АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Болотова Є.В.

ПоливачЛ.Д.

при секретарі Литвиненку Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» та за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року, -

у с т а н о в и в:

У лютому 2015 року ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року позов задоволено: стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 6137004 від 24 березня 2008 року, а саме: 25265,41 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 17 лютого 2016 року становить 682666,22 грн. - заборгованість за кредитом, 3015,56 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 17 лютого 2016 року становить 81479,82 грн. - заборгованість за непогашеними відсотками за користування кредитом, еквівалент 7299,40 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 17 лютого 2016 року становить 197228,31 грн. - сума пені, еквівалент 450 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 17 лютого 2016 року становить 12158,91 грн. - сума штрафів за порушення обов'язків передбачених п. п. 4.3.2-4.3.6 кредитного договору, 43118,40 грн. - сума штрафів за порушення обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування, 3654,00 грн. - сума сплаченого судового збору, а всього 977187,31 грн.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення змінити, яким стягнути заборгованість за кредитним договором за основною сумою кредиту у розмірі 25265,41 доларів США та заборгованість за непогашеними відсотками за користування кредитом у розмірі 3015,56 доларів США.

Представник позивача, зокрема, посилається на ті обставини, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про переведення у рішенні розрахунків заборгованості за кредитним договором з іноземної валюти в українську за курсом, установленим НБУ станом на 17 лютого 2016 року, що не узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 533 ЦК України.

_____________________________________________________

Справа № 761/4263/15-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/5230/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Савицький О.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача, зокрема, посилається на ті обставини, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позовних вимог. Зокрема, зазначає, що судом не взято до уваги, що в судовому засіданні був доведений лише факт отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 25000,00 доларів США, факт отримання решти кредитних коштів в сумі 20000,00 доларів США не доведений та заперечується відповідачем. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не підкріплений жодним первинним бухгалтерським документом, який би засвідчив факт отримання відповідачем кредитних коштів.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» - Васильчиков І.В. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, апеляційну скаргу відповідача просив відхилити.

В суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, апеляційну скаргу ПАТ «Перший Український МіжнароднийБанк» просили відхилити.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги ПАТ «Перший Український МіжнароднийБанк» та необхідність відхилення апеляційної скарги ОСОБА_3 виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 24 березня 2008 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 6137004 (том І, а. с. 8-11).

Згідно п. п. 1.1.-1.4 кредитного договору відповідачу надано грошові кошти у сумі 45000,00 доларів США зі строком повернення до 24 березня 2023 року, а відповідач зобов'язався здійснювати повернення кредиту частинами в розмірах, в порядку та строки, визначені цим договором, і сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 13,99 % річних, в розмірах, в порядку та в строки, визначенні цим договором.

Відповідно до Графіку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом (додаток № 1 до кредитного договору) відповідач повинен вносити чергові мінімальні платежі по кредиту до 26 числа кожного місяця (том І, а. с. 12-17).

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, що підтверджується заявою на видачу готівки № 7 від 24 березня 2008 року (том І, а. с. 130) та меморіальним валютним ордером № 418995024 від 24 березня 2008 року (том ІІ, а. с. 24).

28 листопада 2014 року позивачем направлено на адресу відповідача письмову вимогу (вих. № КІЕ-44/409, КІЕ-44/410 від 26 листопада 2014 року) про дострокове повернення всієї суми кредиту та процентів за користування кредитом (том І, а. с. 21-22). Проте дана вимога позивача не була виконана відповідачем.

Відповідач, скориставшись кредитними коштами, в порушення умов порядку їх повернення протягом певного часу не проводить платежів в рахунок повернення кредиту та сплати процентів.

Задовольняючи позов та стягуючи з ОСОБА_3 суму заборгованості, суд виходив з того, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем своїх обов'язків за кредитним договором.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції законними та обґрунтованими з огляду на наступне.

Положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України закріплений обов'язковий характер зобов'язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно з детальним розрахунком заборгованості, відповідач ОСОБА_3 станом на 5 лютого 2015 року порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка становить 26834,49 доларів США, еквівалент 760,31 доларів США та 43118 грн. 40 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 25265,41 США; заборгованість за непогашеними відсотками за користування кредитом - 1569,08 доларів США; суму пені, еквівалент 310,31 доларів США; суму штрафів за порушення обов'язків, передбачених п. п. 4.3.2-4.3.6 кредитного договору - еквівалент 450 доларів США; за порушення обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування - 43118 грн. 40 коп. (том І, а. с. 6-7).

Сума боргу підтверджується оборотно-сальдовими відомостями за кредитним договором за період з 24 березня 2008 року по 31 грудня 2012 року, з 1 січня 2013 року по 25 грудня 2015 року, долученими до матеріалів справи (том І, а. с. 144-174, 175-223).

Відповідно до змісту ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому, вимагати дострокового повернення, частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, оцінивши зібрані по справі докази у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, дійшов законних та обґрунтованих висновків про те, що відповідач ОСОБА_3 порушила умови кредитного договору, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню з неї на користь позивача.

Разом з тим, задовольняючи позов, суд дійшов помилкового висновку в частині визначення розрахунку заборгованості за кредитом та відсотками з посиланням на гривневий еквівалент.

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі № 6-145цс14, яка в силу ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися судами. Підстав для відступлення від такої правової позиції апеляційний суд не вбачає.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ПАТ «ПУМБ» має ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями (том І, а. с. 26-36).

На викладені обставини суд першої інстанції уваги не звернув, внаслідок чого його висновки в цій частині є необґрунтованими.

У зв'язку з викладеним апеляційний суд вважає виключити з резолютивної частини рішення визначення розрахунку заборгованості за кредитом та відсотками з посиланням на гривневий еквівалент.

З огляду на викладене та з урахуванням конкретних фактичних обставин справи, колегія суддів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України вважає за необхідне рішення суду змінити в цій частині.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_3 не отримувала решти кредитних коштів в сумі 20000,00 доларів США, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, зокрема: умовами кредитного договору № 6137004 від 24 березня 2008 року (том І, а. с. 8-11), заявою на видачу готівки № 7 від 24 березня 2008 року (том І, а. с. 130), меморіальним валютним ордером № 418995024 від 24 березня 2008 року (том ІІ, а. с. 24), оборотно-сальдовими відомостями за кредитним договором за період з 24 березня 2008 року по 31 грудня 2012 року (а. с. 212, зворот), звітом по транзакціям за період з 12 грудня 2008 року по 22 лютого 2016 року.

Судом також вірно вирішено питання про розподіл судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції законними та такими, що відповідають дійсним обставинам справи. Судом повно та всебічно з'ясовано фактичні обставини, вірно встановлено правовідносини сторін та правильно застосовано відповідну норму закону, що їх регулює, з огляду на що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_3 має бути відхилена на підставі п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах публічного акціонерного товариства «Перший Український МіжнароднийБанк» задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року змінити.

Виключити з резолютивної частини рішення визначення розрахунку заборгованості за кредитом та відсотками з посиланням на гривневий еквівалент.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: Є.В. Болотов

Л.Д. Поливач