Справа № 548/1287/15-ц
Провадження № 2/548/14/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2016 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Старокожко В.П.,

при секретарі Листопад В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності № 3913-О від 25.10.2012 року, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.10.2014 року в сумі 17 873,90 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.10.2012 року Публічне Акціонерне Товариство Приватбанк та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № б/н, який складається з Генеральної угоди про реконструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якого ПАТ КБ Приватбанк надав відповідачці кредит у розмірі 17 873,90 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зазначає, що відповідачка свої обов'язки за кредитним договором не виконує, тому станом на 30.06.2015 року має заборгованість 101 431,26 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту 15 342,60 грн.; заборгованості по відсотках за користування кредитом 1,05 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом 3 997,90, а також штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди 82 089,71 грн.; штрафу (процентна складова) 554,25 грн. Таким чином, позивач вимагає стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 101 431,26 грн.

Представник позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності № 8531-К-О від 14.11.2014 року, у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, подала до суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених у позові.

Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. У своїх запереченнях ОСОБА_1 посилається на те, що до виникнення боргу по даному кредитному договору причетна ОСОБА_4, мешканка м. Хорол, вул. Незалежності, 63, Полтавської області. Відповідачка вважає, що в діях ОСОБА_4 є склад кримінального правопорушення, зазначаючи, що працівники банку в 2014 році не перевірили інформацію про особу при переоформленні кредиту, з цих підстав просила суд зупинити провадження по справі. Ухвалою Хорольського районного суду від 17.08.2016 року відповідачці було відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення провадження. 25.05.2016 року подала повторне клопотання про зупинення провадження по справі, в задоволенні якого ухвалою суду від 26.05.2016 року було повторно відмовлено.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також те, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Матеріали справи свідчать, і це не заперечується сторонами по справі, що 24.10.2008 року ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № SAMDN50OTC001470956, відповідно до якого ПАТ КБ Приватбанк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 1 000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, сплатити банку винагороду й неустойку.

Відповідно умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт.

Відповідно до п. 2.1.5.5. умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

15.10.2014 року ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_1 уклали генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднаних до умов і правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої відповідачка отримала у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 17 873,90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов зазначеної угоди для виконання позичальником зобовязань по по вищевказаному кредитному договору № SAMDN50OTC001470956 від 24.10.2008 року, а також по кредитному договору № PLG0CC0E3Y0008 від 21.02.2011 року, укладеного між сторонами, загальну заборгованість ОСОБА_1 було реструктуризовано та визначено дату погашення заборгованості не пізніше 30.04.2015 року.

Згідно п. 2.5. генеральної угоди позичальник зобовязується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до вказаної угоди та умов та правил надання банківських послуг.

Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитними договорами, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов генеральної угоди, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором.

В звязку з цим станом на 30.06.2015 року відповідачка має заборгованість у розмірі 101 431 грн. 26 коп., яка складається з: заборгованості по кредиту 15 342,60 грн.; заборгованості по відсотках за користування кредитом 1,05 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом 3 997,90, а також штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди 82 089,71 грн.; штрафу (процентна складова) 554,25 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності з ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Суд критично ставиться до заперечень відповідачки стосовно того, що при укладенні генеральної угоди працівники банку не перевірили особу позичальника, в звязку з чим вказану угоду було укладено від імені ОСОБА_1, але фактично це зробила ОСОБА_4 без відома відповідачки, що є кримінальним правопорушенням, на підставі чого провадження по справі підлягає зупиненню. Судом було витребувано від позивача оригінали заяви про надання кредиту від 24.10.2008 року та генеральної угоди про про реструктуризацію заборгованості і приєднаних до умов і правил надання продукту кредитних карт від 15.10.2014 року. Відповідачка ознайомилася з оригіналами вказаних документів, проте ОСОБА_1 жодних інших дій, крім подання клопотань про зупинення провадження по справі з зазначених нею підстав, не вчиняла. На підтвердження своїх доводів щодо відсутності її волевиявлення на укладення угоди та підроблення підпису відповідачки іншою особою ОСОБА_5, ОСОБА_1 не надала доказів та не здійснила дій для отримання цих доказів, зокрема суду не надходило клопотання від відповідачки про призначення почеркознавчої експертизи, натомість ОСОБА_1 безпідставно клопотала суд про зупинення провадження.

Згідно до вимог ст. 207 ЦК України вбачається, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Суд констатує, що відповідачка засвідчила своїм підписом волевиявлення щодо укладення генеральної угоди від 15.10.214 року та погодилася з її умовами. Дана угода підписана обома сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Аналізуючи зібрані докази суд вважає, що відповідачка ОСОБА_1, заперечуючи укладення генеральної угоди, не довела відсутність свого підпису під умовами вказаної угоди, відповідно позовні вимоги є підставними.

Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги те, що відповідачка в порушення умов договору не здійснила повне погашення заборгованості, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь ПАТ КБ Приватбанк документально підтверджені судові витрати в розмірі 1 014 грн. 31 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 143, 146, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 610, 611, 1054 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку "Приватбанк", р/р 3111, МФО 305299, , заборгованість по кредитному договору № б/н від 15.10.2014 року в розмірі 101 431 (сто одна тисяча чотириста тридцять одна) грн. 26 коп., яка складається з: заборгованості по кредиту 15 342,60 грн.; заборгованості по відсотках за користування кредитом 1,05 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом 3 997,90, а також штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди 82 089,71 грн.; штрафу (процентна складова) 554,25 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку "Приватбанк", р/р 3111, МФО 305299, , судовий збір в сумі 1 014 грн. 31 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі до Хорольського районного суду в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, що брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час прголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: