Справа № 466/1546/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2016року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Білінської Г.Б.

при секретарі Химуку В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Львівської міської ради, з участю третьої особи Товариство власників приватних гаражів №1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

установив:

11.02.2016року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовною заявою до Львівської міської ради, з участю третьої особи Товариство власників приватних гаражів №1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позовну заяву мотивують тим, що 16 червня 2014 року помер - ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому нерухоме майно, яке складалось: з 1/3 часини квартири АДРЕСА_1; з цегляного гаражного боксу № 247 у товаристві власників приватних гаражів (гаражному кооперативі) розташованого на вулиці Єрошенка,17 в м. Львові.

Вони є дружиною та сином померлого ОСОБА_3 та його спадкоємцями першої черги за законом. Інших спадкоємців передбачених г. 1261 ЦК України немає.

Після смерті ОСОБА_3 спадщину вони прийняли, оскільки у встановлений законом шестимісячний термін звернулись до Другої Львівської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 25/2014.

Коли вони звернулись з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину, то Другою Львівською державною нотаріальною конторою 30.11.2015р. їм було видано свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно яких ми успадкували кожний по 1/2 частці у спадщині, яка складалась з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Однак стосовно цегляного гаражного боксу №247 у товаристві власників приватних ражів (гаражному кооперативі) розташованого на вулиці Єрошенка, 17 в м. Львові їм було дано відповідь - відмову від 13.11.2015р., де розяснено стосовно неможливості отримання свідоцтв про право на спадщину на гараж, через відсутність реєстраційної інформації щодо належності цього майна спадкодавцеві, оскільки право власності на гараж спадкодавцем реєстровано не було, та рекомендовано їм звернутися до суду за визнанням права власності порядку спадкування.

В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду та повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про особисте вручення, заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було.

Представник Товариство власників приватних гаражів №1 в судове засідання не зявився та направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 червня 2014 року помер - ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому нерухоме майно, яке складалось: з 1/3 часини квартири АДРЕСА_1; з цегляного гаражного боксу № 247 у товаристві власників приватних гаражів (гаражному кооперативі) розташованого на вулиці Єрошенка,17 в м. Львові.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Позивачі є дружиною та сином померлого ОСОБА_3 та його спадкоємцями першої черги за законом. Інших спадкоємців передбачених г. 1261 ЦК України немає.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261- 1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст.ст. 1261, 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Після смерті ОСОБА_3 спадщину вони прийняли, оскільки у встановлений законом шестимісячний термін звернулись до Другої Львівської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 25/2014.

Коли ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину, то Другою Львівською державною нотаріальною конторою 30.11.2015р. їм було видано свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно яких ми успадкували кожний по 1/2 частці у спадщині, яка складалась з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Однак стосовно цегляного гаражного боксу №247 у товаристві власників приватних ражів (гаражному кооперативі) розташованого на вулиці Єрошенка, 17 в м. Львові їм було дано відповідь - відмову від 13.11.2015р., де розяснено стосовно неможливості отримання свідоцтв про право на спадщину на гараж, через відсутність реєстраційної інформації щодо належності цього майна спадкодавцеві, оскільки право власності на гараж спадкодавцем реєстровано не було, та рекомендовано їм звернутися до суду за визнанням права власності порядку спадкування.

Правовстановлюючим документом на спадкове майно, є договір купівлі-продажу гаражу 29.09.1998р. посвідчений ОСОБА_4, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу. Згідно якого ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_3 купив гаражний цегляний бокс № 247, що знаходиться у місті Львові по вулиці Єрошенка, 17 в автогаражному кооперативі № 1.

Згідно довідки товариства власників приватних гаражів № 1 від 25.01.2016р. ОСОБА_3 є членом товариства і йому належить гаражний бокс № 247. Боргів по експлуатаційним та пайовим внескам немає.

Згідно довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» гаражний бокс № 247 в автогаражному кооперативі № 1 по вул. Єрошенка, 17 в м. Львові площею 29,5 кв. м. зареєстрований за: ОСОБА_5. Інвентаризаційна вартість гаражу становить 23 362 грн.

Отже, гаражний бокс № 247 в товаристві власників приватних гаражів № 1 по вул. Єрошенка,17 в м. Львові належав спадкодавцю ОСОБА_3, який за життя не зареєстрував своїх майнових прав на нього.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.ст. 386, 392 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до змісту ст.ст.1216, 1218 ЦК України, у разі спадкування права та обовязки спадкодавця переходять до спадкоємців. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя який його пережив, батьки.

У відповідності до ст. 1268 та ч. ч. 1, 3 ст.1296 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Дані обставини стверджуються поясненнями сторін в судовому засіданні та долученими до справи письмовими доказами.

З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 11, 62, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.16, 1216, 1218, 1225 ЦК України, суд, -

вирішив:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2, право власності на гаражний бокс №247 у товаристві власників приватних гаражів №1 розташованого на вулиці Єрошенка,17 в м. Львові, по 1/2 частці кожному, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 16 червня 2014 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_6