Справа № 523/8691/16-ц
Провадження №2/523/3642/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"28" липня 2016 р.Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого-судді: Бабакова В.П.,

при секретарі: Булгаковій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 20 в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. Відповідач є рідним братом позивача та зареєстрований у вказаній квартирі, однак ніколи там не проживав, його особистих речей в квартирі немає і не було. Тому позивач просить суд визнати його таким, що втратив право користування житлом.

У судове засідання позивач подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином за місцем його реєстрації. Заперечень від відповідача на позов до суду не надходило, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.

Суд ухвалює про заочне розгляд справи відповідно до вимог ст. 224-225 ЦПК України, про що не заперечував позивач.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу квартири від 28.03.2005 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.03.2009 року належить квартира АДРЕСА_1.

Згідно виписки з будинкової книги, за вказаною адресою зареєстрований брат позивача ОСОБА_2 - відповідач по справі.

Також судом встановлено, що відповідач там не мешкає та ніколи не мешкав, про що свідчить копія Акту від 20.06.2016 року.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член родини власника житла втрачає право на користування цим житлом у випадку його відсутності без поважних причин більше одного року.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Отже, дане рішення є підставою для зняття з реєстрації відповідача за спірною адресою.

Керуючись ст.ст. 79, 80, 386, 391, 405 ЦК України, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 213-215, 224-225 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: