У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді Собіни І.М.

Суддів: Оніпко О.В., Хилевича С.В.

Секретар судових засідань ОСОБА_1

З участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ПАТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з вказаним позовом.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 листопада 2015 року в задоволенні позову ПАТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено у звязку із пропуском строку позовної давності.

У поданій апеляційній скарзі ПАТ «Акцент-Банк» вважає рішення суду незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права за неповного зясування обставин, що мають значення для справи.

Зазначає, що 01 вересня 2008 року між ПАТ «Акцент-Банк» та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір кредиту в розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 27.06.2015 року має заборгованість у розмірі 27544,86 грн.

Зазначає, що строк дії картки не припиняє строку дії договору, а Умови та правила надання банківських послуг не містять положень, що строк дії договору та строк дії картки це одне й те ж поняття та вони співпадають.

Зазначає, що відповідно до пунктів 9.3 та 9.5 Умови та правила надання банківських послуг картрахунок відкритий на невизначений термін та може бути закритий на підставі заяви держателя. Також, відповідно до п. 9.12 Умов сторони домовились, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо жодна зі сторін не заявляє про його припинення він автоматично лонгується на такий же термін. А отже, на даний час договір діє, оскільки жодна зі сторін не заявила про свій намір його розірвати.

Вважає, що відповідно до ст.253, ч.5 ст.261 ЦК України, перебіг строку позовної давності звернення з вимогами до відповідача за даним позовом ще не розпочався, а тому й не може бути пропущений.

Просить оскаржуване рішення Рівненського міського суду від 04 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги банку задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що зявились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла до висновку про її відхилення з таких підстав.

Судом встановлено, що 01 вересня 2008 року між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_2 було підписано заяву, яка разом з Памяткою клієнта, «Умовами і Правилами надання банківських послуг» та Тарифами складає договір про надання банківських послуг, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14 % до 25 числа кожного місяця з терміном погашення кредиту 1 рік (а.с.6, 7-11, 71). Як було встановлено в судовому засіданні суду першої інстанції дані кошти ОСОБА_2 отримала готівкою в касі банку, а не на картковий рахунок.

Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова, установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п.3.1 «Умов та правил надання банківських послуг» банк видає клієнту карту, її вид і термін дії визначено в Заяві та Памятці клієнта, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг.

Свою згоду з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку ОСОБА_2 підтвердила у заяві та памятці клієнта, власноручно підписавши їх (а.с.6, 71).

Як вбачається з матеріалів справи та розрахунку заборгованості за договором боржник ОСОБА_2 взагалі не здійснювала погашення кредиту (а.с.3 5), банком на її адресу не надсилалася вимога про сплату по кредитному договору.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки умовами договору та графіком погашення кредиту встановлені окремі самостійні зобовязання, тобто обовязок боржника повернути весь борг частинами щомісячно до 25 числа кожного місяця та встановлено самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що початок перебігу строку позовної давності слід обраховувати у межах трирічного строку, тобто починаючи з 26 липня 2008 року.

Згідно із ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Проте, ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Враховуючи зазначені вимоги закону, колегія вважає, що позовна давність, про застосування якої зроблено заяву відповідачкою ОСОБА_2 в запереченнях на позовну заяву (а.с.56-59) та підтримано в судовому засіданні 04 листопада 2015 року, є підставою для відмови в позові.

Таким чином, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції перевірив усі докази, які навели сторони у підтвердження своїх вимог та заперечень, навів у рішенні фактичні обставини, які були встановлені судом при розгляді справи, вірно застосував правові норми, що регулюють ці правовідносини, та зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «Акцент-Банк».

На підставі наведено, керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст. ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 листопада 2015 року залишити без зміни.

Ухала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена сторонами в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів починаючи з дня набрання нею законної сили.

Головуючий І.М.Собіна

Судді: О.В.Оніпко

ОСОБА_3