертизи документів та обліку НДЕКЦ при ГУ МФС України у Львівській області ОСОБА_11С:

- підпис в графі «Підпис» в документі «Довіреність надана ОСОБА_6 громадянину ОСОБА_2 від 19.03.2009р. на продаж квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_12 у м. Львові», яка була посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 виконано не громадянином ОСОБА_6, а іншою особою з наслідуванням оригінальних підписів ОСОБА_6;

- підпис у рядку № 1047 в «Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за 2009 рік приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (справа № 02-21 том 1 розпочато 02.01.2009р. закінчено 03.06.2009р. № 1990)» - виконано не громадянином ОСОБА_6, а іншою особою з наслідуванням оригінальних підписів ОСОБА_6;

- рукописний напис: «ОСОБА_6В.» в графі «підпис» в документі «Довіреність надана ОСОБА_6 громадянину ОСОБА_2 від 19.03.2009р. на продаж квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_12 у м. Львові», яка була посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 виконано не громадянином ОСОБА_6, а іншою особою;

- рукописний напис: «ОСОБА_6В.» у рядку № 1047 в «Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за 2009 рік приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (справа № 02-21 том 1 розпочато 02.01.2009р. закінчено 03.06.2009р. № 1990)» - виконано не громадянином ОСОБА_6, а іншою особою.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 не видавав ОСОБА_2 довіреності від 19.03.2009р., відтак не уповноважував ОСОБА_2 на відчуження, від його імені, належної ОСОБА_6, квартири. Укладення ОСОБА_2 з ОСОБА_3 договору купівлі-продажу квартири від 26.03.2009р. та подальший перехід спірної квартири у власність ОСОБА_3 відбулось поза волею власника квартири ОСОБА_6

За вказаних обставин, суд погоджується з доводами позивача ОСОБА_1, що вказані правочини підлягають визнанню недійсними, оскільки вони не відповідають вимогам закону. Беручи до уваги, що спірна квартира вибула з володіння власника ОСОБА_6 не з його волі, суд вважає, що дане нерухоме майно підлягає витребуванню із незаконного володіння ОСОБА_4, а державна реєстрація права власності ОСОБА_4 на квартиру підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. В силу ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Як передбачено ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 388. ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Суд, також вважає такою, що підлягає задоволенню, позовну вимогу ОСОБА_1 про визнання на ним права власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6

Як встановлено судом та як вбачається з матеріалів спадкової справи номер у спадковому реєстрі 50950117, зареєстрованої нотаріусом Пятої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 30.03.2011р. за № 298/2011, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем ОСОБА_6, який помер 15.10.2010р. ОСОБА_1 та ОСОБА_6 були рідними братами, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії І-АГ № 1192615 від 05.03.1970р., актовий запис № 392 від 10.03.1958р., витягом № 3 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження ОСОБА_6, актовий запис № 145 від 13.02.1955р. Інших родичів померлого ОСОБА_6 не має.

Відтак, позивач ОСОБА_6, відповідно до ст. 1262 ЦК України, є спадкоємцем за законом другої черги ОСОБА_6. Своє право на прийняття спадщини ОСОБА_1 реалізував, подавши 30.03.2011р. до Пятої Львівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За наведених обставин суд вважає, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на квартиру АДРЕСА_4 ОСОБА_12 у м. Львові.

В частині позовних вимог, щодо визнання недійсним договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_12 у м. Львові, укладений 12 травня 2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 та зареєстрований в Реєстрі за № 343, суд приходить до висновку, що дана вимога не підлягає до задоволення.

Як зазначено Пленумом Верховного Суду України у п. 10 Постанови від 06.11.2009р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» норма частини першої ст. 216 ЦК України не може застосовуватися як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання індикаційного позову, зокрема з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК, що і було зроблено позивачем.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути в користь позивача ОСОБА_1 понесені судові витрати, зокрема, 333 грн. 80 коп. витрат на сплату судового збору, 900 грн. 48 коп. витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи.

Керуючись ст.ст.10,11,60,169,208,209,212-215,218, 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Визнати недійсною довіреність від 19 березня 2009 року на імя ОСОБА_2, посвідчену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровану в Реєстрі за № 1047;

Визнати недійсним договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_12 у м. Львові, укладений 26 березня 2009 року між ОСОБА_6. та ОСОБА_3, посвідчений державним нотаріусом Першої Львівської нотаріальної контори ОСОБА_9 та зареєстрований в Реєстрі за № 1-337;

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_13 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на квартиру АДРЕСА_4 ОСОБА_12 у м. Львові (реєстраційний номер 9549898).

Визнати за ОСОБА_1 (52209, Дніпропетровська область, м. Жовті Води.АДРЕСА_5) право власності на квартиру АДРЕСА_4 ОСОБА_12 у м. Львові, в порядку спадкування після померлого ОСОБА_6.

Витребувати із незаконного володіння ОСОБА_13 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) квартиру АДРЕСА_4 ОСОБА_12 у м. Львові та зобов`язати ОСОБА_13 звільнити вказану квартиру.

В решті позовних вимог відмовити

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_6) в користь ОСОБА_1 (52209, Дніпропетровська область, м. Жовті Води.АДРЕСА_5) 333 грн. 80 коп. витрат на сплату судового збору, 900 грн. 48 коп. витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя М.І.Гулієва