АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6117/16 Справа № 189/2184/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Свистунова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Єлізаренко І.А., Демченко Е.Л.

за участю секретаря Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ Дніпро»

на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2016 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ Дніпро» про визнання договору оренди землі частково недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Покровського районного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ Дніпро» про визнання договору оренди землі частково недійсним.

У обґрунтування заявлених позовних вимог послався на ті обставини, що наприкінці 2007 року він підписав договір оренди належної йому на праві приватної власності на землю земельної ділянки, яким передав в оренду СФГ «ОСОБА_3М.», правонаступником якого є відповідач - ТОВ «КСГ «Дніпро», земельну ділянку площею 6,779 га строком на 5 років. Договір зареєстровано у книзі реєстрації договорів оренди землі Покровським відділом ДП ЦДЗК 21 січня 2008 року за № 65. Позивачу стало відомо, що договір було зареєстровано з виправленнями, а саме: строк дії договору було виправлено і записано термін оренди 10 років. Тобто, Договір оренди на зазначений термін 10 років позивач не укладав і не підписував, а майно земельний пай загальною площею 6,779 га належить йому на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 040887. На момент підписання договору в ньому значився термін оренди «5 років». Ідентифікувати особу, яка зробила це виправлення, є неможливим. Таким чином, факт існування договору оренди землі між позивачем і відповідачем порушує право приватної власності позивача. Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання договору оренди землі частково недійсним, оскільки оспорюваний договір порушує право його приватної власності. Просив договір оренди земельної ділянки між ОСОБА_2 та СФГ «ОСОБА_3М.» земельної ділянки площею 6,779 та, зареєстрований у книзі реєстрації договорів оренди землі Покровським відділом ДП ЦДЗК 21 січня 2008 року за № 65 визнати недійсним в частині строку дії договору оренди земельної ділянки, вважати строком дії вказаного договору 5 (п ять) років. Стягнути з відповідача ТОВ «КСГ «Дніпро» на користь позивача усі витрати та справі.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2016 року позов ОСОБА_2 до ТОВ "КСГ Дніпро" про визнання договору оренди землі частково недійсним задоволено.

Договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_2 та СФГ ОСОБА_3М., правонаступником якого є ТОВ «КСГ Дніпро», стосовно земельної ділянки площею 6,779 га, зареєстрований у книзі реєстрації договорів оренди землі Покровським відділом ДП ЦДЗК 21 січня 2008 року за №5 визнано недійсним в частині строку дії договору оренди земельної ділянки, вважати строком дії вказаного договору 5 (пять) років.

Стягнуто з відповідача ТОВ «КСГ Дніпро» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243,60 грн. та витрати, повязані з проведенням судово-технічної експертизи документа в розмірі 450,24 грн.

У апеляційній скарзі ТОВ «КСГ Дніпро»просить рішення суду першої скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згіздно копії державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №040887, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 6,777 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області (а.с.7).

Наприкінці 2007 року між ОСОБА_2 та СФГ Булах було укладено договір оренди земельної ділянки площею 6,779га, яка розташована на території Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, строком на 5 років.

Як убачається з наданого позивачем вищевказаного договору оренди земельної ділянки, в розділі Строк дії договору було зроблено замальовування коректором самого строку, на який укладено договір та рукописним записом вказано 10 (десять).

Так, згідно висновку експерта за №13/2.1-106 від 13.04.2016 року, до первісного змісту п.6 Договору оренди землі, зареєстрованого 21.01.2008 року за № 65, укладеного між ТОВ СФГ Булах та ОСОБА_2 вносилися зміни шляхом нанесення рукописних написів «10» та «десять» поверх замальованих барвником білого кольору первинних друкованих даних. Первинний текст в даному місці читався як 5 (пять) (а.с.52-54).

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі ст. 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом ч.1 ст. 638 ЦПУ України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.15 Закону України Про оренду землі, істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Згідно зі ч.2 ст.15 Закону України Про оренду землі установлено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, є підставою для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що моментом вчинення правочину слід вважати момент, коли сторони свого часу досягли у належній формі згоди з усіх істотних умов договору. У свою чергу, належною формою згоди є саме письмове викладення умов договору, або у вигляді додаткових угод, що підписані сторонами договору чи за наявності виправлень у первісному тексті договору, здійснений повноважною особою, підпис якої завірено належним чином.

Судом першої інстанції достовірно встановлено, що волевиявлення позивача на укладення спірного договору оренди землі було відсутнє, оскільки, наміру укладати договір строком на 10 років ОСОБА_2 не мав, тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку, визнавши недійсним договір оренди, укладений між позивачем та СФГ «ОСОБА_3М.», в частині строку дії договору оренди земельної ділянки. Тобто, колегія суддів вважає, що у даному випадку мова йде саме про прушення вимог ч.1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», а тому, оскільки у спірному договорі відсутнє досягнення згоди між сторонами з істотних умов договору у належній формі, якою є строк дії договору оренди земельної ділянки, в момент вчинення правочину мало місце порушення прав позивача щодо свободи договору, необхідності згоди обох сторін при його укладанні, відсутність волевиявлення позивача розпоряджатись земельною ділянкою, яка належить йому на праві приватної власності, передбачене вимогами ч.3 ст. 203 ЦК України, недодержання яких тягне за собою недійсність правочину, є підстави для визнання вищевказаного договору недійсним.

Також, колегія суддів не приймає до уваги доводів апеляційної скарги, що судом були порушені норми процесуального законодавства при поновленні позивачу строку позовної давності.

Судом першої інстанції вірно було встановлено, що позивач дізнався про існування внесених змін до договору саме у кінці 2012 року (після спливу дії договору), про що свідчать його дії, які підтверджені матеріалами справи. На томість, представником відповідача, а ні у суді першої, а ні апеляційної інстанції належних та допустимих доказів у спростування зазначеного чи отримання договору з виправленнями позивачем у більш ранній період, не надано. Позивач звернувся до суду з позовом 09.09.2015 року тобто в межах трирічного строку позовної давності, що рахується з дати, коли він дізнався про порушення свого права.

Апеляційний суд у відповідності до вимог ст.303 ЦПК України перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно вимог із ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків у рішенні суду першої інстанції, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Судом першої інстанції у досить повному обсязі зясовані права та обовязки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, встановлено, що судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права, а тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до вимог ст. 308 ЦПК України відсутні правові підстави для скасування рішення, тому, доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ Дніпро» відхилити.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий О.В.Свистунова

Судді І.А.Єлізаренко

ОСОБА_4