АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6781/16 Справа № 176/646/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Волчек Н. Ю. Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В., Пономарь З.М.

при секретарі: Назаренко А.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтоводського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2016 року по справі

за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Жовті Води Дніпропетровської області про стягнення сум страхових виплат, -

В с т а н о в и в :

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ВВД ФСС НВ та ПЗ України в м. Жовті Води Дніпропетровської області про стягнення сум страхових виплат посилаючись на те, що її чоловік ОСОБА_3 з 12.02.1979 року працював машиністом дробильно-сортувальних агрегатів, машиністом конвеєра та машиністом вагоноперекидувача на ГМЗ ДП «Схід ГЗК». Отримав професійне захворювання, у зв'язку з чим 20.01.2014 року йому було встановлено 100 % втрати професійної працездатності та встановлена перша група інвалідності «А». ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік помер. Листами № 119-03/27 від 05.03.2014 року та № 119-03/23 від 12.03.2014 року відповідача їй було відмовлено в призначенні страхових виплат в зв'язку з встановленням чоловіку ОСОБА_3 при житті стійкої втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання, в зв'язку з відсутністю заяви потерпілого ОСОБА_3 про призначення страхових виплат у ВВД НВ та ПЗ України м. Жовті Води Дніпропетровської області та несвоєчасне надання інших, передбачених підпунктом 3.1 пункту 3 "Правил призначення, перерахування та проведення страхових виплат", який затверджено Постановою правління фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 року № 24 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22.06.2007 року за № 715/13982. Вважає відмову у виплаті їй передбачених чоловікові страхових виплат в зв'язку з втратою професійної працездатності від професійного захворювання необґрунтованою та такою, що не відповідає діючому законодавству. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь належні її чоловікові ОСОБА_3 суми страхових виплат, а саме одноразову страхову виплату в сумі 82824,00 грн. та щомісячні страхові виплати в сумі 344,27 грн., а всього 83168,27 грн., що з вини відповідача не були своєчасно виплачені її чоловіку у зв'язку із його смертю (а.с.2-7).

Рішенням Жовтоводського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2016 року в задоволенні позовних вимог - відмовлено (а.с.52-53).

В апеляційній скарзі (а.с.57-59) ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки:

- відповідач приймав участь у розслідуванні хронічного професійного захворювання та в засідані виїзної МСЕК, а тому йому було відомо про стан потерпілого і про те, що він не був спроможний подати заяву та необхідні документи для страхових виплат;

- апелянт в силу поважного віку та наявності зобов?язання доглядати за чоловіком також не була спроможна надати фонду необхідні для призначення виплат документи;

- судом не вірно протлумачено положення Закону України «Про загальнообов?язкове державне соціальне страхуваннявід нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що покійному чоловіку позивача при житті висновком МСЕК встановлено 100 % втрати професійної працездатності та першу групу інвалідності «А»; з заявою про призначення страхових виплат ні покійний, ні його родичи до відповідача не звертались, а також не повідомляли про необхідну допомогу в зібранні документів за життя потерпілої особи.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ч.1 ст.21 України Закону України «Про загальнообов?язкове державне соціальне страхуваннявід нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні.

В той час згідно ст.36 цього Закону, фонд соціального страхування від нещасних випадків розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Так само відповідно до п.1.4. «Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат», затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 24 від 27.04.2007 року, робочі органи виконавчої дирекції Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого за наявності усіх необхідних документів, перелік яких визначений у п.3.1 «Порядку», і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.

Доводи апеляційної скарги про те, що чоловік апелянта не був спроможний подати заяву про призначення страхових виплат і про це було відомо відповідачу, не можуть бути прийняті до уваги.

Згідно ст.35 вказаного Закону та пункту 3.2. «Порядку» передбачено, якщо застрахований або члени його сім'ї за станом здоров'я чи з інших причин не спроможні самі одержати документи, необхідні для призначення страхових виплат, їх одержує та подає відповідний страховий експерт робочого органу виконавчої дирекції Фонду.

Що ж стосується подання заяви про призначення страхових виплат, то такі дії мають бути здійснені потерпілою особою самостійно.

Як встановлено судом першої інстанції і це не заперечується позивачем, ні потерпілий ОСОБА_4, ні його близькі родичі до відділення Фонду не звертались з заявою про призначення йому страхових виплат, а також не повідомляли експерта робочого органу виконавчої дирекції Фонду про необхідну допомогу в зібранні документів.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з копією свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивача ОСОБА_3 помер (а.с.21).

За таких обставин за відсутністю заяви ОСОБА_3 та документів, необхідних для призначення страхових виплат, які не були надані до відділення Фонду, останній особову справу не сформував та ніяких рішень щодо призначення або нарахування страхових виплат ОСОБА_3 не приймав, у зв'язку з чим право на отримання страхових виплат потерпілим не було реалізовано.

Згідно ст.40 вищевказаного Закону належні суми страхових виплат, що з вини Фонду соціального страхування від нещасних випадків не були своєчасно виплачені особам, які мають на це право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їх сім`ї, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Разом з тим, відповідно до п.3 ч.1 ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 та будь хто з його родичів, в тому числі позивач, не звертались до Фонду з відповідною заявою, на обліку у Фонді ОСОБА_3 не перебував та страхові виплати не отримував, в позивача відсутні підстави вимогати стягнення з Фонду страхових виплат, які не були призначені її чоловіку, оскільки право на призначення страхового відшкодування та її виплату до складу спадщини не входять.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними, оскільки зводяться до переоцінки доказів.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і постановив законне і обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтоводського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: