Провадження № 2/127/667/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2016 м. Вінниця

в складі: судді Бойка В.М.,

за участю секретаря Паламарчук А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обласної ради, ОСОБА_2 обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова за участю третіх осіб, які не заявляють самостійнх вимог на предмет спору Виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3 про визнання права користування жилим приміщенням суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обласної ради, ОСОБА_2 обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова за участю третіх осіб, які не заявляють самостійнх вимог на предмет спору Виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3 про визнання права користування жилим приміщенням. Позовні вимоги аргументовані тим, що ОСОБА_1 на підставі спільного рішення адміністрації та профкому лікарні 25.12.1995 року був виданий ордер №13 на вселення та реєстрацію в гуртожитку по вулиці Р. Скалецького, 31. Було виділено кімнату № 224, де як вказує позивач вона живе постійно до даного часу. 06.08.1985 року вона була зареєстрована в гуртожитку, але номер кімнати в штампі про паспортну реєстрацію не зазначений.

Позивач зазначає, що вона є наймачем займаної кімнати №224, на її ім?я відкрито особовий рахунок за № 5 на оплату за проживання в гуртожитку за адресою: м. Вінниця, вул. Р. Скалецького, 31, кімната № 224. Займане приміщення складається з однієї кімнати площею 29, 48 кв.м, і також в особовий рахунок включена частина місць загального користування. Будівля гуртожитку, розташованого за адресою м. Вінниця, вул. Родіона Скалецького, буд. 31 знаходиться у власності ОСОБА_2 обласної ради та перебуває на балансі ОСОБА_2 обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова. Рішенням ОСОБА_2 обласної ради від 20.06.2013 року № 569, а саме п.3, BOKЛ ім. М.І. Пирогова зобовязано передати у комунальну власність територіальної громади міста Вінниці дану будівлю гуртожитку із інженерними комунікаціями та технічними пристроями. Починаючи з 2010 року ведеться робота по підготовці гуртожитку до передачі в комунальну власність міста з подальшою приватизацією займаних кімнат мешканцями. Проте, однією з умов передачі гуртожитку в комунальну власність міста є реєстрація місця проживання мешканців відповідно до займаних кімнат. Але в адресі реєстрації місця проживання позивача вказано лише «м. Вінниця, вул. Р Скалецького 31».

Позивач зазначає що 03.10.2015р. вона звернулась до 1-го міського відділу у м. Вінниці Управління державної міграційної служби України у Вінницькій обл. із заявою про можливість реєстрації в займаній кімнаті в гуртожитку, на що отримано відповідь, що на даний час житлове приміщення знаходиться на балансі ОСОБА_2 обласної лікарні ім. Пирогова, а тому, у разі наявності, необхідно поновити ордер чи надати клопотання від розпорядника житла, щодо реєстрації до окремої кімнати, або договір найму (піднайму, оренди), або відповідне судове рішення про вселення в кімнату, визнання права на користування конкретною кімнатою, про спонукання здійснити реєстрацію місця проживання в конкретній кімнаті.

Позивач вважає, що її право на поселення та проживання у даному гуртожитку, а також постійне проживання в конкретній кімнаті № 224 протягом більш ніж 2-х років поспіль, які дають їй право на визнання права користування даним житловим приміщенням, постійно користується спірною кімнатою, утримує дане приміщення в належному стані, і вважає, що набула право користування цією кімнатою, але не має належних документів, які б закріпили дане право. Вважає, що набула право користування займаною кімнатою № 224 в будинку № 31 по вулиці Р. Скалецького в м. Вінниці. Однак, вирішити питання в позасудовому порядку не виявилось можливим, вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила суд судові витрати залишити за нею.

Представник відповідача ОСОБА_2 обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі.

Представник третьої особи Виконавчого комітету ОСОБА_2 міської рад в судовому засідання проти задоволення позову не заперечував.

Представник відповідача ОСОБА_2 обласної ради надав заяву про розгляд справи без його участі, проти визнання позову не заперечує.

Третя особа ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи без його участі проти задоволення позову не заперечує.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Судом встановлено, що позивачу 25.12.1995року був виданий ордер №13 на заселення та реєстрацію в гуртожитку по вулиці Р. Скалецького 31 в кімнату № 224. ( а. с. 13)

Як вбачається з довідки виданої ОСОБА_2 обласною клінічню лікарнею ім. М.І. Пирогова від 15.09.2015р. №01-1-23/2351 в гуртожитку по вулиці Р. Скалецького 31 в кімнаті № 224 позивач проживає з 1985р. разом з сином ОСОБА_3 ( а. с. 12)

Факт постійного проживання позивача пдтверджується актом складеним ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які підтверджують факт постійного проживання позивача за адресою м. Вінниця, вул. Р. Скалецького, буд. 31, кімната 224 з 1985 року. Також підтвердженням факту постійного проживання позивача у згаданій кімнаті гуртожитку є договір про користування електричною енергією укладений між ПАТ «Вінницяобленерго» та позивачем, саме на постачання електроенергією кімнати №224, а також квитанції про сплату комунальних послуг, довідкою виданою ОСОБА_2 обласною клінічню лікарнею ім. М.І. Пирогова від 15.09.2015р. №01-1-23/2351 про відсутність боргу за оплату проживання в гуртожитку. ( а. с.9, 11, 16-22,)

Листом 1-го міського відділу у м.Вінниці Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 08.10.2015р. №14/17-Д позивача щодо заяви її реєстрацію в гуртожитку по вул. Р. Скалецького у м. Вінниці 31 повідомлено, що на даний час вказане житлове приміщення знаходиться на балансі ОСОБА_2 обласної лікарні ім. Пирогова, а тому, у разі наявності, необхідно поновити ордер чи надати клопотання від розпорядника житла, щодо реєстрації до окремої кімнати, або договір найму (піднайму, оренди), або відповідне судове рішення. ( а. с. 8)

Судом встановлено, що Рішенням ОСОБА_2 міської ради від 27.02.2013р. №1199 ВОКЛ ім. М.І. Пирогова узгоджено пропозицію щодо безоплатної передачі в комунальну власність територіальної громади м. Вінниці будівлю гуртожитку по вул. Р. Скалецького 31 в м. Вінниці.( а. с. 53 )

Дорученням ОСОБА_2 обласної державної адміністрації від 03.10.2014р. №01-01-11/5438 створено комісію щодо розгляду проблемних питань щодо передачі гуртожитку по вул. Р. Скалецького 31, у м. Вінниці у комунальну власність м. Вінниці. ( а. с. 54)

Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них.

Статтею 2 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» визначено, що громадяни, на яких поширюються дія Закону, можуть реалізувати конституційне право на житло шляхом приватизації житла у гуртожитку.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» місцем проживання фізичної особи вважається адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Відповідно до п.п.6,14 ст.18 вказаного Закону про права мешканців гуртожитків органи місцевого самоврядування у житловій сфері щодо приватизації громадянами житла у гуртожитках: здійснюють володіння, використання, управління, експлуатацію переданих територіальним громадам згідно з цим Законом гуртожитків (безпосередньо чи через визначеного виконавчим органом ради управителя); укладають та розривають договори найму житла у гуртожитках, що є власністю відповідних територіальних громад.

Режим проживання в гуртожитку регулюється нормами ЖК УРСР, а права та обов'язки сторін регламентуються також Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. №572, та Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим постановою ОСОБА_5 Міністрів УРСР від 03.06.1986р. №208

Відповідно до ст. 130 ЖК УРСР порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Відповідно до ч.1 ст.9 ЖК УРСР громадами мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду.

Відповідно до ч.3 ст.9 ЖК УРСР громадяни мають право, зокрема, на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, на підставах, передбачених законом.

Відповідно до ст. 16 ЖК України до компетенції виконавчих комітетів селищних, сільських ОСОБА_5 народних депутатів у галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду належить, зокрема, право здійснювати облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, а також контроль за станом цього обліку на підприємствах, в установах, організаціях, затверджують рішення про взяття громадян за місцем роботи на облік потребуючих поліпшення житлових умов; прийняття рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду ОСОБА_5, затверджують спільні рішення адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації про надання жилих приміщень у будинках відомчого жилого фонду; видають ордери на жилі приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду.

Відповідно до ст.47 Житлового кодексу України норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метра на одну особу.

Згідно зі ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ОСОБА_5 народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення.

Відповідно до ст.61 Житлового кодексу УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» місцем проживання фізичної особи вважається адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтею 310 ЦК України визначено, що фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

Ст. 58 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд, вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою №224, що розташована у будинку гуртожитку за адресою м. Вінниця, вул. Р. Скалецького, буд. 31.

В судовому засіданні позивач просив суд судові витрати залишити за ним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 47,55, Конституції України, ст.1, 2, 3, 18, ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» ст. 29, 310, Цивільного кодексу України ст. 9, 16, 47, 58, 61, 130 ЖК УРСР. ст.ст. ст.ст.15, 88, 208, 209, 213,215, ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою №224, що розташована у будинку гуртожитку за адресою м. Вінниця, вул. Р. Скалецького, буд. 31.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня його проголошення.

Суддя: