Провадження № 4с/522/127/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.

при секретарі Скибінській Є. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення органу Державної виконавчої служби,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії та рішення Державної виконавчої служби, щодо виконання виконавчого листа № 522/23064/13 від 27.04.2015 року, виданого Приморським районним судом міста Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Правекс Банк» грошової суми у розмірі 2 430 615,36 грн.; виконавчого листа № 522/23064/13 від 27.04.2015 року, виданого Приморським районним судом міста Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Правекс Банк» грошової суми у розмірі 2000,00 грн. В обґрунтування скарги зазначає, що постанови про відкриття виконавчих проваджень, а ні постанов, прийнятих після їх винесення, вона не отримувала а також не знала про наявність зазначених виконавчих проваджень. Тому вважає протиправними діями ДВС, призвело до збільшення сум, які їй необхідно сплатити, та - до арешту усього її майна та грошових коштів на рахунках у банку. Тому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 22.09.2009 року Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, код ЄДПОУ 35048711, про накладення арешту на нерухоме майно, в забезпечення виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, вчиненого 06.04.2006 року за № 224, про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2. ІПН НОМЕР_1; визнати бездіяльність у виконавчому провадженні №32215243 Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції з Одеській області щодо не надіслання до державного реєстратора свого відповідного листа та рішення з тим, щоб до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесенні відповідні відомості щодо скасування обтяження на нерухоме майно ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1; Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 25.12.2015 року у виконавчому провадженні №49688048 про накладення арешту на все майно ОСОБА_2 та заборону його відчужувати в межах суми боргу 2 430 615,36 гривень; Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 25.12.2015 року у виконавчому провадженні №49688048 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 243 061,54 гривень; Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 03.02.2016 року у виконавчому провадженні №49688048 про накладення арешту на кошти, що містяться на всіх рахунках в АБ «Південний», МФО 328209, та належить ОСОБА_2 Олександрівні в межах суми 2 675 956,90 гривень; Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 03.02.2016 року у виконавчому провадженні №49688048 про стягнення з ОСОБА_2 витрат на проведення виконавчих дій у сумі 50,00 гривень; Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 25.12.2015 року у виконавчому провадженні №49688075 про стягнення з мене - ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 2 000,00 гривень; визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 25.12.2015 року у виконавчому провадженні №49688075 про стягнення з ОСОБА_2 витрат на проведення виконавчих дій у сумі 30,00 гривень.

Представник заявника ОСОБА_4 підтримує доводи скарги, та просить суд скаргу задовольнити.

Представник Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, в попередніх засіданнях заперечувала проти обставин викладених у скарзі, просить в задоволені скарги відмовити.

Представник Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції у судове засідання не зявився, про причину неявки суду не повідомили. Надали на адресу суду заяву, згідно якої вказують, що на виконанні у відділі у 2009 року, згідно з даними Єдиного Державного реєстру Виконавчих Проваджень (ЄДРВП) перебувало виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого напису № 224 від 06.04.2006 року про звернення стягнення на нерухоме майно. Однак матеріали цього виконавчого провадження були знищені за закінченням терміну зберігання.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно до ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення , ухваленого відповідно до цього Кодексу , порушено їх права.

Відповідно до ст. 384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Зі скарги вбачається, що у Малиновському відділі державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває на примусовому виконанні зведене виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 522/23064/13 від 27.04.2015 року, виданого Приморським районним судом міста Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Правекс Банк» грошової суми у розмірі 2 430 615,36 грн.; виконавчого листа № 522/23064/13 від 27.04.2015 року, виданого Приморським районним судом міста Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Правекс Банк» грошової суми у розмірі 2000,00 грн.

18.12.2015 року представник ПАТ КБ «ПРАВЕКС БАНК» звернувся до Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області з заявами про примусове виконання виконавчих листів. 18.12.2015 року відкрито виконавче провадження № ВП49688048 з виконання виконавчого листа № 522/23064/13 від 27.04.2015 року, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку направлено боржнику за адресою вказаною у виконавчому документі, а саме: м. Одеса, вул. Мясоїдівська, 20 (вих. №4425/2).

18.12.2015 року у Малиновському відділі державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області відкрито виконавче провадження №ВП449688075 з виконання виконавчого листа № 522/23064/13 від 27.04.2015 року, виданого Приморським районним судом мста Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Правекс Банк» грошової суми у розмірі 2000,00 грн., про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку направлено боржнику за адресою вказаною у виконавчому документі, а саме: м. Одеса, вул. Мясоїдівська, 20 (вих. №4515/2).

Відповідно до ч.І ст.31 Закону України «Про виконавче провадження», боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. За результатами перевірки знаходження боржника за адресою, вказаною у виконавчому документі, встановлено, що знайти боржника не надалося можливості, боржник за адресою не мешкає, про що складено акт державного виконавця.

25 грудня 2015 року, на підставі ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» зазначені виконавчі провадження обєднанні у зведене виконавче провадження. В той же день державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП№49688048, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику в межах суми боргу та винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 243 061,54 грн., постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 200,00 грн.

03 лютого 2016 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника витрат ВП №49688048 у розмірі 50,00 грн., постанову про стягнення з боржника витрат у розмірі 30,00 грн. ВП № 49688075 та винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на всіх рахунках у АБ «Південний», яку направлено до відповідної банківської установи для виконання.

Згідно довідки ВАДР ДМС України в Одеській області, боржник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, встановлено, що за боржником зареєстроване нерухоме майно, а саме: кватира №23 в будинку №1 по вул. Катерининській у м. Одесі, яка відповідно до договору іпотеки №1191 від 17.04.2007 року зареєстрованого приватним нотаріусом КМНО знаходиться в іпотеці у стягувача ПАТ КБ «Правекс Банк». 16.03.2016 року до Відділу надійшов лист АБ «Південний», відповідно до якого на всі рахунки ОСОБА_2 накладено арешт. 23.03.2016 року державним виконавцем направлено платіжне доручення до АБ «Південний» на рахунок, що належить боржнику з метою списання коштів, що можуть знаходитись на рахунку для подальшого виконання вимог виконавчого документа. До Відділу повернулася платіжна вимога без виконання, у звязку з тим, рахунок боржника закрито 08.12.2009 р.

Згідно відповіді на запит Головного управління держгеокадастру в Одеській області, відомості щодо зареєстрованих за боржником земельних ділянок відсутні.

11 квітня 2016 року до Відділу зявився представник боржника за довіреністю ОСОБА_4, який особисто ознайомився з матеріалами виконавчого провадження (про що наявна відмітка на обкладинці виконавчого провадження). 21.04.2016 року до відділу зявилася боржниця та отримала копії постанов про відкриття виконавчого провадження, постанов про стягнення з боржника виконавчого збору, постанов про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, копія постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копію постанови про арешт коштів боржника (про отримання копій постанов на постановах наявна відмітка з особистим підписом ОСОБА_2 та датою отримання копій у державного виконавця).

22.04.2016 року до Відділу надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування постанов органу державної виконавчої служби. Однак, за наявної у державного виконавця інформації, позивач звернулася до суду з заявою про залишення позову без розгляду.

26.04.2016 року до Відділу надійшла заява ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» про повернення виконавчого документу.

Враховуючи зазначене та керуючись п.1 ч.І ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», 27.04.2016 року виконавче провадження №49688048 завершено, винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, якою виведено зі зведеного виконавчого провадження, постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 243 061,54 грн. від 25.12.2015 року та постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 50,00 грн. від 03.02.2016 року виведено в окремі виконавчі провадження.

28.04.16 року відкрито виконавче провадження ВП№50996060 з примусового виконання виконавчого збору у розмірі 243 061,54 грн. від 25.12.2015 року. 28.04.16 року відкрито виконавче провадження ВП№50996085 з примусового виконання постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 50,00 грн. від 03.02.2016 року.

05.05.2016 року винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження.

07.06.2016 року всі три виконавчі провадження закінчено на підставі п.10 ч.І ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи разом з матеріалами виконавчих проваджень направлені до Приморського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області для подальшого виконання за місцем реєстрації боржника та знаходженням іпотечного майна.

Згідно ч.І ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Скаржник зазначає, що не отримувала жодних документів, однак, яким чином, боржник міг бути повідомлений за адресою м. Одеса, вул. Мясощіська, 20, за якою боржник не мешкає. Таким чином судом встановлено, що порушень державного виконавця в межах питання щодо неотримання боржником постанови по відкриття виконавчого провадження не має.

Скаржник обґрунтування своїх вимог про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця не навів жодних доказів, якими б підтверджувався той факт, що дії, які державний виконавець провів або дії, які він здійснив є неправомірними. Вона зазначає, що підставою для винесення усіх постанов стало те, що боржник не виконала самостійно вимоги виконавчого документа, що не відповідає дійсності, оскільки постанова про арешт майна боржника винесена на підставі заяви стягувача ПАТ КБ «Правекс Банк», відповідно до якої ст.25 Закону передбачено, що за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ч.1,2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна застосовується для забезпечення реального виконання рішення, арешт на майно боржника може накладатися арешт шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій винесена на підставі ст.41 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до вказаної норми витрати органів державної виконавчої служби, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок Державного бюджету України. Про стягнення з боржника витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу ДВС. Закон України «Про виконавче провадження» не має ніяких обмежень щодо строків протягом яких з боржника підлягає стягнення витрати на проведення виконавчих дій, які наприклад встановлюються щодо стягнення виконавчого збору.

У постанові про відкриття виконавчого провадження боржнику зазначалося про необхідність самостійно виконати вимоги виконавчого документа до 25.12.2015 року та у разі невиконання рішення в наданий для самосійного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника.

Суд вважає, безпідставними вимоги заявника, щодо визнання протиправними та незаконними дії державного виконавця, оскільки суперечать матеріалам справи.

Статтею 76 Закону України «Про виконавче провадження» закріплені загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, зокрема у разі невиконання без поважних причин цих вимог державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції чи інші заходи, передбачені законодавством, і призначає новий строк виконання. Якщо після цього рішення не буде виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень наданих йому законом, а на боржника державним виконавцем накладається штраф у сумі двократному розміру витрат на проведення виконавчих дій у порядку, встановленому частиною другою статті 87 цього Закону.

Таким чином, суд вважає, що державний виконавець при проведені виконавчих діяв у відповідності з вимогами Закону України „ Про виконавче провадження, з дотримуванням Конституції України та інших законів.

Враховуючи зазначене вище, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 на дії та рішення органу Державної виконавчої служби, безпідставна, необґрунтована, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 383-385 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення органу Державної виконавчої служби - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А. Ю . Бойчук