У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2016 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О. В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, 3-ї особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 21.11.2016 року звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 10.03.2015 року її разом з дітьми ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 взято на облік відповідачем як осіб, переміщених з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, про що видано відповідну довідку, також згідно рішення заступника начальника управління соцзахисту населення ОСОБА_5 від 03.03.2016 року їхній сім»ї призначено допомогу в сумі 2644,65 грн. з 01.02.2016 року по 31.07.2016 року та надано повідомлення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім»ї. Після закінчення строку, на який надано допомогу, позивач 18.08.2016 року звернулась із заявою та документами до відповідача, але листом від 25.09.2016 року їй було відмовлено в призначенні допомоги та вказано на необхідність надання інформації, яку вона не має можливості надати. Позивач просить суд визнати неправомірними дії управління соцзахисту населення Білоцерківської міської ради відносно сім»ї ОСОБА_1, визнати її сім»ю малозабезпеченою у розумінні Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім»ям» з 04.03.2015 року, визнати за нею право на отримання державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім»ї з 04.03.2015 року, відповідно до ст.3 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім»ям»

Позовну заяву подано до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з позовної заяви, відповідачем у даній справі є субєкт владних повноважень /орган місцевого самоврядування /.

За приписами п.п.1, 7 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; субєкт владних повноважень-орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За ст.50 КАС України відповідачем в адміністративній справі є субєкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

А за нормами ч.1 ст.11 цього Закону, виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Отже, управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради належить до системи органів місцевого самоврядування та є субєктом владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Як розяснено в п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», спір набуває ознак публічно-правового за умови не лише наявності серед субєктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним /ними/ у цих відносинах владних управлінських функцій. Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх субєктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Згідно зі ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого , неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В ч.4 ст.105 КАС України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

За п.п.1-4 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам; усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів , що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Отже, в даному випадку має місце публічно-правовий спір щодо оскарження рішень та дій субєкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій, який може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

А тому керуючись ст. ст. 2, 3, 17, 18, 50, 105 КАС України, ст.ст.5,11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 15, 122 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, 3-ї особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права, оскільки заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_6