УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Гримич М.К., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до відділу Державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції в м. Донецьку, Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Донецької області від 29 березня 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому просила відшкодувати матеріальний збиток спричинений незаконними рішеннями та діями відділу Державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції в м. Донецьку в сумі 69874 грн та моральну шкоду у розмірі 50000 грн.

Мотивувала вимоги тим, що рішенням Київського районного суду м. Донецька від 16 червня 2006 року на користь ОСОБА_4 з ОСОБА_5 та ТОВ «Промтехсприяння» було стягнуто на відшкодування шкоди 50894 грн. 25 березня 2009 року державним виконавцем Державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції в м. Донецьку було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню зазначеного рішення суду. Державний виконавець всупереч діючому законодавству протягом 29 місяців не здійснював належних виконавчих дій. У зв'язку з чим, ОСОБА_4 звернулася до суду. Ухвалою суду від 22 листопада 2011 року визнано незаконною постанову державного виконавця, ухвалою суду від 12 грудня 2011 року визнано неправомірною бездіяльність відділу Державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції в м. Донецьку. Рішенням суду від 13 грудня 2011 року на користь ОСОБА_4 стягнуто з ВДВС Куйбишевського районного управління юстиції в м. Донецьку у рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 грн.

19 лютого 2013 року державним виконавцем Куйбишевського районного управління юстиції в м. Донецьку було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки боржник ОСОБА_5 помер, майно боржника, на яке може бути звернуте стягнення не встановлено.

У 2014 році ОСОБА_4 звернулась до суду, який рішенням від 25 лютого 2014 року задовольнив вимоги останньої про стягнення з ВДВС Куйбишевського районного управління юстиції в м. Донецьку моральної шкоди в сумі 2000 грн.

Позивач вважає, що визнана судовими рішеннями, тривала, протиправна бездіяльність відповідача - ВДВС Куйбишевського районного управління юстиції в м. Донецьку, стосовно належного виконання рішення суду, та як наслідок втрата можливості отримати присудженні рішенням суду грошові кошти, неможливість здійснювати передбачені права стосовно належного їй майна (грошових коштів) завдало ОСОБА_4 матеріальні збитки та спричинило моральну шкоду.

Заочним рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 29 березня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Дослідившиматеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідност. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив із того, що сума зазначена у виконавчому листі №2-461 від 24 липня 2006 року, що підлягала виконанню та яка не виконана через неправомірні рішення та бездіяльність державного виконавця, не можуть бути визнані майновою шкодою (збитками) у розумінні ст. 22 ЦК України та ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу», ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження», тому суди дійшли правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог щодо відшкодування матеріальних збитків.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, суди попередніх інстанції, виходили з того, що ОСОБА_4 у 2011 році зверталась до суду з вимогами до відділу Державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції в м. Донецьку, Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди. Рішенням суду від 13 грудня 2011 року вимоги ОСОБА_4 задоволено частково та стягнуто моральну шкоду в сумі 3000 грн. Крім того, рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 25 лютого 2014 року стягнуто на користь ОСОБА_4 з відділу Державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції в м. Донецьку у рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн.

Враховуючи наведене дійшли обґрунтованого висновку, що судами попередніх інстанцій вже захищено порушене право ОСОБА_4, стосовно неналежного виконання рішення Київського районного суду м. Донецька від 16 червня 2006 року про стягнення на користь останньої грошових коштів.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Інші доводи касаційної скарги аналогічні доводам, викладеним у апеляційній скарзі, були предметом перевірки апеляційним судом та обґрунтовано відхилені.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Донецької області від 29 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
М.К. Гримич
І.М. Фаловська