РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/50/15-ц

18 лютого 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Олійник П. В.

з участю секретаря Вознюк Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з відповідача 3178,13 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 10000 грн. моральної шкоди та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що була травмована автомобілем, яким керував відповідач. З приводу отриманих тілесних ушкоджень змушена була лікуватися, на що були витрачені кошти. Крім того, діями відповідача було пошкоджено її велосипед. Також вважає, що діями відповідача їй було причинено моральну шкоду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та з аналогічних підстав. В послідуючому звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність. Просить позов задоволити.

Відповідач та його представник позов визнали частково. Крім того відповідач пояснив, що після ДТП була домовленість із позивачем, що їй буде відкуплено велосипед. В рахунок коштів для покупки велосипеда позивачу було передано 1000 грн.. Через деякий час було віднайдено підходящий для позивача велосипед. Проте, його не придбали, оскільки, позивач відмовилася віддати для покупки передану їй раніше 1000 грн., а стала говорити, що ці кошти, які були надані їй в рахунок відшкодування моральної шкоди. На даний час пошкоджений велосипед позивача відремонтований, однак, вона не хоче його забирати. Крім того, в день ДТП він із своїм батьком завезли позивача до лікаря та заплатили за ліки, які були призначені позивачу. Також пояснили, що не всі ліки, вартість яких просить відшкодувати, позивач, були призначені для її лікування внаслідок ДТП.

Свідок ОСОБА_3, батько відповідача, показав, що їхав в автомашині разом з відповідачем. Після ДТП була домовленість з позивачем про придбання їй велосипеда замість пошкодженого. На придбання велосипеда позивачу передали 1000 грн.. Пізніше, коли знайшовся підходящий велосипед, його не придбали, так як позивач відмовилася надати для купівлі передану їй раніше 1000 грн.. Також для позивача були придбані ліки, які були призначені лікарем зразуж після ДТП.

Суд, заслухавши пояснення сторін та свідка, зясувавши обставини та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 22.07.2014 р. приблизно о 09-00 год. в м. Костопіль на перехресті вулиць Незалежності-Коперніка сталася ДТП з участю велосипедиста ОСОБА_1 та автомобіля «Фольксваген Пасат», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_2. В результаті ДТП позивач отримала легкі тілесні ушкодження. Постановою слідчого СВ Костопільського РВ УМВС України в Рівненській провадження по справі було закрито в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2. складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою Костопільського районного суду від 05.12.2014 р. відповідача було визнано винним у вчиненні ДТП на перехресті вулиць Незалежності-Коперніка в м. Костопіль з участю велосипедиста ОСОБА_1 та автомобіля «Фольксваген Пасат» під керуванням відповідача ОСОБА_2.

Відповідачем не надано жодних доказів про наявність у нього договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності та про повідомлення ним про ДТП страхову організацію.

Частиною 3 п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» передбачено, що у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Суд вважає, що позивач довела свій позов в частині відшкодування ватрості пошкодженого велосипеда. Вартість велосипеда підтверджена довідкою підприємця, який здійснює реалізацію велосипедів, а тому суд задовольняє позовні вимоги в цій частині. Відповідачем, окрім фотографій, не надано жодних доказів та підтвердження того, що пошкоджений при ДТП велосипед, на даний час є справним. Враховуючи, що пошкоджений при ДТП велосипед, має певну цінність, то суд залишає його відповідачу.

На думку суду підлягає до часткового задоволення позовна вимога про відшкодування витрат на лікування. Проаналізувавши записи в амбулаторній карточці позивача про лікарські призначення після ДТП, суд вважає, що підлягають відшкодуванню витрати на лікування, які підтверджені чеками на придбання ліків від 03.08.2014 року на суму 52,04 грн., 05.08.2014 року на суму 21,70 грн., 05.08.2014 року на суму 29,23 грн., 08.08.2014 року на суму 163,40 грн., 09.08.2014 року на суму 46,50 грн., та 15.08.2014 року на суму 99,00 грн., а всього на загальну суму 411,87 грн..

Суд також вважає, що позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що вона перенесла фізичний біль і страждання в звязку із ушкодженням здоровя та пошкодженням її майна. З приводу отриманих травм позивач лікувалася і перебувала на лікарняному. Згідно ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральну шкоду, а також з врахуванням вимог розумності та справедливості. Суд визначає суму одноразового відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 грн.. При стягненні даної суми суд враховує, що після ДТП позивачу було надано відповідачем 1000 грн., а тому стягненню підлягає 1000 грн.

Відповідно до ст.ст. 84, 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню витрати позивача на отримання правової допомоги. Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно договору №08/12/2014 про надання адвокатської правової допомоги від 24 листопада 2014 року адвокат ОСОБА_4 зобов'язується надати правову допомогу позивачу. Під час першого розгляду справи, яке закінчилося прийняттям заочного рішення, згідно журналів судових засідань від 16 лютого 2015 року, 16 квітня 2015 року і 19 травня 2015 року адвокат приймав участь в судових засіданнях протягом однієї години і 45 хвилин. Статтею 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" було встановлено з 01 січня 2015 року мінімальну заробітну плату в розмірі 1218 грн. 00 коп. Відповідно розмір компенсації витрат на правову допомогу становить 852,60 грн..

Відповідно до роз'яснень, викладених в п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" №10 від 17 жовтня 2014 року витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Проте, позивачем не надано доказів щодо документально підтверджених витрат, а також розрахунку таких витрат, а тому позов в цій частині задоволено частково.

Згідно ст.88 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись 10, 60, 212 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1600 грн. у відшкодування вартості пошкодженого велосипеда, 411,87 грн. у відшкодування витрат на лікування, 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди, 243,60 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору та 852,60 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу, а всього 4108 (чотири тисячі сто вісім) грн. 07 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Пошкоджений при ДТП велосипед залишити у відповідача ОСОБА_2

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_5