АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/995/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Міщенко К. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНовікова О. М.
суддівВініченка Б. Б., Бондаренка С. І.
при секретаріСиниці Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2016 року у справі за заявою ОСОБА_6, заінтересовані особи: Тальнівський районний відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, Державна казначейська служба України, Прокуратура Тальнівського району про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури. В якості заінтересованих осіб заявник вказав на: Тальнівський районний відділ УМВС України в Черкаській області, Державну казначейську службу України, Прокуратуру Тальнівського району.

ОСОБА_6 зазначив, що 09.06.2003 року начальником слідчого відділення Тальнівського РВ УМВС України в Черкаській області відносно нього була порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ч. 1ст. 122 КК України. Досудове слідство у справі неодноразово зупинялось, а також справа неодноразово провадженням закривалась в зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину, але постанови про закриття скасовувались та досудове слідство поновлювалось. 18.11.2012 року справу відносно нього провадженням закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину. В зв'язку з тим, що справа розслідувалась більше 9 років, то незаконними діями органами досудового слідства та прокуратури йому заподіяно моральну шкоду, яку заявник просить стягнути за рахунок Державного бюджету України, а зобов'язання держави повинна виконувати Державна казначейська служба України.

Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 23.02.2016 року заяву ОСОБА_6 залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому вказує, що ухвала суду незаконна, необґрунтована та постановлена з істотним порушенням норм процесуального права.

Заслухавши представника прокуратури, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Залишаючи без розгляду заяву про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури, суд першої інстанції, виходив з того, що розгляд даної категорії справ в порядку окремого провадження не передбачено. Крім того, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Як вбачається з матеріалів справи Слідчим відділенням Тальнівського РВ УМВС України в Черкаській області 09 червня 2003 року порушена кримінальна справа № за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

18 листопада 2012 року старшим слідчим СВ Тальнівського РВ УМВС України в Черкаській області було винесено постанову про закриття кримінальної справи в зв'язку з відсутністю складу вищевказаного злочину.

Копію даної постанови заявник отримав 27.05.2013 року, що підтверджується супровідним листом за № 2500 виданого СВ Тальнівського РВ УМВС України в Черкаській області.

Відповідно до ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (ч. 6 ст. 235 ЦПК).

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 вказує, що суд помилково залишив без розгляду його заяву, оскільки з неї не вбачається спір про право, крім того в вказаному вище Законі України № 266/94-ВР передбачено, що вказане питання вирішується судом в ухвалі суду та підлягає відшкодуванню за заявою громадянина.

Колегія суддів з цим не погоджується.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 звернувся безпосередньо до суду з заявою про відшкодування йому моральної шкоди, пов'язаної з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності та незаконним накладенням арешту на майно, які були здійснені органами досудового слідства.

До органів досудового слідства МВС та прокуратури ОСОБА_6 з такою заявою не звертався.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 13 Закону України № 266/94-ВР розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Згідно з ч. 4 ст. 110 ЦПК України позови, пов'язані з відшкодуванням шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Отже суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, суть заявлених вимог ОСОБА_6, погоджується з висновком районного суду про те, що дана справа підлягає розгляду у позовному провадженні, де, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України при розгляді справи № 6-2203цс15 від 02 грудня 2015 року.

Прийшовши до такого висновку, колегія суддів також вважає правильним рішення суду першої інстанції, який послався на ч. 6 ст. 235 ЦПК України і залишив заяву ОСОБА_6 без розгляду, фактично застосувавши аналогію права.

За таких обставин колегія суддів не вбачає достатніх підстав для скасування ухвали районного суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :