У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.07.2016 Справа №607/6060/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд в складі :

головуючого судді Сливка Л. М.

за участі секретаря судового засіданні ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3, в якій просить стягнути із ОСОБА_3 на його користь заборгованість за невиконаним договором купівлі-продажу майна від 05 жовтня 2012 року у сумі 79778, 90 гривень, з яких: 60000 гривень пені, 17780 гривень інфляційних витрат та 1998,90 гривень 3% річних.

02 липня 2016 року позивач ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які належать відповідачу ОСОБА_3 і знаходяться у нього, або в інших осіб, в межах позовних вимог, тобто, в межах суми 79778, 90 гривень. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що відповідач ОСОБА_3 не виконує рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 лютого 2015 року та ухиляється від сплати заборгованості за невиконаним договором купівлі-продажу майна, при цьому, згідно постанови державного виконавця №ВП №48168637 від 22 вересня 2015 року, транспортних засобів у відповідача не виявлено, а зареєстроване за відповідачем нежитлове приміщення бару банкетного залу перебуває в іпотеці, а тому, реалізувати дане майно для погашення боргу немає можливості, іншого майна, яке можна описати і реалізувати на погашення боргу не виявлено. З цих підстав заявник вважає, що відповідач може розпорядитись своїми грошовими коштами, а тому, невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача унеможливить виконання рішення суду в разі його задоволення та призведе до порушення прав позивача.

При розгляді заяви суд приймає до уваги наступні обставини:

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В ч.1 ст.153 ЦПК України вказано, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд має з урахування доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Як вбачається із постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві №ВП №48168637 від 22 вересня 2015 року, транспортних засобів у боржника ОСОБА_3 не виявлено, а зареєстроване за відповідачем нежитлове приміщення бару банкетного залу в с. Іване-Пусте Борщівського району Тернопільської області перебуває в іпотеці ВАТ Державний ощадний банк України, а тому, реалізувати дане майно для погашення боргу немає можливості, іншого майна, яке можна описати і реалізувати на погашення боргу не виявлено. У звязку із цим виконавчий документ повернуто стягувачеві.

У відповідності до ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Проаналізувавши заяву про забезпечення позову, матеріали позовної заяви, беручи до уваги те, що, оскільки між сторонами існує спір з приводу стягнення заборгованості за невиконаним договором купівлі-продажу майна від 05 жовтня 2012 року, виходячи із засад розумності, та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін та зважаючи на наявність загрози утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд вважає, що заяву про вжиття заходів забезпечення позову слід задовольнити шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_3, і знаходяться у нього або в інших осіб в межах оспорюваної суми 79778, 90 гривень, оскільки такий вид забезпечення позову є доцільним та співрозмірним заявленим позовним вимогам.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.151-154 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 (46003, вул. Броварна, 23/4, м. Тернопіль, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, які належать ОСОБА_3 (48755, с. Дзвинячка, Борщівський район Тернопільська область, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), і знаходяться у нього або в інших осіб в межах оспорюваної суми 79778, 90 (сімдесят девять тисяч сімсот сімдесят вісім) гривень 90 копійок.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в порушенні заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Копію ухвали для негайного виконання надіслати у Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л. М. Сливка