Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2016 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Ковальчук С.Я.

за секретаря - Шевченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Гайворон цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Позивач підтримав позов, просить суд розглянути позов без участі представника банку, звернувся до суду з вимогою до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором, відсотків за користування коштами, штрафу за користування коштами, посилаючись на такі обставини. 28.12.2012 року відповідачка відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктиризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт отримала в кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 17572,11 грн. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 18.00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка ОСОБА_1 у порушення умов кредитного договору перестала вносити черговий мінімальний платіж, має заборгованість перед позивачем по сплаті платежів, а тому на неї нарахована пеня та проценти, а загальний борг складає 25169,57 грн. Письмові звернення та претензія банку до відповідача про повернення кредиту, сплату пені не дали позитивного результату.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, направила до суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутності, позов визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити з повним задоволенням позовних вимог.

Відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктиризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 28.12.2012 року відповідачка отримала в кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 17572,11 грн. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 18.00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка зобов'язалась повернути отримані кошти у повному обсязі і сплатити відсотки за користування кредитом. Відповідно до зазначеного кредитного договору, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплаті нарахованих процентів, інших платежів, передбачених договором та можливих штрафних санкцій, якщо відповідач не вніс черговий мінімальний платіж у термін, визначений договором.

Відповідно до договору кредиту ОСОБА_1 зобов'язалась сплачувати встановлені суми по погашенню кредиту, однак відповідачка у порушення умов угоди перестала вносити чергові платежі, і має заборгованість перед позивачем по сплаті планових платежів, тому на нього нарахована пеня та проценти. Загальний борг складає 25169,57 грн.

Оскільки грошове зобов'язання виконано боржником не було, то мало місце порушення вимог ст. 1054 ЦК України, за якою позичальник зобов'язаний повернути банку суму кредиту в строки й у порядку, встановленому договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі.

Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обгрунтованим та стягнути з відповідачки на користь позивача 25169,57 грн. заборгованості за кредитом.

Також підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача судових витрат у сумі 1218 грн.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 525, 526, 553, 554, 611, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88,130,174, 209, 212, 214-215 Цивільного процесуального кодексу України, СУД-

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 28.12.2012 року в сумі 25169(двадцять пять тисяч сто шістдесят девять) гривень 57 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: С. Я. Ковальчук

Дата документу 23.02.2016