Справа № 473/1752/16-ц
"07" вересня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Фінько О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
В травні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій вказав, що 09 липня 1994 року у Відділі ЗАГС Єланецького району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем, актовий запис №31. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають.
Сторони проживають окремо сім років, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні відносини. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, від нього надійшла заява, в якій він просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.
Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За згодою позивача суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин.
Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України.
Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України).
Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.
В судовому засіданні було встановлено, що 09 липня 1994 року у Відділі ЗАГС Єланецького району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, актовий запис №31. (свідоцтво про шлюб І-ФП №277112, видане 09 липня 1994 року). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають.
Сторони проживають окремо більше семи років, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач байдуже ставиться до питання збереження сім'ї, про що свідчить його неодноразова неявка в судове засідання.
За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити повністю.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстровано 09 липня 1994 року у Відділі ЗАГС Єланецького району Миколаївської області, актовий запис № 31 - розірвати.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: М.М. Ротар