Справа № 740/2999/16-ц
Провадження № 2/740/995/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2016 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Сальненської сільської ради Ніжинського району про визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом в якому вказали, що в 1961 році збудовано житловий будинок № 27 розташований по вул. Жовтнева в с. Сальне Ніжинського району. Станом на 15.04.1991 року будинок мав статус колгоспного двору в якому були зареєстровані та проживали ОСОБА_2 голова двору, ОСОБА_2 син, ОСОБА_3 - дружина. Таким чином будинок належав їм в рівних частинах по 1/3 кожному. 22.01.2005 року померла ОСОБА_3, після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, до якого зокрема входить 1/3 частину житлового будинку. Син спадкодавиці - ОСОБА_2 спадщину прийняв шляхом подачі до нотаріуса відповідної заяви. Інший спадкоємець, чоловік померлої ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини на користь сина. В 2007 році ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримав свідоцтво про право власності на спадщину за законом на земельну ділянку та грошові внески. Але, зважаючи на те, що право власності на спірний будинок ні за ким не зареєстроване, нотаріус відмовив ОСОБА_2 в оформленні спадкових прав на частку житлового будинку. Державний реєстратор також відмовляє позивачам, як колишнім членам колгоспного двору, в оформленні права власності на 1/3 частину житлового будинку, за кожним з них. Позивачі просять суд визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/3 частину житлового будинку № 27, що розташований по вул. Жовтневій в с. Сальне Ніжинського району Чернігівської області, в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 22.01.2005 року, визнати за ОСОБА_2, 22.05.1975 р.н та ОСОБА_2, 03.12.1937 р.н, право власності на 1/3 частину даного житлового будинку за кожним, як за колишнім членом колгоспного двору.

Представник позивачів адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не зявився надавши заяву про підтримання позовних вимог, розгляд справи в його відсутність та відсутність позивачів.

Відповідач представник Сальненської сільської ради Ніжинського району в судове засідання не зявився надіславши заяву про визнання позовних вимог і розгляд справи в його відсутність.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Довідкою Сальненської сільської ради від 26.10.2015 року № 389 підтверджується, що станом на 15.04.1991 року домоволодіння, розташоване по вул. Жовтнева,27 в с. Сальне Ніжинського району мало статус колгоспного двору. В будинку мешкали: ОСОБА_2 голова двору, ОСОБА_2 син, ОСОБА_3 - дружина (а.с 14).

З довідки КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 01 жовтня 2015 року вбачається що право власності на житловий будинок по вул. Жовтнева,27 в с. Сальне Ніжинського району не зареєстроване ні за ким (а.с 17).

Відповідно до ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Як суспільна група, колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885 - ХІІ, якою було введено в дію Закон України «Про власність».

Згідно розяснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин, які виникли до прийняття 15 квітня 1991року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, як члени колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на спірний будинок. Крім того вони були членами колгоспного двору, отже їм належало по 1/3 частині вказаного будинку.

Реєстраційною службою Ніжинського міськрайонного управління юстиції позивачам відмовлено у реєстрації права власності на 1/3 частину будинку за кожним з них.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Відмова в оформленні права власності на частки спірного будинку в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, необхідність складання яких на той час не була регламентована законодавством, свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в порядку цивільного судочинства, що є підставою для задоволення позову в частині визнання права власності на 1/3 частину спірного будинку за кожним з позивачів як колишніми членами колгоспного двору.

З свідоцтва про народження позивача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається що він є сином ОСОБА_3 (а.с. 9).

Як встановлено судом, 1/3 частина будинку, розташованого по вул. Жовтнева,27 в с. Сальне Ніжинського району входить до складу спадщини ОСОБА_3

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 померла 22.01.2005 року (а.с 10).

З спадкової справи № 182/2005, заведеної Ніжинською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3. Чоловік спадкодавця ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовився на користь сина спадкодавця ОСОБА_2 27.11.2007 року нотаріус видав ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку та на грошові внески (а.с.58-59).

Постановою державного нотаріуса Другої Чернігівської державної нотаріальної контори від 01.08.2016 року позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав, так як на будинок, частка якого входить до спадкового майна, відсутні правовстановлюючі документи.

Отже суд приходить до висновку, що позивач має право на спадщину після матері в розмірі 1/3 частини спірного житлового будинку.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.1223 ЦК України, ст. ст.213 - 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/3 частину житлового будинку № 27 з господарськими будівлями і спорудами розташований по вул. Жовтневій в с. Сальне Ніжинського району Чернігівської області, в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 22.01.2005 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/3 частину житлового будинку № 27 з господарськими будівлями і спорудами розташований по вул. Жовтневій в с. Сальне Ніжинського району Чернігівської області, як за колишнім членом колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/3 частину житлового будинку № 27 з господарськими будівлями і спорудами розташований по вул. Жовтневій в с. Сальне Ніжинського району Чернігівської області, як за колишнім членом колгоспного двору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду ОСОБА_1