Дата документу 15.02.2016
Справа № 320/8085/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 лютого 2016 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Ковальової Ю.В.,
при секретарі Черемісіній О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за позовом
Представник позивача в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує у разі неявки відповідачів.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис в рекомендованому поштовому повідомлені, яке повернулось на адресу суду, відомостей про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення справи або про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис в рекомендованому поштовому повідомлені, яке повернулось на адресу суду, відомостей про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення справи або про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило.
Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином, тому суд визнає неявку відповідачів в судове засідання неповажною та вважає можливим розглядати справу за їх відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за її відсутності та в звязку з неявкою відповідачів в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Судом встановлено наступне.
Процентна ставка за кредитом буде збільшена на 1% річних за рахунок збільшення маржі у випадку припинення дії договору страхування життя позичальника, зазначеного в п.п. 3.3.5 кредитного договору. Новий розмір процентної ставки застосовується починаючи з дня наступного за останнім днем оплаченого періоду страхування життя позичальника, або пільгового періоду, встановленого для сплати чергового страхового платежу відповідно до договору страхування життя. /а.с. 5-11/.
Згідно п.п. 1.1.1 Договору кредиту встановлено порядок повернення кредиту рівними частинами у сумі 1 333 гривні 33 копійки, не пізніше 13 числа кожного місяця, починаючи з грудня 2012 року та кінцевим терміном повернення заборгованості до 12.11.2022 року.
Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
В порушення умов договору ОСОБА_1 свої зобов»язання належним чином не виконав, внаслідок чого за ним виникла заборгованість, яка станом на 15.10.2015 року становить 283 239, 40 грн. і складається з: 149 333, 36 грн. заборгованість за кредитом; 76 244, 40 грн. - заборгованість за відсотками; 13 539, 15 пеня за кредитом; 16 587, 65 грн. пеня за відсотками; 11 732, 29 грн. інфляційні витрати за кредитом; 15 802, 55 грн. інфляційні витрати за відсотками.
Розмір заборгованості за кредитом підтверджується розрахунком /а.с. 88-91/.
На підставі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також розмір процентів встановлених договором.
Також, згідно ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку (пеню), то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
На підставі викладеного, оскільки в порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачі зобовязання за вказаними договорами належним чином не виконали, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими, тому вважає необхідним задовольнити вказаний позов повністю, не виходячи за межі заявлених позовних вимог.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України суд керується тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.
При визначенні розміру присуджених судових витрат, а саме судового збору, суд враховує положення ст.ст. 82, 88 ЦПК України, застосовує роз'яснення Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", відповідно до яких з урахуванням повного задоволення позову та застосуванню вимоги пропорційності присудження судових витрат, приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір /а.с. 1, 92/ в розмірі 4 569, 88 грн., по 2 284, 94 грн. з кожного.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 74, 88, 197, 212, 214, 215, 224-228 ЦПК України, ст.ст.509, 526, 527, 530, 554, 624, 625, 1046, 1054 ЦК України, суд
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Ю.В. Ковальова