Справа № 214/3501/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Горбуновій Л.С.

за участю особи, що подала скаргу ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі справу за скаргою ОСОБА_1, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить: скасувати арешт всього нерухомого майна (невизначеного майна), яке належить ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1), та оголошену заборону на його відчуження, накладені відповідно до постанови Саксаганського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції АЕ № 936403, 14.02.2011 року.

В обґрунтування скарги зазначила наступне. 10.11.2015 року вона ОСОБА_1 набула у власність в порядку спадкування ? частку в квартирі за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Мухіної, 17/93. При підготовці документів для продажу вказаного майна, їй стало відомо, що 14.02.2011 року на все її нерухоме майно, Саксаганським відділом державної виконавчої служби (надалі - ВДВС) було накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 25.05.2016 року № 59822988. При цьому постанови Саксаганського ВДВС про накладання арешту вона не отримувала. Вона ОСОБА_1 знала, що Саксаганським районним судом з неї на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у 2010 році було стягнуто заборгованість. Оскільки працювала на підприємстві, розташованому у Довгинцівському районі, то виконавчі дії здійснював Довгинцівський ВДВС. Сума боргу була нею повністю погашена приблизно у 2012 2013 роках, але не знала, що повинна отримати постанову про закінчення виконавчого провадження , тому до Довгинцівського ВДВС не зверталась, але при цьому і від них не отримувала жодних документів. Таким чином, дізнавшись про наявність арешту на все нерухоме майно, пішла до Саксаганського ВДВС, де дізналася, що дійсно у 2011 році накладався арешт, але потім виконавче провадження було передано до Довгинцівського ВДВС за місцем роботи боржника. За її зверненням до Довгинцівського ВДВС, 07.06.2016 року їй було повідомлено, що 08.01.2013 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в зв'язку з повним фактичним виконанням рішення, виконавчий документ по справі № 2-1119/10 від 11.05.2010 року повернуто до суду. Крім того, їй було вказано на те, що закінчене виконавче провадження не може бути розпочато заново, а Довгинцівський ВДВС в межах виконавчого провадження за виконавчим документом по справі № 2-1119/10 від 11.05.2010 року будь-яких дій щодо обтяження її майна не проводив.

16.06.2016 року отримала від Довгинцівського ВДВС постанову про закінчення виконавчого провадження від 08.01.2013 року, в якій зазначено, що борг сплачено повністю, виконавче провадження закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». З цього моменту їй і стало відомо, що при її ухваленні з порушенням ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем Довгинцівської ВДВС ОСОБА_2 не було вирішено питання щодо зняття арешту на належне їй нерухоме майно.

Отримати ж постанову про накладання арешту вона так і не змогла, через те, що у Саксаганському ВДВС вже відсутнє дане виконавче провадження, а Довгинцівський ВДВС вказує на те, що їм не було відомо про наявність арешту, а єдиної бази даних на момент проведення виконавчих дій, ще не існувало. Відповідно до ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент накладання арешту) державним виконавцем за постановою про виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. Копія постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника не пізніше наступного після її винесення дня надсилається боржнику. Однак, їй про накладання арешту Саксаганським ВДВС нічого не було повідомлено, постанова про накладання арешту їй не направлялась. Згідно зі ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час закінчення виконавчого провадження) у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Державним виконавцем Довгинцівського ВДВС ОСОБА_2 при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 08.01.2013 року не було вирішено питання щодо зняття накладеного арешту. Таким чином, вважає, що її права та свободи було порушено бездіяльністю посадових осіб Саксаганського ВДВС, які не повідомили її про накладання ними арешту на все нерухоме майно, та діями державного виконавця Довгинцівського ВДВС, який не скасував арешт, закінчуючи виконавче провадження, за яким у повному обсязі погашено борг.

Відповідно до ст.ст. 383-385 ЦПК України, ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» сторона виконавчого провадження, яка вважає, що під час виконавчого провадження було порушено її права, має право подати скаргу на дії, бездіяльність, рішення державного виконавця, посадових осіб ДВС протягом 10 днів, коли особа дізналась про порушення її прав і свобод, до суду, який видав виконавчий документ.

ОСОБА_1 у судовому засіданні скаргу в частині скасування постанови про арешт нерухомого майна та оголошеної заборони на його відчуження від 14.02.2011 року підтримала.

Представники Саксаганського відділу ДВС та Довгинцівського відділу ДВС у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника Довгинцівського відділу ДВС надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: інформаційна довідка (а.с.6), повідомлення (а.с.7), постанова (а.с.8).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Саксаганського відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції від 14.02.2011 року було накладено арешт на все нерухоме майно боржника ОСОБА_1 та оголошено заборону на його відчуження у звязку з перебуванням на виконанні виконавчого листа № 2 1119/2010 від 11.05.2010 року, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 8515,01 грн.

Боржниця зазначену постанову не отримувала.

Виконавчий документ - виконавчий лист № 2 1119/2010 від 11.05.2010 року, виданий Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 8515,01 грн. було направлено на виконання Саксаганським відділом ДВС до Довгинцівського відділу ДВС за місцем роботи боржника.

Постановою державного виконавця Довгинцівського відділу ДВС від 08.01.2013 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2 1119/2010 від 11.05.2010 року, виданий Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 8515,01 грн. було закрито, у звязку зі сплатою боргу в повному обсязі. Будь яких дій щодо обтяження майна ОСОБА_1 Довгинцівським відділом ДВС не проводилось.

У звязку з наявністю накладеного арешту на усе нерухоме майно ОСОБА_1 та оголошеної заборони на його відчуження, остання позбавлена можливості розпорядитися належним їй майном ? часткою квартири АДРЕСА_1, що належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.11.2015 року, а тому остання обґрунтовано звернулася до суду за захистом свого порушеного права.

У відповідності до вимог ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

У відповідності до вимог ст. 82 ч.2 Закону України «Про виконавче провадження», боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця виключно в судовому порядку.

У відповідності до вимог ст. 82 ч.4 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

У відповідності до вимог ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Отже, враховуючи встановлені обставини, керуючись зазначеними нормами Закону, суд вважає, що арешт всього нерухомого майна (невизначеного майна), яке належить ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1), та оголошену заборону на його відчуження, накладені відповідно до постанови Саксаганського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції АЕ № 936403 від 14.02.2011 року, підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 50, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 209-210, 383, 386, 387 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати арешт всього нерухомого майна (невизначеного майна), яке належить ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1), та оголошену заборону на його відчуження, накладені відповідно до постанови Саксаганського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції АЕ № 936403 від 14.02.2011 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.М.Прасолов