Провадження № 4-с/344/125/16
У Х В А Л А

07 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Домбровська Г.В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 про визнання незаконною бездіяльності державного виконавця, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою про визнання незаконною бездіяльності державного виконавця ВДВС Івано-Франківського МУЮ у виконавчому провадженні №33513025 про зобовязання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 в користуванні виїзною дорогою площею 0,014 га, довжиною 26,2 м, шириною 5,27 м в с. Угорники по вул. Тополина, скасувати постанову від 08.12.2015 р. про закінчення виконавчого провадження та зобовязати відділ ДВС Івано-Франківського МУЮ виконати дане рішення.

Відповідно до частини 1 статті 383 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Строки звернення зі скаргою визначено статтею 385 ЦПК України.

Так, скаргу може бути подано до суду:

у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод;

у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно з частиною 2 статті 385 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частиною 1 статті 73 ЦПК України визначено, що суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 7 лютого 2014 року № 6 «Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах».

Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-152/0/4-13 від 28 січня 2013 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» зазначив, що право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Якщо зі скарги вбачається, коли заявник дізнався про порушення свого права, і при цьому скарга подана з пропущенням встановленого строку та відсутнє клопотання про поновлення цього строку, суддя, на нашу думку, має право залишити скаргу без розгляду на стадії відкриття провадження у справі. Це повністю відповідає положенням статей 11, 72 ЦПК щодо диспозитивності цивільного судочинства. При цьому заявнику роз'яснюється його право на подання клопотання про поновлення пропущеного строку».

Як вбачається зі змісту поданої скарги, ОСОБА_1 оскаржується бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні, постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 08 грудня 2015 року.

При цьому, в поданій скарзі скаржник посилається на те, що причиною пропуску строку звернення до суду з даною скаргою є та обставина, що державним виконавцем вирішувалося питання про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження і відкриття нового виконавчого провадження, однак до цього часу це не зроблено.

З даною скаргою ОСОБА_1 звернувся до суду 06 вересня 2016 року (про що свідчить відповідний реєстраційний напис на першій сторінці скарги), тобто з пропуском встановленого статтею 385 ЦПК України 10-денного строку.

В поданій до суду скарзі ОСОБА_1 просить про поновлення строку звернення до суду, однак жодних поважних причин пропуску строку звернення до суду скаржником не наведено, а зазначені ним причини пропуску звернення до суду (обставина, що державним виконавцем вирішувалося питання про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження і відкриття нового виконавчого провадження) не можуть вважатися поважними, оскільки чинним законодавством України про виконавче провадження встановлено імперативний порядок перевірки законності рішень державного виконавця в рамках виконавчого провадження (вищестоящим органом або судом).

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою із пропуском встановленого законом строку звернення до суду, а тому, враховуючи необґрунтованість клопотання про поновлення строку звернення до суду та не наведення поважних причин пропуску строку звернення до суду, вказану скаргу слід залишити без розгляду.

Разом з тим, Суд вважає за необхідне розяснити ОСОБА_1, що залишення скарги без розгляду не перешкоджає зверненню до суду зі скаргою за умови належного обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 11, 73, 383-385 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 про визнання незаконною бездіяльності державного виконавця, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, зобовязання вчинити дії залишити без розгляду.

Розяснити ОСОБА_1 його право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Г.В. Домбровська