Справа № 226/1846/16-ц
Провадження № 2/226/782/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепка Л.І.,

за участю секретаря Тіссен О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мирноград справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

На обґрунтування вимог зазначив, що з відповідачкою ОСОБА_2 він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 10 лютого 2001 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на вихованні відповідачки. В 2009 році через відсутність взаєморозуміння та постійно виникаючі суперечки, які відбувалися на очах у дитини, вони з відповідачкою припинили сімейні стосунки і з зазначеного часу разом не проживають. Вказуючи на те, що їх сімя розпалась остаточно та що відновлення сімейних стосунків є неможливим, позивач просить суд шлюб з відповідачкою розірвати.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, до судового засідання не зявились, надавши суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, що не перешкоджає судовому розгляду.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 лютого 2001 року. Їх шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Димитровського міського управління юстиції за актовим записом № 26 (арк.спр.3).

24.12.2001 року у позивача і відповідачки народилася донька ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (арк.спр.3).

Згідно наданих суду письмових заяв, обидві відновлювати сімейні стосунки та зберігати шлюб не бажають.

Згідно ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу.

Оскільки досліджені судом докази та позиція сторін не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що їх шлюб слід розірвати.

Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений, місце проживання дитини та питання її матеріального забезпечення, як свідчать досліджені докази, визначено сторонами самостійно.

Керуючись ст.ст.104 п.2, 105 п.3, 110 п.1, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212- 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (до шлюбу Лівинцова), зареєстрований 10 лютого 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Димитровського міського управління юстиції за актовим записом №26, розірвати, залишивши відповідачці прізвище «Мініна».

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя Л.І.Клепка