У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі Турецька Я.П.

за участю :

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Андезит» про визнання наказів незаконними, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

В провадженні Ужгородського міськрайоного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Андезит» про визнання наказів незаконними, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні представник позивача заявила клопотання про витребування доказів від Приватного акціонерного товариства «Андезит», а саме: копії з книг нарахування заробітної плати в частині нарахування заробітної плати ОСОБА_1 та здійснення утримання із неї коштів, зокрема, профспілкових внесків, за весь період трудових відносин починаючи з 05 травня 1985 р. по 01 жовтня 2015 р. в т.ч. й на Радванському кар'єрі ВО "Закарпатнерудпром", Малому підприємстві "Андезит", Акціонерному товаристві закритого типу "Андезит", правонаступником яких є Приватне акціонерне товариство «Андезит». Клопотання мотивоване тим, що позивач неодноразово звертався до відповідача про надання довідки про сплату профспілкових внесків, які утримувалися із заробітної плати за період трудової діяльності ОСОБА_1, проте відповідь ПрАТ «Андезит» не була надана. Разом з тим, довідкою від 05.01.2016 р. №1 відповідач повідомив, що за період роботи з 30.06.2011 р. по 01.10.2015 р. профспілкові внески із заробітної плати позивача не утримувалися, а за період роботи з 1985 р. по 2011 р. відповідна інформація на підприємстві відсутня. Вказує на те, що інформація зазначена в довідці від 05.01.2016 року за №1 не відповідає дійсності та є завідомо неправдивою, що свідчить про умисне приховування відповідачем достовірної інформації, що має значення для повного зясування всіх обставин справи.Представник позивача зазначила, що відповідна інформація міститься в книгах нарахування заробітної плати, а оскільки в неї виникли обєктивні труднощі щодо отримання вказаних доказів, просить задовольнити дане клопотання.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Наголосив на тому, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням витребує такі докази. Разом з тим, позивач заявляючи клопотання не надав суду доказів про неможливість отримання таких доказів особисто. Вказує на те, що позивач звертався до Приватного акціонерного товариства «Андезит» лише із заявою про надання йому інформації щодо стягнення (сплату) профспілкових членських внесків і така інформація йому була надана. Позивач не звертався до них з вимогою про ознайомлення з інформацією, що міститься в книгах нарахування заробітної плати, а відтак вважає вказане клопотання заявлено передчасно, оскільки у позивача не виникали труднощі з отриманням вказаних доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання про витребування доказів, заслухавши доводи позивача, представника позивача - ОСОБА_2 та заперечення представника відповідача ОСОБА_3, дійшов висновку, що у задоволенні заяви про витребування доказів слід відмовити, виходячи з наступного.

Стаття 10 ЦПК України встановлює, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.131 ЦПК України сторони зобовязані подати свої докази суду до або під час попереденього судового засідання. Докази подані з порушенням вимог даної статті не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подані несвоєчасно з поважних причин.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Способом забезпечення судом доказів є витребування доказів.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Порядок витребування доказів регламентується ч.1 ст. 137 ЦПК України, де зазначено, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводилось - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Тобто заявляючи клопотання про витребування доказів особа повинна надати відомості про неможливість ним особисто отримати докази по справі.

Проте позивач звертаючись до суду з клопотанням про витребування доказів, не надав відомостей про неможливість ним особисто отримати докази по справі, а саме з вимогою про ознайомлення з інформацією, що міститься в книгах нарахування заробітної плати позивач не звертався, що стало підставою для відмови у задоволенні його клопотання.

За таких обставин, виходячи з вищенаведеного, клопотання позивача про витребування доказів не підлягає задоволенню, оскільки при заявлені клопотання не було дотримано вищевказаних вимог .

Керуючись ст.ст. 10, 133, 135, 137, 208-210 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Андезит» про визнання наказів незаконними, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області, через Ужгородський міськрайонний суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4