Справа № 538/2020/15-ц
Провадження по справі № 2/538/33/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2016 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Хоменка О.А.

при сектретарі - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Їсковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про виділення земельної частки (паю), поновити строк позовної давності як такий, що пропущений з поважних причин, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою прохаючи поновити їй строк позовної давності, як такий, що пропущений з поважних причин, визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 3,26 кадастрових гектарів на землях Їсковецької сільської ради та зобов"язати Їсковецьку сільську раду Лохвицького району Полтавської області виділити їй в натурі земельну частку (пай) на території Їсковецької сільської ради розміром 3,26 га.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилася, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача - Їсковецька сільська рада Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без їх участі, позов визнали та не заперечували проти його задоволення.

Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з"явився, але надіслав заперечення, в яких просив справу розглядати без їх представника, а також відповідачем зазначено, що Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області є неналежною стороною.

Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає за необхідне позов задовольнити виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач на протязі із 1985 по 1997 рік була членом колгоспу "Авангард" реорганізованого в КСП "Авангард", де працювала на різних посадах, що підтверджується записами у її трудовій книжці. Згідно листа відділу держземагенства у Лохвицькому районі Полтавської області № 31-18-0.3-2081/2-15 від 28.04.2015 року ОСОБА_2 числиться в списку за № 432 працівників та пенсіонерів КСП "Авангард" на території адміністративного підпорядкування Їсковецької сільської ради, які набули право на отримання земельної частки (паю) при розпаюванні земель, що знаходиться у постійному користуванні КСП "Авангард", що є додатком до державного акта на право колективної власності на землю серії ПЛ № 015 зареєстрованого № 1 від 15.05.1996 року.

Сертифікат на право на земельну частку (пай) позивачеві не виписувався, так як технічна документація по паюванню земель, переданих в колективну власність колгоспу містила у собі уточнений список членів КСП "Авангард", які мають право на земельну частку (пай) в якому ОСОБА_2 не зазначено з невідомих причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦК України 1963 року та ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, але фактично на території ради не проживала з 1998 року по квітень 2015 року (проживала в м. Москва без реєстрації). Дана обставина підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім"ї від 01.12.2015 року підписаним сільським головою, секретарем сільської ради та депутатом сільської ради.

Про те, що позивач числиться за № 432 в списку працівників та пенсіонерів КСП "Авангард", які набули право на отримання земельної частки (паю) при розпаюванні земель дізналаь лише у жовтні 2015 року. Суд рахує, що позивач ОСОБА_2 пропустила строк на звернення до суду за захистом своїх прав з поважних причин, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту.

Відповідно до ст. 22 ЗК України в редакції від 13 березня 1992 року. який діяв на час розпаювання земель колективної власності, право власності на землю або право користуватися наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядкованими організаціями меж земельної ділянки в натурі на місцевості і одержання документа, що посвідчує це право.

Указом Президента України "Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 8 серпня 1995 року визначено коло осіб, які мають право на земельний пай, а саме "право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємтва, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю".

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право на земельну частку мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до роз"яснень, викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну чакстку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Позови громадян, пов"язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

В даному випадку, оскільки ОСОБА_2 в час одержання колективним сільськогосподарським підприємством "Авангард" с. Їсківці Лохвицького району Полтавської області державного акта на право приватної власності на землю станом на 15 травня 1996 року була членом даного КСП, а тому має право на земельний пай і на її ім"я помилково не видали сертифікат на право на земельну частку (пай) при розпаюванні землі.

Загальновідомим фактом є те, що колишні член КСП "Авангард" вже отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) та в послідуючому державні акти на земельну частку (пай).

Із довідки відділу Держгеокадастру у Лохвицькому районі від 17.10.2015 року видно, що розпорядженням голови районної державної адміністрації № 38 від 23.11.2005 року затверджено середню площу розміру земельної частки (паю) 3,26 га.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власником земельних часток (паїв)" право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч. 1 ст. 2 вищевказаного закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай).

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власником земельних часток (паїв)" сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власником земельинх часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації за межами населених пунктів.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні і обгрунтовані і тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 5, 152 ЗК України, ст. ст. 2, 5 Указу Президента України "Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям" від 08.08.1995 року, ст. ст. 22, 23 ЗК України (в редакції від 13 березня 1992 року), ст. ст. 1, 2, 3, 5 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власником земельних часток (паїв), ст. ст. 10, 11, 15, 59, 60, 212-216, 218, 294 ЦПК України, суд -

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Їсковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області задовольнити повністю.

Поновити ОСОБА_2 строк позовної давності, як такий, що пропущений з поважних причин.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_3 право на земельну частку (пай) розміром 3,26 умовних кадастрових гектарів.

Зобов"язати Їсковецьку сільську раду Лохвицького району Полтавської області виділити ОСОБА_2 в натурі земельну частку (пай) розміром 3,26 умовних кадастрових гектарів із вільних земель запасу на території Їсковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області.

Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ О. А. Хоменко