У х в а л а

іменем україни

04 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Леванчука А.О.,Парінової І.К.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа - Одеська міська рада, про встановлення юридичного факту, за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Одеської області від 26 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтня 2014 року ОСОБА_6 звернулась до суду із заявою, в якій просила суд встановити факт проживання її − ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, з її покійним чоловіком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_3, однією сім'єю з 2006 року.

На обґрунтування заяви зазначила, що встановлення даного факту їй необхідне для прийняття спадщини як спадкоємиці четвертої черги за законом.

Також заявниця зазначила, що вона разом із своїм покійним чоловіком ОСОБА_7 мешкали разом як одна родина за адресою: АДРЕСА_1, з 2006 року. Протягом усього періоду сумісного проживання вели спільне господарство, дбали один про одного, разом придбавали речі побутового вжитку тощо. Після смерті чоловіка, заявниця здійснила його поховання та на цей час користується усім майном, що належало йому на праві власності.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2014 року заяву задоволено.

Встановлено факт як такий, що має юридичне значення, а саме факт проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_3, однією сім'єю у період з 2006 року по день смерті ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 26 травня 2015 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2014 року скасовано, у задоволенні заяви відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про залишення заяви без розгляду, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку відмову у задоволенні заяви, оскільки ОСОБА_4 просила встановити факт проживання її та ОСОБА_7 однією сім'єю, вказавши, що встановлення факту перебування вищевказаних осіб у фактичних шлюбних відносинах необхідно для подальшого прийняття спадщини. Однак, згідно діючого на момент відкриття спадщини цивільного законодавства, ОСОБА_4 не входила в коло спадкоємців померлого за законом. Також, відсутнє особисте розпорядження ОСОБА_7 пов'язане з подальшою долею майна померлого.

Крім того, суд першої інстанції не залучив до участі у даній справі ОСОБА_8, яка ще 07 липня 2014 року звернулася до Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті її двоюрідного брата, ОСОБА_7

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 26 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

А.О.Леванчук

І.К.Парінова