АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/113/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1190/16Головуючий у 1-й інстанції Рибалка Ю.В. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді: Гальонкіна С.А.,

суддів: Акопян В.І., Кузнєцової О.Ю.,

при секретарі: Гнатюк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до місцевого суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. При цьому посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її батько - ОСОБА_5, про що зроблено відповідний актовий запис №562. Позивачі, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 є спадкоємцями за законом після померлого. У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Четвертої кременчуцької державної нотаріальної контори, оскільки виникла необхідність отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак нотаріус відмовила їй у видачі вказаного у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 09 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

Не погодившись з рішенням місцевого суду його в апеляційному порядку оскаржила позивач. В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09 березня 2016 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Визначити для позивача додатковий строк тривалістю в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5. При цьому апелянт посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно ч. 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає задоволенню з підстав, визначених п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України - невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача, ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, актовий запис № 562 (а.с.11). Родинні відносини позивачки з померлим підтверджуються свідоцтвом про народження (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОМЕР_2 від 15 червня 2005 року (а.с.12).

Згідно довідки № 10422 від 23 грудня 2015 року, виданої ТОВ «Житлорембудсервіс», померлий ОСОБА_5 на день смерті був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1. Разом з ним була зареєстрована мати померлого, ОСОБА_3 (а.с.14). Будь-які інші особи зареєстровані з померлим не були. Заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк подала дочка померлого, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.35).

25 грудня 2015 року позивач звернулась до Четвертої кременчуцької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, оскільки пропущено встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини та неможливість підтвердження факту проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.16).

Пред'являючи позов позивачка вказувала на наявність двох причин неприйняття спадщини у встановлений законом строк: правова необізнаність та здійснення догляду за новонародженою дитиною - сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.15), якому на момент смерті ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_4) виповнилося повних два місяця від народження.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дав оцінку лише одній причині із двох заявлених, а саме - правовій необізнаності.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що правова необізнаність не є підставою для надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Разом з тим, судом взагалі не надано оцінки іншій заявленій позивачкою причині, що є грубим порушенням процесуального права та свідчить про неповне з'ясування всіх фактичних обставин по справі.

Колегія суддів, здійснивши оцінку цій підставі, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Апеляційним судом встановлено, що на момент смерті та протягом шестимісячного строку позивачка здійснювала догляд за грудною дитиною, яка в силу свого віку потребувала постійного нагляду та належного безперервного догляду. Ці обставини колегія суддів вважає такими, що могли об'єктивно перешкодити позивачці у встановлений законом строк звернутися особисто до нотаріальної контори. Також враховується те, що ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори 25 грудня 2015 року, тобто з незначним пропуском встановленого строку ( 10 днів).

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачем у справі надано належні докази щодо поважності причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Викладені в апеляційній скарзі доводи є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309 п.3, 4, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 березня 2016 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю в три місяці, після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) С.А.Гальонкін

Судді: (підпис) В.І.Акопян

(підпис) О.Ю.Кузнєцова

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області С.А.Гальонкін