Справа №583/450/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/710/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Лузан Л. В. , Собини О. І.

за участю секретаря - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення

в цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції в порядку судового контролю за виконанням судового рішення, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 березня 2016 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 в порядку судового контролю за виконанням судового рішення.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 12 квітня 2016 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3.

Скасовано ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 березня 2016 року.

Визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції від 02 липня 2015 року про закінчення виконавчого провадження № 47792913 з примусового виконання виконавчого листа № 583/4178/14-ц, виданого 22 травня 2015 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області, про зобовязання ОСОБА_5, ОСОБА_6 не перешкоджати ОСОБА_3 у користуванні воротами №1, що розташовані біля будинку №67 по вул. Фрунзе в м. Охтирка, винесеної стосовно боржника ОСОБА_5.

Стягнуто з відділу державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції на користь ОСОБА_3 судовий збір за апеляційний перегляд ухвали суду першої інстанції в сумі 275 грн. 60 коп.

25 квітня 2016 року на адресу Апеляційного суду Сумської області надійшла заява від ОСОБА_3, в якій ставиться питання про стягнення з Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області на його користь судових витрат на правову допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції шляхом ухвалення додаткового рішення, а 11 травня 2016 року на вимогу суду надійшла дана цивільна справа. Разом з тим, станом до 25 червня 2016 року не було можливості сформувати належний склад суду для вирішення заявленого ОСОБА_3 питання, тому ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 25 червня 2016 року заява ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення в даній справі була призначена до розгляду на 11-годину 30 хв. 07 липня 2016 року в приміщенні Апеляційного суду Сумської області.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Виходячи з вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать:

1) витрати на правову допомогу;

2) витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду;

3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз;

4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи;

5) витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Як зазначено в ч.1 ст.84 ЦПК України, витрати на правову допомогу це витрати, повязані з правовою допомогою адвоката або іншого фахівця в галузі права, які несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 56 ЦПК України передбачено, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Крім того, як розяснив Верховний Суд України у п.12 Постанови Пленуму «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» за № 2 від 12 червня 2009 року, у тому разі коли питання про судові витрати не було вирішено при ухвалені рішення, суд, що його ухвалив, вирішує це питання відповідно до пункту 4 частини першої статті 220 ЦПК за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухваленням додаткового рішення. У зв'язку з цим питання про судові витрати не можуть вирішуватись іншим судом або шляхом пред'явлення позову в іншій справі.

Також згідно з розясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у п.48 постанови Пленуму «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року за № 10, підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи, що ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 12 квітня 2016 року скасовано ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 березня 2016 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 і постановлено нову ухвалу, якою визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження, тому з останнього на користь заявника ОСОБА_3, як сторони, на користь якої ухвалено судове рішення, підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що 11 лютого 2016 року між заявником ОСОБА_3 та приватним підприємцем, який діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію та реєстрацію про платника податків ОСОБА_7 був укладений договір про надання правової допомоги (а.с.28-30).

Згідно розрахункової квитанції серії АААБ № 3 від 11 лютого 2016 року, виданої приватним підприємцем ОСОБА_7, останній отримав від заявника ОСОБА_3 1000 грн. за послуги стосовно правової допомоги по підготовці скарги та за участь в судовому розгляді скарги (а.с.31).

Як вбачається з акту виконаних робіт за договором про надання правової допомоги, зміст надання субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_7 правової допомоги ОСОБА_3 виразився в наступному: 11 лютого 2016 року консультативна робота, на яку було витрачено півгодини часу; підготовка договору про надання правової допомоги по складанню скарги, на що було витрачено півгодини часу; складання скарги в порядку судового контролю, на що було витрачено 1 год. 10 хв. часу; 26 лютого 2016 року підготовка заяви про допуск фахівця в галузі права по наданню правової допомоги, на що було витрачено півгодини часу, а також за погодженням із заявником ОСОБА_3 приймав участь в судовому розгляді справи за скаргою останнього в порядку судового контролю за виконанням судового рішення, на що було витрачено часу відповідно до наданих доказів та журналів судових засідань у справі (а.с.32).

Однак, вказана в акті виконаних робіт така проведена фахівцем в галузі права ОСОБА_7 робота, як підготовка договору про надання правової допомоги та підготовка заяви про допуск фахівця в галузі права до участі у справі для надання правової допомоги не є правовою допомогою у розумінні ст.56 ЦПК України, тому не підлягає відшкодуванню на користь заявника.

Крім того, як вбачається з журналів судових засідань від 25 лютого 2016 року та від 14 березня 2016 року, ОСОБА_7 не приймав участь у судових засіданнях суду першої інстанції при розгляді скарги ОСОБА_3, як особа, яка надавала правову допомогу (а.с.22, 36).

Отже, виходячи з вимог заяви ОСОБА_3 про стягнення судових витрат на правову допомогу, а також згідно наданого фахівцем у галузі права ОСОБА_7 акта виконаних робіт за договором про надання правової допомоги, наданої ним у даній цивільній справі, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області на користь ОСОБА_3 документально підтверджені понесені ним судові витрати, повязані з наданням ОСОБА_7 правової допомоги, яка виразилась у наданні консультацій, складанні скарги в порядку судового контролю за виконанням судового рішення, на що був витрачений час у загальному обсязі 1 година 40 хвилин, що становить 900 грн. (1378 грн. * 40% * 1 год. 40 хв.).

За таких обставин, коли вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення підлягають частковому задоволенню, тому необхідно постановити ухвалу, якою стягнути з Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області на користь ОСОБА_3 понесені ним і документально підтверджені судові витрати на правову допомогу в сумі 900 грн.

Керуючись ст.ст. 79, 84, 88, 220, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції в порядку судового контролю за виконанням судового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області на користь ОСОБА_3 понесені ним і документально підтверджені судові витрати на правову допомогу в сумі 900 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -