Провадження № 2-з/761/289/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Малинников О.Ф. розглянувши заяву позивача Керівника Київської місцевої прокуратури № 10 Р. Гавриш в інтересах держави в особі Київської міської ради про забезпечення позову у справі за його позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів та повернення земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2016 року надійшла позовна заява Керівника Київської місцевої прокуратури № 10 Р. Гавриш в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів та повернення земельної ділянки.

Київська місцева прокуратура №10 в інтересах держави в особі Київської міської ради звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з наступними позовними вимогами:

Визнати недійсним договір дарування 1/2 частини будинку НАА 16964, укладений між ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_2, зареєстрований в реєстрі за № 1969.

Визнати недійсним договір дарування 1/2 частини будинку НАА 169643, укладений між ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_2), зареєстрований в реєстрі за № 1970.

Зобов'язати ОСОБА_5 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) повернути територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради земельну ділянку вартістю 3 862 800 гривень, площею 0,1000 га кадастровий № НОМЕР_3, розташовану по АДРЕСА_2, шляхом знесення огорожі.

В порядку забезпечення позову позивач просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_2, заборонити ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які правочини щодо нерухомого майна - будинку АДРЕСА_2; заборонити ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо забудови земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_3.

Заява обґрунтована тим, що Київською місцевою прокуратурою № 10 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0009319 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві № 11464755 від 06.03.2014 року за ОСОБА_3 проведено держану реєстрацію права власності на індивідуальний будинок літ. «А» з реєстраційним номером 00 по АДРЕСА_2 загальною власністю 134 кв.м.

Підставою державної реєстрації стало рішення Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 112/2367/14-ц, яким за ОСОБА_3 визнано право власності на вказаний будинок.

У подальшому між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 12.06.2014 року укладено два договори дарування по ? частини будинку за кожним договором.

Вказані договори дарування суперечать чинному законодавству та підлягають визнанню недійсними, так як у ході досудового розслідування встановлено, що за даними електронної системи документообігу Дніпровського районного суду м. Києва вказана справа у провадженні Дніпровського районного суду м. Києва не перебувала, а отже вказане рішення не постановлялося.

Крім того, відповідно до акту обстеження Департамента земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 07.09.2015 року № 387/10, фото матеріалів та план-схеми на земельній ділянці орієнтовною площею 0,35 га на АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_4, яка огороджена парканом, відсутні будь-які будівлі, а лише присутні ознаки будівельних (підготовчих) робіт.

Таким чином, на підставі неіснуючого рішення суду відповідачами набуто право власності на неіснуючий будинок.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами ( ч.ч. 1, 2, 3 ст.152 ЦПК України ).

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п.п. 1,2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірност і утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що заява позивача Керівника Київської місцевої прокуратури № 10 Р. Гавриш в інтересах держави в особі Київської міської ради заходів забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки, не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача Керівника Київської місцевої прокуратури № 10 Р. Гавриш в інтересах держави в особі Київської міської ради про забезпечення позову у справі за його позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів та повернення земельної ділянки - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_2; заборонити ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які правочини щодо нерухомого майна - будинку АДРЕСА_2; заборонити ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо забудови земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_3 до прийняття рішення по даній справі та набрання рішенням законної сили.

Стягувач: Керівник Київської місцевої прокуратури № 10 (адреса: 04050, м. київ, вул. Січових Стрільців, 89) в інтересах держави в особі Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36).

Боржник: ОСОБА_3, адреса проживання: АДРЕСА_1.

Боржник: ОСОБА_4, адреса проживання: АДРЕСА_3

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: О.Ф. Малинников.