РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Онупко М.Ю.,

народних засідателів - Калаш О.В., Гужва Л.І.,

за участю секретаря - Нагорної М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Московський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання особи безвісно відсутньою, -

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати безвісно відсутньою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, з 01 січня 2013 року.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27.11.2015 року цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Московський районний відділ у м. Харкові ГУ Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання особи безвісно відсутньою направлено до Комінтернівського районного суду м. Харкова для розгляду по суті.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 5-12-301583 від 30.01.2012 року йому, а також ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1. Вказані особи зареєстровані у спірній квартирі. ОСОБА_2 в зазначеній квартирі не проживає з 2012 року та йому невідоме її місцезнаходження. 02.09.2014 року він звертався до Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області із зверненням про встановлення місцезнаходження ОСОБА_2 (ЖЄО № 21920 від 02.09.2014 року) та ним була отримана відповідь № 67/33392 від 14.09.2014 року відповідно до якої в ході перевірки встановити місцезнаходження ОСОБА_2 не виявилось можливим.

Також на звернення ОСОБА_1 від 14.09.2015 року до Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області листом від 29.09.2015 року № 67/35706 було повідомлено, що за його зверненням (ЖЄО № 22109 від 14.09.2015 року) в ході проведення перевірки встановити місцезнаходження ОСОБА_2 не виявилось можливим. Протягом всього часу, що минув з дня першого звернення ОСОБА_1 до міліції заявнику особисто встановити місцезнаходження ОСОБА_2 не вдалося та вона до спірного житлового приміщення не з'являлась. Факт відсутності відомостей про місце перебування ОСОБА_2 понад один рік в місці її постійного проживання можуть підтвердити свідки. Початком безвісної відсутності ОСОБА_2 слід вважати 01.01.2013 року. Заявник вказав, що задоволення його заяви має для нього юридичне значення та необхідно для зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку в спірній квартирі.

Заявник ОСОБА_1 до судового засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник заявника ОСОБА_5 в судовому засіданні заяву про визнання безвісно відсутньої особи підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи Московський районний відділ у м. Харкові ГУ Державної міграційної служби України в Харківській області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення покладався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.01.2012 року реєстраційний № 5-12-301583 квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 4).

Згідно до відповіді Московського районного відділу у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області № 17/36 від 05.01.2016 року отриманої на запит суду, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 19.04.2004 року по теперішній час (а.с. 56).

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що заявник є його батьком, а ОСОБА_2 - донькою. З 1999 року ОСОБА_2 не проживає в спірній квартирі. У 1999 році шлюб між ним та матірю ОСОБА_2 було розірвано. З цього часу його колишня дружина та донька ОСОБА_2 виїхали з спірної квартири та їх місцезнаходження не відомо. У 2012 році його колишня дружина та ОСОБА_2 забрали всі належні їм речі зі спірної квартири, після чого він з донькою не зустрічався, стосунків з нею не підтримує, контактних даних ОСОБА_2 у нього немає. В спірній квартирі на даний час проживає він, його батько та дружина.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України прямо передбачено, що суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їхні права та обов'язки, попереджувати про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Поняття фізичної особи визначено законодавцем у ст. 24 ЦК України.

Відповідно до вказаної правової норми людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

У відповідності до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно приписів ст. 246 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

У відповідності до ст. 248 ЦПК України суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.

Частиною 1 ст. 249 ЦПК України визначено, що суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

У відповідності до положень ст. 248 ЦПК України судом направлялися запити з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_2, зокрема було направлено запит до Департаменту освіти Харківської міської ради, Департаменту науки і освіти Харківської обласної державної адміністрації та Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 361 комбінованого типу Харківської міської ради» щодо фактичного місця проживання та перебування на навчанні у навчальних закладах м. Харкова та Харківської області доньки ОСОБА_2 - ОСОБА_3.

На запит суду Комунальним закладом «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 361 комбінованого типу Харківської міської ради» було надано довідку № 143 від 06.07.2016 року, згідно до якої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, відвідує Комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 361 комбінованого типу Харківської міської ради». ОСОБА_3 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 разом з дідусем, ОСОБА_6 та бабусею ОСОБА_7 та мамою ОСОБА_2 (а.с. 169).

Вказані обставини ОСОБА_2 особисто підтвердила в судовому засіданні.

Відповідно до наданої інформації судом було встановлено місце проживання ОСОБА_2

Відповідно до копії паспорту Серія НОМЕР_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 171-172).

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, однак за зареєстрованою адресою не проживає на протязі 10 років. Після розлучення батьків, вона разом з матір'ю виїхала з зазначеної квартири та тривалий час проживала у своєї бабусі, а на даний час проживає у квартирі свого чоловіка. Її батькові та діду, які залишилися проживати у зазначеній квартирі, було достеменно відомо про її місце проживання. У 2012 році вона також спілкувалася з дідом та батьком з приводу приватизації належної їм квартири та за їх проханням подавала відповідні заяви. Хоча вона й не підтримувала тісних стосунків з батьком та дідом, вона доволі часто зустрічала їх на вулиці, неподалік від їх місця проживання, так як часто відвідує знайомих, які проживають поруч з родичами. Окрім того, у 2016 році вона декілька разів випадково зустрічала на вулиці свого батька з яким при зустрічі спілкувалася, при цьому він не повідомив її про наявність в провадженні суду такої справи.

У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Статтями 58, 59 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи системний аналіз вищенаведених норм закону та враховуючи надані заявником до суду докази, суд не вбачає можливим визнати безвісно відсутньою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, з 01 січня 2013 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10,11,212,214,215,218,256-259 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Московський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання особи безвісно відсутньою - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М. Ю. Онупко

Народні засідателі О.В. Калаш

Л.І. Гужва