Справа № 465/3852/15 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/783/1071/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Курій Н.М.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я., за секретаря Куцика І.Б.,

з участю представника ПАТ «ВіЕс Банк» - ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 18 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 18 листопада 2015 року відмовлено представнику ПАТ «ВіЕс Банк» у задоволенні заяви про забезпечення зазначеного вище позову.

Ухвалу суду оскаржило ПАТ «ВіЕс Банк».

Апелянт зазначає, що ухвала суду є незаконна та необґрунтована, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт посилається на те, що відповідачі є недобросовісними боржниками та не здійснюють виконання зобовязань за кредитним договором, а також мають намір здійснити відчуження належного їм майна та, з метою уникнення виконання своїх зобовязань перед позивачем, планують взагалі покинути територію України.

Апелянт вважає, що всі зазначені вище дії можуть зробити неможливим виконання рішення суду, а тому просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити заяву про забезпечення позову.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши виділені матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до положень ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пленум Верховного Суду України у пункті 4 Постанови № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Матеріалами справи підтверджується, що ПАТ «ВіЕс Банк» звернулося з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, в якому просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №KF46558 від 17.01.2008 року в сумі 249 443,91 доларів США, що дорівнює 5 263 876,14 грн. по курсу НБУ станом на 09.06.2015р.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 23 липня 2015 року відкрито провадження у справі за зазначеним вище позовом та призначено справу до розгляду на 29 вересня 2015 року.

17 листопада 2015 року ПАТ «ВіЕс Банк» подало заяву про забезпечення позову та просило накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 та ОСОБА_5, а також обмежити право виїзду відповідачів за межі України шляхом тимчасової відмови їм у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, тимчасового затримання або вилучення паспорта, якщо він був виданий раніше.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з абз. 2 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Однак, із оскарженої ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову вбачається, що така ухвала постановлена суддею одноособово після відкриття та призначення справи до розгляду, а не судом в судовому засіданні, тобто суд першої інстанції порушив встановлений порядок для вирішення питання щодо забезпечення позову.

Крім того, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявник не навів жодної конкретної обставини, яка б давала підстави вважати, що є загроза порушенню прав позивача, а відтак і загроза утруднення виконання судового рішення у справі, однак, суд апеляційної інстанції вважає, що такий висновок суду першої інстанції є передчасним, оскільки спір між сторонами виник внаслідок неналежного виконання відповідачами грошового зобовязання за кредитним договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що ухвалу судді про забезпечення позову у справі, яка постановлена з порушенням норм процесуального права, належить скасувати та питання про забезпечення позову у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись п. 3 ч.1 ст. 312, ст.315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» задовольнити частково.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 18 листопада 2015 року скасувати та передати питання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий: Курій Н.М.

Судді:

ОСОБА_6

ОСОБА_7