АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №623/2311/16-ц Головуючий суддя І інстанції Бутенко В. М.
Провадження № 22-ц/790/6929/16 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори про спадкове право
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року м. Харків.

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Яцини В.Б.,

суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.,

за участю секретаря : Баранкової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до територіальної громади в особі виконавчого комітету Бражківської сільської ради Ізюмського району Харківської області, третя особа: Управління Держгеокадастру в Ізюмському районі Харківської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування на право на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому просила:

1) встановити факт що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Петрівське Балаклійського району Харківської області є матір`ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1;

2) визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 13,5 умовних кадастрових гектар на землях Бражківської сільради Ізюмского району Харківської області з земель Державного резервного фонду, переданого додатково в колективну власність розпайованого КСП ім. Чапаєва Ізюмського району Харківської області, після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Петровське Балаклійського району Харківської області як колишнього члена КСП ім. Чапаєва - пенсіонера Ізюмського району Харківської області.

В обґрунтування позову посилалася на те, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 05.06.1982р. ОСОБА_4 є її матір'ю. Позивач уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила своє прізвище на ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2, виданим 17.02.2003р. Петровською сільрадою Балаклійського району Харківської області, актовий запис №12. В свідоцтві про смерть вказано прізвище її матері як ОСОБА_4, однак має бути зазначено ОСОБА_4.

Зазначала що її мати була зареєстрована з нею на день смерті за адресою: АДРЕСА_1, після смерті у встановлений строк вона звернулась до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, вступила в право володіння та розпорядження спадковим майном. На час отримання свідоцтва позивач не знав що її мати як колишній член КСП ім. Чапаєва, розташованого на території Ізюмського району Бражківської сільради, має право на земельну частину (пай), розпайованого КСП ім. Чапаєва, в якому працювала до 1978 року до виходу на пенсію.

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про визнання позову та розгляду справи за його відсутності.

Третя особа у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю на підставі наявних доказів.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04 жовтня 2016 року позовну заяву задоволено частково. Встановлено факт родинних відносин, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Петровське Балаклійського району Харківської області, є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить його скасувати рішення в частині відмови в позові, ухвалити нове рішення про задоволення позову повністю..

При цьому вказала, що рішення незаконне, необгрунтоване, постановлене з грубим порушенням норм матеріального права, районний суд не правильно встановив зміст правовідносин, які виникли на 15.02.2003 року та застосував до спірних правовідносин норми, які регулюють право власності на земельні ділянки та не прийняв до уваги, що право на земельну частину (пай) виникає у осіб, які на момент видачі колективом сільськогосподарського підприємства державного акту на право колективної власності на землю були членами цього підприємства. Даний спір повинен розглядатися з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених у п.п.10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року№7, що у порядку спадкування можуть передаватися право на земельну частину (пай). Судом порушені норми ст. ст. 1216,1218 ЦК України, п.4 ст. 25 ЦК України в редакції 2003 року, постанова Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» п.24, п.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям».

Судова колегія, вислухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового засідання, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах апеляційної скарги, в іншій частині рішення суду не перевіряється, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову про визнання права власності в порядку спадкування на право на земельну частку (пай), районний суд виходив з того, що спадкодавець ОСОБА_4 не була включена до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки, паю, не отримала сертифікату про право на земельну ділянку частку (пай), тому спадкоємці, у тому числі позивач, в порядку спадкування мають право звернутися до суду із позовом про визнання права на включення до списків та отримання сертифікату, а не визнання права власності на земельну частку (пай).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача,ОСОБА_4 Позивач ОСОБА_3 проживала із спадкодавцем за однією адресою: АДРЕСА_1. З 1948 по 1958 року, а потім з 1961 по 1978 рік ОСОБА_6 працювала на посадах комірника, різноробочого в якості члена колгоспу ім.. Чапаєва, що підтверджується копією її трудової книжки колгоспника. Згідно до листа Управління Держгеокадастру в Ізюмському районі Харківської області № 29-20.2-0.3-2245/2-16 від 27.07.2016 року, у додатку до державного акта на право колективної власності на землю від 16.02.1996 року, серія НОМЕР_3, у списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства ім.. Чапаєва гр.. ОСОБА_4 не значиться. Відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай) по КСП ім.. Чапаєва, земельна ділянка (пай) за гр.. ОСОБА_4 не зареєстрована. В листі сільського голови Бражківської сільської ради Ізюмського району Харківської області № 02-25/1788 від 19.07.2016 року зазначено про наявність станом на 01.01.2016р. на території сільської ради за межами населених пунктів вільних земель сільськогосподарського призначення державного резервного фонду на землі запасу.

Згідно ст. 5 Кодексу України в редакції закону від 13.03.1992 року № 2196- XII, який діяв на день введення паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям, а також - складення списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства ім.. Чапаєва- додатку до державного акта на право колективної власності цього сільськогосподарського підприємства на землю від 16.02.1996 року, серія НОМЕР_3, - кожний член колективного сільськогосподарського підприємства,

сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього мав право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 4, 16, 17 Перехідних положень, розділ Х, ЗК України в редакції Закону України від 25 жовтня 2001 року № 2768-ІІІ, яка була чинною на день смерті спадкодавця, ОСОБА_4, матеріали погодження питань, пов'язаних з вилученням (викупом) земель, щодо яких на момент введення в дію цього Кодексу

не прийнято відповідних рішень, підлягають розгляду відповідно до

цього Кодексу. Громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх

бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

У частинах 1, 2 статті 25 Закону України Закону «Про сільськогосподарську кооперацію» (в редакції Закону N 2090-III від 02.11.2000р., який діяв на день відкриття спадщини )передбачено, що у разі виходу з кооперативу фізична чи юридична особа має право на отримання майнового паю натурою, грішми або, за бажанням, цінними паперами відповідно до його вартості на момент виходу, а

земельної ділянки - в натурі (на місцевості). Термін та інші умови отримання паю встановлюються статутом кооперативу, при цьому термін отримання паю не може перевищувати двох років, а відлік цього терміну починається з 1 січня року, що наступає після моменту виходу (виключення) із кооперативу. Право власності членів кооперативу - фізичних осіб на пай є спадковим.

Згідно п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право

колективної власності на землю.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи не може позбавити її права на земельну частку, лише якщо ця особа була членом КСП на час передачі у колективну власність землі.

Таким чином оскільки спадкодавець ОСОБА_4 на день своєї смерті після виходу на пенсію не була включена до списку що додається до державного акта на право колективної власності на землю, що сторони не заперечують, і при цьому позивач не довела, що спадкодавець залишилася членом зазначеного сільськогосподарського підприємства, або отримала сертифікат на земельну частку (пай) чи за своє життя подала заяву про його видачу, то у районного суду не було передбачених вказаними нормами матеріального права підстав для задоволення позову. Доводи скарги з цього приводу є безпідставними і висновків суду не спростовують.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то відповідно до ст.. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313,315,317,319,324 ЦПК України колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя

Судді колегії