БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/6433/16-ц провадження № 2-з/361/55/16
У Х В А Л А

«18» листопада 2016 року м.Бровари Київської області

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Василишин В.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову (подану від його імені представником ОСОБА_2) в цивільній справі за його позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія Новокар» про захист прав споживача, визнання недійсним договору майнового лізингу й стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває цивільна справа № 361/6433/2016-ц (провадження № 2/361/3484/2016) за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія Новокар» (далі ТОВ «ТК Новокар») про захист прав споживача, визнання недійсним договору майнового лізингу, а також стягнення грошових коштів.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить суд: - визнати недійсним договір майнового лізингу з додатками до нього від 27 серпня 2016 року № 001316, укладеним між ним й ТОВ «ТК Новокар»; - стягнути із відповідача на його користь грошові кошти в сумі 40 000 грн. 00 коп.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить суд: - у межах позовних вимог вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме й нерухоме майно, а також грошові кошти ТОВ «ТК Новокар».

Відповідно до частин першої, другої статті 151 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд за заявою, осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктами 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 передбачено, що за змістом ч.1 ст.151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом частини третьої статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві вказується, що оскільки відповідачем утримуються грошові кошти позивача, то він має можливість їх використовувати й у подальшому буде намагатися уникнути цивільної відповідальності щодо повернення боргу. Разом із тим, ці обставини без відповідного підтвердження самі по собі не можуть бути достатньою підставою для прийняття рішення про вжиття заходів забезпечення позову.

При перевірці цивільної справи та наявних у ній матеріалів, а також доводів в обґрунтування заяви про забезпечення позову, встановлено, що наведені у ній доводи не дають підстав на цій стадії судового процесу для вжиття заходів забезпечення позову й вважати, що зі сторони відповідача існує реальна загроза вчинення дій, які призведуть до неможливості виконання рішення суду при його постановленні на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 151 154, 210 ЦПК України

у х в а л и в:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин