У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2016 Справа №607/8876/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді В.М. Братасюка, секретаря судового засідання І.В. Гнатенко, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву про забезпечення позову , -

в с т а н о в и в :

На адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ло Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» про:

- встановлення нікчемності договору іпотеки, укладеного між ТОВ «Укрпромбанк», правонаступником прав і обовязків якого є АТ «Дельта Банк», та ОСОБА_1, від 25.09.2008 року, посвідченого нотаріально в реєстрі за №7270, з моменту укладання договору про передачу активів та кредитних зобовязань від 30.06.2010 року, з застосуванням наслідків нікчемності правочину,

- встановлення нікчемності Договору про передачу активів та кредитних зобовязань від 30.06.2010 року, укладеного між ТОВ «Український промисловий банк», АТ «Дельта Банк» та НБУ в частині передачі майнового права вимоги за іпотечним договором від 25.09.2008 року.

08.11.2016 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову шляхом заборони Тернопільському міському відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на проведення електронних торгів ДП «СЕТАМ», реєстраційний номер лота 176537, з реалізації предмета іпотеки, арештованого майна земельної ділянки площею 0, 1000 га за №53 по вул. Приміській у м. Тернополі, кадастровий номер 61101:00000:01:010:0061 тобто тієї земельної ділянки, котра є предметом іпотеки за вищезазначеним договором іпотеки від 30.06.2016 року.

При цьому представник позивача зазначив, що про намір в примусовому порядку реалізувати предмет іпотеки, йому стало відомо 02.10.2016 року з телефонного дзвінка чоловіка, котрий назвався керівником відділу ДВС.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову у даний спосіб, позивач обґрунтовує тією обставиною, що наявність у ДВС в м. Тернополі обєктивної можливості відчужити спірну земельну ділянку є достатнім для підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у даному провадженні.

Вирішуючи заяву суд виходить з наступного.

Заяву про забезпечення позову передано головуючому судді 09.11.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь справі може вжити заходи забезпечення позову. Згідно п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується в тому числі шляхом заборони вчиняти дії.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження позовних вимог, пересвідчитись зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, застосувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим, на відміну від адміністративного судочинства, визначальний принцип цивільного судочинства полягає у змагальності сторін, тобто у покладанні обовязку доказування обставин в обґрунтування вимог/заперечень покладається на кожну із сторін процесу

Згідно ст. 57 ЦПК України, пояснення сторін не є належними та допустимими доказами у справі.

Отже суд наголошує, що необхідною умовою забезпечення позову є обгрунтування заявником обставин, в чому полягатиме неможливість або труднощі у виконанні рішення в разі незадоволення заяви про забезпечення позову проте обмежившись загальними міркуваннями, що невжиття заходів забезпечення позову створює очевидну небезпеку правам, свободам та інтересам позивача, його представник не конкретизував яку саме небезпеку і яким саме правам, свободам чи інтересам.

При цьому в силу ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», заявці на реалізацію арештованого майна, передує його оцінка, котра здійснюється з обовязковим повідомленням боржника (в даному випадку позивача). А відтак, оскільки жодних доказів оскарження дій державного виконавця в частині організації оцінки арештованого майна стороною позивача суду не надано, судом презюмується правомірність дій виконавця та обізнаність ОСОБА_1 з сумою оцінки, а тому суд критично оцінює доводи представника позивача про те, що його довіритель дізнався про намір реалізувати предмет іпотеки з телефонного дзвінка невідомого чоловіка 02.10.2016 року.

Окрім цього складання заяви на реалізацію арештованого майна свідчить лише про намір реалізувати арештоване майно, проте не свідчить про визначення дати торгів, тобто безпосереднє втілення наміру визначеним організатором торгів.

За таких обставин суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. 151, 152 , 209 ЦПК України ,-

у х в а л и в :

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом заборони Тернопільському міському відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на проведення електронних торгів ДП «СЕТАМ», реєстраційний номер лота 176537, з реалізації предмета іпотеки, арештованого майна земельної ділянки площею 0, 1000 га за №53 по вул. Приміській у м. Тернополі, кадастровий номер 61101:00000:01:010:0061 тобто тієї земельної ділянки, котра є предметом іпотеки за вищезазначеним договором іпотеки від 30.06.2016 року відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подано до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом п'яти днів .

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали

Головуючий суддяОСОБА_2