Справа № 646/8688/15-ц
№ провадження 2/646/218/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.07.16 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Журавель В.А.

при секретарі - Писаренко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Грішакової Оксани Вікторівни, приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Еліни Володимирівни, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про встановлення факту проживання однією сім"єю, визнання спільною сумісною власністю, встановлення факту проживання дитини, визнання недійсним договору іпотеки

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_6 звернулися до суду, посилаючись на те, що 22 грудня 2006 року між ОСОБА_3 та АКІБ "УкрСиббанк" було укладено договір споживчого кредиту № 0, відповідно до якого банк надав відповідачу в кредит грошові кошти в сумі 39600 доларів США під 12,3% річних на строк до 22.12.2017 року, а ОСОБА_3 зобов'язався повернути банку кредит, сплачувати відсотки, комісії. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору 27.12.2006 року між ОСОБА_3 та АКІБ "УкрСиббанк" було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Грішаковою О.В., відповідно до умов якого відповідач передав банку житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані в АДРЕСА_2. Крім того, 22.12.2006 року між ОСОБА_7 та АКІБ "УкрСиббанк" було укладено договір поруки, відповідно до умов якого позивач зобов»язалася відповідати перед банком за виконання ОСОБА_3 усіх його зобов»язань, що виникли з договору про надання споживчого кредиту. З 07.07.2001 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім"єю, однак без реєстрації шлюбу, виховували доньку позивачки ОСОБА_6, вели спільне господарство та були пов»язані спільним побутом, мали взаємні права та обов»язки, з 29.04.2011 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, тому існують підстави для встановлення факту проживання сторін в період з 28.01.2001 року по 28.04.2011 року однією сім"єю без реєстрації шлюбу разом з дитиною позивачки ОСОБА_6 Оскільки на момент придбання ОСОБА_3 житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_2 позивач та відповідач проживали однією сім"єю, то вказане майно є їх спільною сумісною власністю і їх частки в ньому є рівними. Крім того, позивачі зазначили, що на момент укладання договору іпотеки ОСОБА_6 виповнилося 15 років, як члени сім"ї ОСОБА_3 вони проживали в спірному будинку та правомірно користувалися ним. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не повідомляли ОСОБА_6 про укладання договору іпотеки і дізналася вона про це лише у липні 2015 року , коли ТОВ "Кей-Колект" шляхом погроз намагалося звернути стягнення на предмет іпотеки. Однак при укладанні договору іпотеки було порушено норми чинного законодавства, оскільки попередньої згоди органів опіки та піклування на укладання правочину щодо дотримання прав та інтересів дитини ОСОБА_6 отримано не було. Крім того, позивач ОСОБА_1 зазначила, що їй не було відомо про існування додаткової угоди № 1 від 10.03.2008 року до кредитного договору, в якій було викладено графік погашення кредиту в новій редакції, чим було збільшено обсяг її відповідальності перед банком. Тому позивачі просили встановити факт проживання однією сім"єю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу з 28.01.2003 року по 28.04.2011 року, визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1. житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані в АДРЕСА_2, визнати недійсним договір іпотеки від 27.12.2006 року та визнати припиненим договір поруки від 22.12.2006 року.

21 серпня 2015 року позивачі доповнили заявлені позовні вимоги та, крім викладених в первісному позові вимог, додатково просили застосувати наслідки недійсності договору іпотеки, зобов"язати приватних нотаріусів Грішакову О.В. та Саєнко Е.В. вчинити нотаріальні дії щодо зняття заборони на відчуження предмету іпотеки та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек запис про обтяження майна - житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_2.

10 грудня 2015 року позивачі уточнили заявлені позовні вимоги в частині визначення третіх осіб приватних нотаріусів Грішакової О.В. та Саєнко Є.В. у якості відповідачів по справі.

15 лютого 2016 року позивачі уточнили заявлені позовні вимоги та просили суд встановити факт проживання однією сім"єю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року по 28.04.2011 року, визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1. житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані в АДРЕСА_2, встановити факт проживання ОСОБА_6 разом з матір"ю ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_2 станом на 27.12.2006 року, визнати недійсним договір іпотеки від 27.12.2006 року з моменту його укладання, застосувати наслідки недійсності договору іпотеки, зобов"язати приватних нотаріусів Грішакову О.В. та Саєнко Е.В. вчинити нотаріальні дії щодо зняття заборони на відчуження предмету іпотеки та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек запис про обтяження майна - житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_2.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити. Додатково представник позивачів пояснила судові, що з 2001 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім"єю, спочатку без реєстрації шлюбу, а у 2011 році зареєстрували шлюб. Після придбання на спільні кошти спірного житлового будинку по АДРЕСА_2 вони переселилися до нього і з того часу постійно проживають, в тому числі разом із дитиною позивачки ОСОБА_6, яка є членом сім"єї іпотекодавця ОСОБА_3 Вважає, що при укладанні договору іпотеки було порушено права дитини ОСОБА_6, оскільки орган опіки та піклування не надавав згоду на укладання договору. Також представник позивача пояснила, що на момент укладання договору іпотеки ОСОБА_6 права власності на будинок не мала, з моменту народження вона зареєстрована в АДРЕСА_1, в спірному будинку не проживає більше року, оскільки виїхала за межі України з метою працевлаштування. Встановлення факту проживання ОСОБА_6 на момент укладання договору іпотеки необхідно для доведення порушення прав неповнолітньої дитини, яка мала право на користування будинком, під час передачі його в іпотеку. Встановлення факту проживання ОСОБА_3 однією сім"єю без реєстрації шлюбу необхідно для доведення, що на момент укладання договору іпотеки було порушено право неповнолітньої ОСОБА_6 на користування будинком.

Представник відповідача ПАТ "УкрСиббанк" Юрченко С.В. позовні вимоги визнала частково, вимоги щодо встановлення факту проживання однією сім"єю без реєстрації шлюбу, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та встановлення факту проживання дитини разом із матір"ю покладала на розсуд суду, у задоволенні вимог щодо визнання договору іпотеки та зняття заборони на відчуження нерухомого майна заперечувала та пояснила судові, що дійсно між ОСОБА_3 та ПАТ "УкрСиббанк" було укладено договір про надання споживчого кредиту та договір іпотеки, згідно якого відповідач передав в іпотеку належне йому майно. Оскільки він пояснив, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах, було отримано згоду ОСОБА_1 на передачу майна в іпотеку. Відповідач ОСОБА_3 не є батьком ОСОБА_6, тому укладання договору іпотеки не є порушенням прав позивача. На момент укладання договору іпотеки право власності дитини на будинок або його частину було відсутнє, відомості щодо реєстрації дитини в будинку також були відсутні. Даних про те, що в будинку проживає дитина ОСОБА_3 банку надано не було, а з власної ініціативи встановлювати факт проживання дитини не входить до обов'язків банку. Для укладання договору іпотеки були зібрані всі необхідні документи, його було укладено у відповідності до норм чинного законодавства, тому підстави для визнання його недійсним відсутні.

Відповідач ОСОБА_3 за його згодою був допитаний судом у якості свідка та підтвердив всі обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Грішакова О.В. в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та письмові пояснення, в яких зазначила, що нею було посвідчено договір іпотеки нерухомого майна від 27.12.2006 року на підставі власного волевиявлення ОСОБА_3 та представника ПАТ "УкрСиббанк". ОСОБА_3 було надано всі необхідні документи для посвідченого договору, в тому числі і довідку про зареєстрованих осіб в будинку, згідно якої в будинку № АДРЕСА_2 зареєстрованих осіб не було, а також ОСОБА_7, з якою ОСОБА_3 перебував у фактичних шлюбних відносинах, надала згоду на укладання та підписання договору іпотеки.

Відповідач - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Е.В. в судове засідання не з»явилася, належним чином була повідомлена про дату та місце судового засідання, про причину неявки суд не сповістила.

Представник третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" в судове засідання не з»явився з невідомих причин, належним чином був повідомлений про дату та місце судового засідання, про причину неявки суд не сповістив.

Представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з»явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, оскільки до повноважень Управління входить обов'язок представляти інтереси дітей до 18 років.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні 22 грудня 2006 року між АКІБ "Укрсиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк", та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого банк надав, а ОСОБА_3 прийняв в кредит грошові кошти у формі кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту, що дорівнює 39600 доларів США та зобов'язався повернути ці кошти, сплачувати відсотки, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором строком до 22 грудня 2017 року / т. 1 а. с. 15-21/.

З метою забезпечення у повному обсязі виконання всіх грошових зобов'язань ОСОБА_3 за вищезазначеним кредитним договором 27 грудня 2006 року між ним та АКІБ "УкрСиббанк" було укладено договір іпотеки, відповідно до якого відповідач передав в іпотеку належне йому нерухоме майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями № АДРЕСА_2, який належить йому на підставі договорів купівлі-продажу від 04.11.2004 року, та земельну ділянку, яка розташована за тією ж адресою та належить йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого Харківським міським управлінням земельних ресурсів 20.07.2006 року /т. 1 а. с. 30-32/. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Грішаковою О.В. 27.12.2006 року за р. № 2450.

При укладанні договору іпотеки ОСОБА_3 надав документи, які підтверджують його особу, право власності на нерухоме майно, а також заяву, в якій ОСОБА_3 зазначив, що він у зареєстрованому шлюбі не знаходиться, але підтверджує наявність фактичних шлюбних відносин та проживання однією сім"єю з ОСОБА_7, ведення ними спільного господарства та придбання за спільні кошти житлового будинку з надвірними будівлями № АДРЕСА_2 та земельної ділянки, що знаходиться за тією ж адресою / т. 1 а. с. 187-189, 191-192, 194, 195-199/.

У зв»язку із чим нотаріусом було отримано згоду ОСОБА_7 на передачу в іпотеку ОСОБА_3 АКІБ "УкрСиббанк" житлового будинку та земельної ділянки, розташованих в АДРЕСА_2, які були придбані під час громадянського шлюбу за спільні кошти / т. 1 а. с. 193/.

Крім того, ОСОБА_3 було надано довідку, видану 26 грудня 2006 року головою вуличного комітету №5 Червонозаводського району м. Харкова та посвідчену начальником житлово-експлуатаційної дільниці АДРЕСА_2 ніхто не зареєстрований / т. 1 а. с. 190/.

29 квітня 20011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб в Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4 від 29.04.2011 року / т. 1 а. с. 14/.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім"я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Допитані в судовому засіданні у якості свідків позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_3, а також свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, пояснили судові, що сторони познайомилися у 2001 році та з осені стали проживати разом, спочатку орендували житло, потім проживали у батьків ОСОБА_3 У 2004 році за спільні кошти ОСОБА_3 придбали спірний житловий будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_2 та переїхали проживати в цей будинок. У 2006 році ОСОБА_3 уклав кредитний договір та передав будинок та земельну ділянку в іпотеку. Разом з ОСОБА_1 проживали дочка позивачки від першого шлюбу ОСОБА_6, вони всі проживали відкрито, як сім"я.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разів його порушення, невизнання або оспорювання.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року з наступними змінами та доповненнями "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суди розглядають справи про встановлення фактів, які згідно із законом породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

При розгляді спору судом встановлено, що факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім"єю без реєстрації шлюбу в період з 2001 року по 2011 рік не заперечується та не оспорюється жодною із сторін, допитані судом свідки давали об"єктивні та аналогічні за своїм змістом показання щодо періоду спільного проживання ОСОБА_3 протягом 2001-2011 років.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_4 послалася на те, що метою встановлення факту проживання однією сім"єю ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу є підтвердження того, що на момент укладання договору іпотеки було порушено права неповнолітньої ОСОБА_6 на користування будинком.

Діючим цивільно-процесуальним законодавством встановлення факту пов'язано з виникненням, зміною або припиненням особистих чи майнових прав фізичних осіб.

В даному випадку позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не зазначили, яким чином встановлення факту проживання позивача та відповідача ОСОБА_3 однією сім»єю без реєстрації шлюбу пов»язано безпосередньо з виникненням, зміною або припиненням особистих чи майнових прав ОСОБА_1 та ОСОБА_3, яких саме прав. Крім того, як вже зазначив суд, факт їх спільного проживання однією сім»єю не оспорюється жодною особою, порушення прав сторін у зв»язку із їх спільним проживанням в період 2001-2011 років судом не встановлено.

Тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_6 в частині встановлення факту проживання однією сім"єю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу з 28.01.2003 року по 28.04.2011 року задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім"єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Допитані в судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтвердили судові, що житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, що розташовані в АДРЕСА_1, вони придбані за спільні кошти, оскільки обидва працювали.

Цей факт також підтверджується особистою заявою ОСОБА_3 від 27.12.2006 року, посвідченою приватним нотаріусом ХМНО Грішаковою О.В., згідно якої він підтвердив наявність фактичних шлюбних відносин та проживання однією сім"єю з ОСОБА_7 та придбання за спільні кошти житлового будинку з надвірними будівлями № АДРЕСА_2 та земельної ділянки, що знаходиться та за тією ж адресою / т. 1 а. с.194/.

Позивач ОСОБА_1 також звернулася до нотаріуса з аналогічною заявою від 27.12.2006 року, в якій підтвердила фактичні шлюбні відносини, проживання однією сім"єю та ведення спільного господарства з ОСОБА_3 та придбання ними в період громадянського шлюбу за спільні кошти житлового будинку з надвірними будівлями № АДРЕСА_2 та земельної ділянки, що знаходиться за тією ж адресою / т. 1 а. с. 193/.

Таким чином, ні позивач ОСОБА_1, ні відповідач ОСОБА_3, ні інші сторони у справі не оспорюють, що житловий будинок з надвірними будівлями та земельна ділянка, розташовані в АДРЕСА_2, є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Судом встановлено, що рівне право позивача та відповідача на вищезазначене нерухоме майно не порушується, не оспорюється будь-якими особами, визнається сторонами по справі, тобто спір щодо належності нерухомого майна відсутній, тому у суда відсутні підстави для визнання спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані в АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Харкові, її батьками є ОСОБА_14 та ОСОБА_7 / т. 1 а. с. 9/.

ОСОБА_14 та ОСОБА_7 розірвали шлюб 16 листопада 1999 року в Червонозаводському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова /т.1 а. с. 10/.

З цього часу дитина ОСОБА_6 проживала разом із матір»ю ОСОБА_7

Факт проживання дитини із матір"ю підтвердили допитані у якості свідків сторони ОСОБА_1, ОСОБА_3 та інші свідки та не оспорювався відповідачем по справі - представником ПАТ "УкрСиббанк".

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_4 послалася на необхідність встановлення факту проживання ОСОБА_6 разом із матір"ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 з метою підтвердження, що на момент укладання договору іпотеки було порушено право неповнолітньої дитини на користування будинком.

Однак, як вже зазначав суд, при розгляді справи судом не було встановлено, що факт проживання позивачів у спірному будинку станом на 2006 рік, тобто на момент укладання договору іпотеки, оспорюється будь-якою стороною або особою.

Крім того, судом не встановлено, що факт проживання ОСОБА_6 разом із матір"ю ОСОБА_1 пов'язаний із виникненням, зміною або припиненням особистих чи майнових прав позивача ОСОБА_6, оскільки ОСОБА_6 ні станом на 2006 рік, ні на теперішній час не набула право власності на спірний житловий будинок чи право користування ним. Ні на момент укладання договору іпотеки, ні на теперішній час в будинку вона не зареєстрована.

Тому суд приходить до висновку, що підстави для встановлення факту проживання ОСОБА_6 разом із ОСОБА_1 в будинку № АДРЕСА_2 станом на 27.12.2006 року відсутні.

Згідно до ст. 203 ЦПК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками, (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

При розгляді спору судом встановлено, що для укладання договору іпотеки відповідач ОСОБА_3 надав в ПАТ «УкрСиббанк» довідку про відсутність зареєстрованих осіб в будинку № АДРЕСА_2 / т. 1 а. с. 190/.

Як вбачається з паспорту позивача ОСОБА_1 вона зареєстрована у спірному будинку з 05 липня 2011 року / т. 1 а. с. 8/.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила, що до 05 липня 2011 року, в тому числі і на момент укладання договору іпотеки, вона була зареєстрована за місцем проживання її батьків, а саме в АДРЕСА_1.

Крім того, з паспорту ОСОБА_15 серії НОМЕР_2, виданого 12.12.2007 року Червонозаводським РВ УМВСУ в Харківській області, вбачається, що вона зареєстрована з 19.12.2007 року по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 / т. 1 а. с. 11/.

Таким чином, через рік після укладання договору іпотеки, після досягнення 16-річного віку, ОСОБА_6 за власною ініціативою здійснила реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1, де зареєстрована до теперішнього часу.

Доказів того, що позивач ОСОБА_6 набула право власності на частину спірного будинку, або право користування житловою площею в цьому будинку, і внаслідок укладання договору іпотеки ці права позивача ОСОБА_6 було порушено, судові не надано.

Тому суд приходить до висновку, що договір іпотеки, укладений між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк» 27.12.2006 року, був спрямований на набуття сторонами цивільних прав та обов»язків. Зміст цього правочину не суперечить актам цивільного законодавства, моральним засадам суспільства, при укладанні правочину волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин було вчинено в формі, встановленій законом, він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Права та інтереси неповнолітньої на той час ОСОБА_6 при укладанні договору іпотеки порушено на було, оскільки, як вже зазначив суд, вказана особа не набула права власності або користування спірним житловим будинком або його частиною, зареєстрована в ньому не була.

Частиною 1 ст. 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді коли одержання полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Оскільки у суда відсутні підстави для визнання договору іпотеки недійсним, вимоги позивачів щодо застосування наслідків його недійсності та зобов"язання приватних нотаріусів Грішакову О.В. та Саєнко Е.В. вчинити нотаріальні дії щодо зняття заборони на відчуження предмету іпотеки та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек запис про обтяження майна - житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_2 задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 59, 60, 212, 214-215, 256, 259 ЦПК України, ст. ст. 203, 215, 216, 317-321 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім»єю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року по 28.04.2011 року - відмовити .

У задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_6 про визнання спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_2 та земельної ділянки площею 0,0920 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована в АДРЕСА_2 - відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_6 про встановлення факту проживання ОСОБА_6 разом із матір»ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 станом на 27.12.2006 року - відмовити .

У задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_6 про визнання недійсним договору іпотеки, укладеного 27.12.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 - відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_6 про застосування наслідків недійсності договору іпотеки та зобов'язання нотаріуса вчинити дії щодо зняття заборони відчуження предмету іпотеки та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису щодо обтяження майна - відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_6 про застосування наслідків недійсності договору іпотеки та зобов'язання нотаріуса вчинити дії виключення запису про обтяження іпотекою з Державного реєстру іпотек предмету іпотеки - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - В.А.Журавель