АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/1410/15-ц Номер провадження 22-ц/786/339/16Головуючий у 1-й інстанції Куцин В.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Винниченка Ю.М.,

Суддів: Буленка О.О., Триголова В.М.,

при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_3

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 липня 2015 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилалась на те, що відповідач ухиляється від виконання обовязку щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати нарахованих процентів, у звязку з чим у ОСОБА_2 виникла заборгованість перед ПАТ « Банк Форум». Просила достроково стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 0066/08/25-CLNv від 01 серпня 2008 року в розмірі 272 624, 38 гривень.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 липня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № 0066/08/25-CLNv від 01 серпня 2008 року в розмірі 267 624, 38 гривень.

В задоволенні позовних про стягнення 5 000 гривень штрафу за порушення умов страхування предмету застави відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2 676, 24 гривні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 липня 2015 року в частині задоволення позову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та таким, що прийняте без належної оцінки та вивчення всіх наданих суду доказів та пояснень сторін, чим порушує норми матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк Форум» просить скасувати рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 липня 2015 року в частині відмови в стягненні штрафу за порушення умов страхування предмету застави та ухвалити рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» задовольнити у повному обсязі. Вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з підстав, визначених ст.308 ЦПК України.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи, між Акціонерним комерційним банком «Форум» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 0066/08/25-CLNv від 01 серпня 2008 року, за яким відповідачу було відкрито відновлювальну кредитну лінію та встановлено ліміт кредитування в розмірі 56 000 тисяч доларів США 00 центів зі строком користування по 31 липня 2018 року, зі сплатою 13,5% річних за користування Кредитними коштами.

Відповідно до п.п. 1.2., 1.3., 2.2., 2.3., 2.5. кредитного договору, кредитні кошти надаються позичальнику за умови забезпечення, строковості, повернення та плати за користування.

Згідно із п.п. 2.3.-2.6. кредитного договору ОСОБА_2 зобовязалася здійснювати повернення кредитних коштів

Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав позивачем з позичкового рахунку ОСОБА_2 на поточний рахунок останньої було перераховано 56 000 доларів США.

31 травня 2012 року між сторонами було укладено Додатковий договір № 1 до цього кредитного договору від 01 серпня 2008 року, на підставі якого було проведено реструктуризацію заборгованості шляхом зміни валюти зобов»язання з доларів США на гривню та встановлено новий графік погашення коштів., невід»мною частиною якого був додаток № 2 графік сплати Позичальником плптежів в погашення заборгованості по кредиту (а.с.11-12).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша статті 1050 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором позики передбачено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 Кодексу.

Пунктом 3.2.2. кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору позивач має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами. Таке стягнення відповідно до п. 5.3 кредитного договору може бути проведено за умови вручення під розписку або надіслання рекомендованим листом позичальнику письмової вимоги про повернення кредиту та сплату процентів. В разі невиконання вимоги щодо сплати коштів протягом 15-ти денного строку з дати надіслання такої вимоги позивач набуває права на звернення стягнення на заставлене майно.

З метою дострокового стягнення коштів, на виконання п.5.3. кредитного договору та п.2.3. договору поруки позивач повідомив відповідача про наявність заборгованості за кредитним договором, необхідність її погашення, надіславши на їх адресу вимогу № 2949/1.2 від 03.05.2015 року щодо дострокового погашення заборгованості, яка отримана відповідачем 07.03.2015 року, але заборгованість перед позивачем до часу звернення до суду не ліквідована (а.с. 23,24).

Умови кредитного договору ОСОБА_5 порушені, що підтверджується розрахунком заборгованості наданим ПАТ «Банк Форум» (а.с. 4-5).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.4.1. кредитного договору позичальник зобовязався за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів сплачувати пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення.

Станом на 27 травня 2015 року заборгованість позичальника ОСОБА_2 перед позивачем за Кредитним договором не погашена, заборгованість відповідача по Кредитному договору становить 272624,38 грн., з яких: заборгованість по кредиту 231436,95 грн., в тому числі прострочена - 30459,40 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом 22465,02 грн., в тому числі прострочена - 19992,13 грн., пеня за простроченим кредитом в розмірі 13722,41 грн. та штраф за не проведення страхування предмету застави 5000 гривень 00 копійок.

Відповідно до п. 4.4 Кредитного договору Позичальник зобовязався сплачувати штраф у розмірі 5000,00 грн. за порушення зобовязання, передбачених п 3.3 Кредитного договору, в т.ч. за не проведення страхування предмету застави на користь Банку.

Задовольняючи позов частково, місцевий суд виходив з того, що позичальник ОСОБА_2 не виконує умовим кредитного договору, тому заборгованість у розмірі 272 624,38 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за виключенням штрафу у розмірі 5 000 грн., тобто в сумі 267 624 гривні.

Як встановила колегія суддів, такий висновок місцевого суду є правильним, оскільки суд дійшов його після повного, всебічного та об"єктивного з"ясування фактичних обставин справи, прав та обов"язків сторін в даних правовідносинах, з правильним застосуванням норм матеріального права.

Доводи відповідача про те, що вона не відмовляється сплачувати заборгованість за кредитом, а також приймає міри для погашення заборгованості після ухвалення рішення суду першої інстанції, що підтверджується копіями відповідних квитанцій за серпень 2015 лютий 2016 р.р., не впливає на законність рішення суду, оскільки п. 3.2.2. кредитного договору передбачає право банку вимагати від позичальника дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами.

Нарахування пені проведено у розмірі 13 722,41 грн., як передбачено п.4.1. договору, згідно якого за несвоєчасне повне або часткове повернення крединих коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 процентів за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів.

Відповідно до п.7.6. кредитного договору усі повідомлення сторін цього договору здійснюються в письмовій формі шляхом направлення листів, телеграмм чи факс-повідомлень з подальшим направленням оригіналів таких повідомлень рекомендованим листом. Повідомлення є обов'язковим і здійсненим належним чином при направленні його рекомендованим листом за адресами сторін, вказаними у договорі.

Всупереч зазначених вимог договору банком після прийняття 16.06.2014 року рішення № 49 про початок ліквідації»ПАТ «Банк Форум» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» не надано позичальнику інформації щодо акредитованих Банком страхових компаній, як це передбачено у п.3.3.7 договору, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу в сумі 5 000 гривень за непроведення страхування предмету застави.

Разом з тим доводи апеллянта щодо відсутності у неї об»єктивної можливості погашати кредит після прийняття 16.06.2014 рок рішення про ліквідацію ПАТ « Банк Форум», який не надав позичальнику письмову інформацію про рахунки, на які необхідно сплачувати кошти, спростовуються поясненнями самої ОСОБА_2 та здійсненням нею погашення кредиту в червні, липні, серпні 2014 року та у квітні 2015 року на рахунок, який був відкритий після прийняття рішення про початок ліквідації банку ( а.с. 60-63).

Таким чином, встановивши вищенаведені обставини, суд першої інстанції, з урахуванням зазначених норм матеріального права, дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

За наведених обставин, доводи апеляційних скарг не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя : ____________ Ю.М. Винниченко

Судді: ___________ О.О.ОСОБА_6Триголов