Справа № 365/460/16-ц
Номер провадження: 2/365/326/16
У Х В А Л А

27.07.2016 смт. Згурівка Київської області

Суддя Згурівського районного суду Київської області

ОСОБА_1,

вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2016 року (за поштовим штемпелем) уповноважений представника позивача ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 23.07.2014 між позивачем та ПАТ «ІМЕКСБАНК» було укладено Договір № 999-00151057 банківського рахунку в рамках кредитного продукту (далі Договір), який складається з Договору приєднання та Договору про надання кредиту (овердрафт) з використанням банківської платіжної картки міжнародних платіжних систем в АТ «ІМЕКСБАНК», відповідно до умов якого банк зобовязався надати кредит позивачу для сплати коштів понад кредитовий залишок коштів на рахунку шляхом встановлення на поточний рахунок позивальника ліміту овердрафту та зарахування коштів на поточний рахунок № 7694980 у розмірі та на умовах встановлених у дому Договорі, а позичальник зобовязалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі.Вважає, що при оформленні Договору було порушено права позивача як споживача через невиконання імперативних вимог закону щодо надання повної, своєчасної та достовірної інформації про послугу, що є предметом Договору. Зокрема зміст Договору викладено дрібним шрифтом, позивач була обмежена в часі з його ознайомленням, представник банку детально не розяснив умови договору. П.1.2.8 Договору встановлено сплату комісії за послуги кредит-сервісу в розмірі 1,7% від суми отриманого кредиту, що суперечить п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, тому просить визнати недійсним спірний Договір та на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнити позивача від сплати судового збору.

Вбачається, що у задоволенні клопотання представника позивача про звільнення позивача на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» від сплати судового збору необхідно відмовити, оскільки така пільга була передбачена ст. 5 Закону України про судовий збір, проте ця норма втратила чинність у звязку із набранням чинності з 01.09.2015 Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 № 484.

Посилання представника позивача на необхідність застосування ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути враховані, оскільки існує колізія норм права між цією статтею та ст. 5 Закону України «Про судовий збір», яка має вирішуватись шляхом вибору того нормативного акта, який має бути застосований до цього конкретного випадку. При існуванні неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності. За даних обставин, при визначенні необхідності сплати судового збору позивачем застосуванню підлягає саме Закон України «Про судовий збір», який прийнятий пізніше.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною пятою статті 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обовязковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина пята статті 119 ЦПК, не буде поданий у строк, установлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК) або залишення заяви без розгляду (пункт 8 частини першої статті 207 ЦПК).

Відповідно до ч. 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Позовна заява подана без додержання вимог, передбачених ч. 5 ст. 119 ЦПК України та п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», так як до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру.

Таким чином, до позовної заяви повинні бути додані документи із зазначенням відомості про те, за яку саме позовну заяву сплачується судовий збір, у розмірі 551,20 грн на розрахунковий рахунок в ГУ ДКУ у Київській області 0274, МФО 821018, ідентифікаційний код 23570438.

В порушення вимог ч. 2 ст. 42 та ч. 8 ст. 119 ЦПК України представник позивача до позовної заяви не додав належно посвідченої довіреності, що підтверджує його повноваження. Натомість додав копію довіреності, засвідчивши її своїм підписом, що суперечить зазначеним вимогам.

Враховуючи те, що сторона позивача просить розглядати справу за її відсутності, вбачається за необхідне звернути її увагу на те, що додані до позовної заяви документи надані в копіях, не посвідчених у встановленому порядку.

Позовну заяву необхідно залишити без руху, про що повідомити позивача і надати їй строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору залишити без руху, про що її повідомити.

Надати ОСОБА_2 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали, та роз'яснити, що в разі, якщо вказані недоліки до зазначеного строку не будуть усунені, заява буде вважатися неподаною та повернута їй.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Н.О.ДЕНИСЕНКО