РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 року

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Дмитрієва О.Ф.,

за участю секретаря : Рисованої Н.О..,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживачів та розірвання кредитного договору,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що між ним та ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «ДельтаБанк» було укладено кредитний договір № 3/ФКВ-07 від 14.05.2007 року за яким позивач отримав кредит в розмірі 49 400.00 доларів США зі сплатою процентів в розмірі 13,0 % річних за користування кредитними коштами та на умовах повернення у строки до 13.05.2027 року. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов»язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк». Вказаний кредитний договір повинен бути розірваний у зв»язку з істотними змінами обставин у відповідності до ч.2 ст. 652 ЦК України, оскільки відбулась істотна зміна обставин, якою сторони керувались, укладаючи кредитний договір, а саме значне зростання курсу долара США по відношенню до курсу гривні України, що потягло за собою значне здороження кредитного курсу, зменшення прибутків, що під час укладення договору позичальник не міг передбачити, сподіваючись на стабільну ситуацію на валютному ринку. Під час укладення кредитного договору позивач не міг запобігти виникненню світової кризи, зміна обставин вносить істотний дисбаланс в договірні відносини між позичальником та Банком, а п.4 ч.2 ст. 652 ЦК України в кредитних договорах така умова відсутня. Також, банком не виконано вимоги ст.ст. 11,18,21 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 щодо обов»язку банків у разі настання кредиту в іноземній валюті під час укладення кредитного договору попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов»язань за цим договором несе споживач. Крім цього, кредит незаконно надано в іноземній валюті, хоча єдиним засобом платежу в Україні є гривня і умови договору є несправедливими.

В судовому засіданні представник позивача підтримав в повному обсязі заявлені позовні вимоги, а також підстави, якими вони обґрунтовуються, зазначені у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив суд відмовити у його задоволенні за безпідставністю.

Вислухавши думку представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є відповідач ПАТ «Дельта Банк» було укладено кредитний договір № 3/ФКВ-07 від 14.05.2007 року за яким позивач отримав кредит в розмірі 49 400.00 доларів США зі сплатою процентів в розмірі 13,0 % річних за користування кредитними коштами та на умовах повернення у строки до 13.05.2027 року. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов»язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк».

Визначаючи правову природу правовідносин між сторонами по справі, суд виходить з положень чинного законодавства про кредит, зокрема Параграфу 2 глави 71 Цивільного кодексу України, ЗУ «Про банки та банківську діяльність», а також положень Закону України «Про захист прав споживачів», які регулюють правовідносини сторін у договорах про надання споживчого кредиту.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 3 ст. 533 ЦК України передбачено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У своїй діяльності банки керуються Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Оспорюваний позивачем договір не суперечать вимогам законодавства, встановленим для договорів даного виду, волевиявлення сторін на укладання і підписання кредитного договору було вільним, позивачем не надано доказів недійсності договорів та(або) його нікчемності, не встановлено таких і в судовому засіданні.

Ч.2 ст. 652 ЦК України передбачено, що в разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Виходячи з аналізу ч.2 ст. 652 ЦК України, то ця норма закону пов»язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявність істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов визначених цією статтею, а саме по собі коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору на підставі ст. 652 ЦК України і позивач міг передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті.

Ризик валютних коливань на час укладення кредитного договору мають обидві сторони договору (кредитор і позичальник). Зміни валютного ринку під час виконання кредитного договору не можуть бути визнані підставою для зміни або розірвання раніше укладеного договору або звільнення однієї із сторін від виконання взятих на себе зобов'язань, якщо сторона вважає, що такі зміни відбуваються не на її користь.

За вищевказаного кредитного Договору позивач підтвердив факт письмового ознайомлення з умовами кредитування Банку та отримання копії відповідного листа - повідомлення про умови кредитування Банку, з якими надається цей кредит, підтвердив, що уважно ознайомився зі змістом Договору, всі умови цього Договору зрозумів, повністю з ними згоден, заперечень, зауважень та запитань не має, та зобов'язується їх дотримуватися та виконувати про що свідчить підпис позивача в укладеному ним договорі.

Укладений згідно діючого законодавства договір, є обов'язковим для його виконання сторонами, що закріплено в ст.629 ЦК України.

Загальні вимоги, дотримання яких є необхідним для чинності правочину, зазначені в ст. 203 ЦК України.

Порушення будь-якої із цих вимог при укладенні відповідачем кредитного договору, судом не встановлено.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що правові підстави для задоволення позову про визнання кредитного договору недійсним відсутні, оскільки оспорюваний позивачем договір укладено у відповідності до вимоги діючого законодавства.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 169, 208-209, 211-215, 218 ЦПК України, , суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживачів та розірвання кредитного договору - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: