Справа № 500/5488/15-ц
Провадження № 2/500/585/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Грубіян Л.І,

при секретарі Матвійчук Н.Ф.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 міської ради до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Ізмаїльська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Осипенко, 104. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_3 міській раді належить 4/7 частини (квартири №1) по вул.Осипенко, 104 в м.Ізмаїл, ОСОБА_5 належить 3/7 частини вказаного приміщення (квартира №2). Зазначає, що за даною адресою зареєстрована ОСОБА_4, яка за даною адресою не проживає більше ніж шість місяців, де знаходиться на даний час не відомо.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача вважає позов безпідставним, зазначив, що відповідач не проживала у вказаному будинку у зв'язку з поважними причинами. Пояснив, що у вказаному будинку була пожежа, відповідач проводить капітальний ремонт, тому не має змоги проживати у вказаному приміщенні.

Вислухавши пояснення сторін, які приймають участь у справі, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Серед основних прав і свобод людини і громадянина ОСОБА_6 України проголошує право на житло. Тобто право на житло це одне з найповажніших соціально економічних прав громадян України, оскільки воно стосується основ життя людини.

Повага до права людини на житло закріплена у ст..8 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод. Ніхто не може примусово бути позбавлений житла, безпідставно виселений із нього або визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Загальна декларація прав людини 1948 року передбачає право кожної людини на такий життєвий рівень, який є необхідним для підтримання здоров'я і добробуту її самої та її сім'ї.

У Декларації зазначено, що необхідний життєвий рівень забезпечує, зокрема, житло (п.1 ст.25). Аналогічне положення міститься в п.1 ст.11 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права 1966 року, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради УРСР від 19.10.1973 року N 2148-VIII, в якому, крім вказаного, закріплено обов'язок держав - учасників Пакту вживати необхідних заходів для забезпечення здійснення такого права.

Частиною 5 ст.9 ЖК УРСР передбачено, що житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.3 ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 міській раді на підставі рішення виконкому ОСОБА_3 міської ради депутатів №839 від 13.12.1949 року належить 4/7 частини (квартира №1) по вул.Осипенко, 104 в м.Ізмаїл, ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 15.08.2008 року належить 3/7 частини вказаного приміщення (квартира №2).

Згідно ордеру на житлове приміщення №40 від 10.01.1991 року, виданого виконавчим комітетом міської ради депутатів м.Ізмаїл, ОСОБА_7 та членам її сім'ї, в складі 8 чоловік, надано право на користування житловим приміщенням, площею 40,9 кв.м, по вул.Осипенко, 104 в м.Ізмаїл (квартира №1).

02.05.2007 року ОСОБА_7 померла, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №266696, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту ОСОБА_3 міськрайонного управління юстиції Одеської області 06.05.2011 року.

04.02.2014 року за адресою: м.Ізмаїл, вул.Фучика, буд.91, кут вул.Осипенко, буд.104, відбулася пожежа, що підтверджується довідкою, виданою начальником ОСОБА_3 МРВ ГУ ДСНС України в Одеській області за вих.№362 від 27.05.2016 року.

Вказані обставини визнані сторонами у судовому засіданні та додатковому доказуванню не підлягають.

За змістом ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-ІV від 11.12.2003 року зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення прав власності та житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), свідоцтва про смерть тощо.

За позицією Верховного Суду України, викладеною в п.10 постанови Пленуму «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» за №2 від 12.04.1985 року, у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК) необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

Суд визнає причину не проживання відповідачки в будинку більше 6 місяців поважною, оскільки виникла у вказаному приміщенні виникла пожежа, і проживання в квартирі тимчасово стало не можливим, відповідачка проживає тимчасово у сусідки ОСОБА_8 про що остання підтвердила в судовому засіданні та поступово ремонтує будинок.

Виселенням відповідачки з будинку (жилих приміщень), що загрожують обвалом можливо на підставі ст.112 Житлового кодексу України (ЖКУ), а саме якщо будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом, громадянам, виселюваним з цього будинку (жилого приміщення), інше благоустроєне жиле приміщення залежно від належності будинку надається виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів чи державною, кооперативною або іншою громадською організацією, а в разі неможливості надання жилого приміщення цією організацією - виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів.

Згідно довідок, що містяться в матеріалах справи, заборгованість за комунальні послуги відсутня, причина не проживання є поважною, тому немає підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

В задоволення позову ОСОБА_3 міської ради до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_9