АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1506/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_8 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, посилаючись на те, що 29.07.2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від вказаного шлюбу вони мають сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В звязку з тим, що шлюбні відносини фактично припинились, сімя розпалася, позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу.

За час перебування у шлюбі сторонами було набуте майно, а саме автомобіль марки ВАЗ, модель 21099, сірого кольору, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2, ринковою вартістю 65 200 грн.

Так як відповідач не визнає право ОСОБА_8 на вказаний автомобіль, одноособово ним користується, позивачка просила суд визнати за нею право власності на ? вказаного автомобіля та стягнути на її користь з відповідача грошову компенсацію вартості належної їй частини автомобіля в розмірі 32 600 грн.

Заочним рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.12.2015 року позов ОСОБА_8 задоволено та визнано за нею право власності на ? частину легкового автомобіля марки ВАЗ, модель, модель 21099, сірого кольору, 2006 року випуск, кузов № НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на ? частину вказаного легкового автомобіля.

Виділено належну ОСОБА_8 частку із майна, що є у спільній сумісній власності, шляхом стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 грошової компенсації вартості належної їй ? частини автомобіля в розмірі 32 600 грн.

Припинено право ОСОБА_8 на частку у праві спільної сумісної власності на ? частину автомобіля з дня отримання компенсації її вартості в розмірі 32 600 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Відповідач, не погоджуючись з заочним рішення суду, подав заяву про перегляд заочного рішення Золотоніського суду від 02.12.2015 року, якою просив рішення суду скасувати та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

04.05.2016 року ухвалою суду заява про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду та вважаючи, що воно є незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства, представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, якою просить заочне рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час розгляду справи встановлено, що 29.07.2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб, відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ №082377, виданого центральним відділом ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №807. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03.07.2015 року шлюб між сторонами розірвано.

Від вказаного шлюбу є спільна дитина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обліковій картці № 42870259 від 04.07.2014 зазначено, що транспортний засіб ВАЗ 21099, сірого кольору, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний державний номер НОМЕР_2, належить ОСОБА_6, дата первинної реєстрації 13.06.2013 року

Згідно висновку субєкта оціночної діяльності про вартість транспортного засобу від 29.05.2015 р., ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21099, сірого кольору, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний державний номер НОМЕР_2, становить 65 200грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України.

Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини та чоловіка закріплені у статті 57 СК України.

Таким чином, на підставі приведених вище доводів суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що вказаний позивачем автомобіль є спільною власністю подружжя і підлягає поділу згідно закону.

Доводи апелянта про те, що міськрайонним судом не були зясовані обставини, чи насправді автомобіль придбавався за рахунок його особистих коштів, не можуть бути визнані обґрунтованими та достатніми.

Апелянт посилається на рішення Золотоніського міськрайонного суду від 28.09.2015 року і стверджує, що у червні 2013 року позичив гроші у розмірі 5100 доларів США на купівлю машини у своєї матері ОСОБА_10

Проте, даним рішенням не підтверджується, що ОСОБА_6 використав дані кошти для купівлі спірного автомобіля. При цьому позивачка, як дружина на той час, не знала про наявність такого правочину та не давала на нього згоди.

Отже, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відповідач не довів належним чином факт придбання спірного майна за рахунок коштів, які належали апелянту особисто.

Непереконливим є і посилання в апеляційній скарзі на рішення Золотоніського міськрайонного суду від 12.11.2015 року, яким ОСОБА_6 визнано таким, втрати право на користування приміщенням та зобовязано знятися з реєстрації місця проживання. Вказане рішення також не може бут беззаперечним доказом того, що відповідача, перебуваючи у шлюбі, придбав спірний автомобіль за власні кошти.

Таким чином, враховуючи встановлену Сімейним кодексом України презумпцію виникнення права спільної сумісної власності на майно, яке набувається подружжям або одним з подружжя у шлюбі, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги та матеріали справи не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які можуть бути підставами для скасування або зміни цілком обґрунтованого та справедливого рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 відхилити.

Заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :