Справа № 2-6559/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2016 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Кушнір С.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_2 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визначення порядку користування квартирою, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просив встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 виділити йому у користування житлову кімнату площею 10,7 кв.м., що максимально відповідає його частці в спірній квартирі, виділити у користування відповідачів житлові кімнати площею 17.1 кв.м., та 11,4 кв.м., та шафу загальною площею 2,2 кв.м., в загальному користування залишити кухню - 5,6 кв.м., санвузол - 2,8 кв.м., коридор - 6,0 кв.м.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких звертається до суду та обґрунтовує свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, та на підставі яких, на його думку, необхідно вирішувати дані вимоги, і які визначають той засіб захисту права, який він просить суд застосувати, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Зокрема, зміст позовної заяви свідчить, що позивачем не викладені обставини щодо обґрунтування як предмету, так і підстав позову, тобто, які саме права позивача порушені, якими діями або бездіяльністю відповідачів, всупереч яким правовим нормам, а також за яких обставин як правових підстав та чим саме передбачений таких спосіб захисту прав та інтересів позивача.

Так, з матеріалів позову вбачається, що позивач, звертаючись з вимогами до відповідачки ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1, також зазначає неповнолітніх ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, яким 22 та 23 роки відповідно, тому не зрозуміло чому повинна відповідачка діяти в їх інтересах як неповнолітніх. Отже, позивачу необхідно визначитись з належним колом осіб, які братимуть участь у розгляді справи та з вимогами, які будуть ставитись до них.

Крім того, як зазначає позивач, він є власником 2/3 частини квартири, проте не надає доказів що підтверджують його право власності на цю частину квартири, та як вбачається з довідки Форми №3 вказана квартира неприватизована.

Таким чином, в поданій позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує своє право кожної вимоги та правові підстави звернення до відповідачів, а тому не визначено характер позову та не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто, саме які права позивача порушені, якими діями або бездіяльністю відповідачів, як вони взаємопов'язані, тобто який характер мають правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачами саме з приводу даного спору, якими правовими нормами вони регулюються та чим передбачений такий шлях поновлення і яких саме порушених прав позивача, враховуючи, що ст.16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачем не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з'ясувати предмет спору та межі доказування.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Також згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача є обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Ст. 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Враховуючи вищевикладене, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання, а відповідачі, котрі як і позивач мають право на судових захист, мають бути обізнані, які вимоги до них заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами, які його права, свободи чи інтереси були порушені кожним із відповідачів, яким чином передбачені шляхи їх поновлення, чим визначений той засіб захисту права, який він просить застосувати, надати докази в підтвердження кожної обставини на обґрунтування заявлених вимог.

Також, відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

В свою чергу позивачем до позовної заяви не додано оригіналу документа про сплату судового збору за кожну вимогу немайнового характеру в розмірі 551,20 грн. У разі наявності у позивача пільг при оплаті судового збору йому потрібно надати суду відповідний документ.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_2 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визначення порядку користування квартирою залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем ухвали, шляхом подачі нової позовної заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.І. Кушнір