Справа №442/4320/16-ц
Провадження №2/442/1574/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

04 липня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого судді Дубеля Р.М.,

За участю секретаря - Півали І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобичі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, звільнення майна з-під арешту та зняття заборони на відчуження,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить в рахунок погашення заборгованості перед ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 08 жовтня 2007 року звернути стягнення на предмет застави, а саме транспортний засіб: марка HYUNDAI, модель TUCSON, номери агрегатів НОМЕР_4, НОМЕР_3, 2007 p., державний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом надання дозволу ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» на укладення договору купівлі-продажу предмету застави з вчиненням подальших дій, пов'язаних з переоформленням даного транспортного засобу в Регіональному сервісному центрі МВС в м. Києві, наділивши Позивача правом зняття з обліку та постановленням на облік транспортного засобу, правом отримувати дублікати правовстановлюючих документів, зокрема Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, скасувати арешти та інші заходи примусового виконання рішення суду, накладені на вказаний транспортний засіб, а саме: постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження Відділу ДВС Прилуцького МРУЮ, №39718771 від 13.02.2013 року.

В обґрунтування позову покликається на те, що 08 жовтня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0 у відповідності до якого останній отримав кредит в сумі 23920,00 доларів США. В. якості забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 з приводу повернення кредитних коштів, останнім було надано в приватне обтяження транспортний засіб: марка HYUNDAI, модель TUCSON, номери агрегатів НОМЕР_4, НОМЕР_3, 2007 p., державний номер НОМЕР_1, відповідно до Договору застави транспортного засобу № 92986 від 08 жовтня 2007 року. Відомості про оформлення застави було внесено, в Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Заставна вартість предмету застави склала 120 800,00 грн.

20 квітня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» укладено Договір факторингу №17, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 08.10.2007 року укладеним між AT «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». Про зміну кредитора відповідач був повідомлений, про що свідчить Список згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів з повідомленням №12457-58-36.

Банком в березні 2012 року було подано позовну заяву про стягнення боргу за вищевказаним кредитним договором. 16.08.2012 року Бродівським районним судом Львівської області позовну заяву банку було задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму боргу за кредитним договором № 0 від 08.10.2007 р. в розмірі 169978,86 гривень.

Станом на сьогоднішній день Відповідач свої зобов'язання, щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та сплаті процентів за користування ним, не виконує. Маючи намір скористатися переважним правом перед іншими кредиторами, передбаченого законом на звернення стягнення на заставлене майно звернувся до суду.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву у якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. При таких обставинах суд розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 08 жовтня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0 у відповідності до якого останній отримав кредит в сумі 23 920,00 доларів США (а/с 4-9). В якості забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 з приводу повернення кредитних коштів, останнім було надано в приватне обтяження транспортний засіб: марка HYUNDAI, модель TUCSON, номери агрегатівНОМЕР_4, НОМЕР_3, 2007р., державний номер НОМЕР_1, відповідно до Договору застави транспортного засобу № 92986 від 08 жовтня 2007року (а/с10-11). Відомості про оформлення застави було внесено в Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Заставна вартість предмету застави склала 120 800,00 грн.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін), Первісним кредитором здійснено зміну Заставодержателя з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», на підставі чого останній набув права Заставодержателя відносно автотранспортного засобу, що виступило гарантом виконання зобов'язань, а саме: марка HYUNDAI, модель TUCSON, номери агрегатів НОМЕР_4, НОМЕР_3, 2007 р., державний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2(а/с 20-21). Поряд з цим, постановою Відділу ДВС Прилуцького МРУЮ, №39718771 від 13.02.2013 року на вказане майно накладено та оголошено заборону на його відчуження та на підставі якої, державним виконавцем складено акт опису й арешту майна (а/с 22-23).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В силу ст. 19 Закону України Про заставу, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи відсотки, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ст. 20 Закону України Про заставу, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Відповідно до положень ст.ст. 589, 590 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, що здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 24 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити фактору своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Так, згідно вищезазначеної норми закону 20 квітня 2015 року між ТзОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено Договір факторингу №17, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 08.10.2007 року укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (а/с12-18), забезпеченого заставою транспортного засобу марки HYUNDAI, модель TUCSON, номери агрегатівНОМЕР_4, НОМЕР_3, 2007р., державний номер НОМЕР_1.

Також вимогами ч. 3 ст. 28 Закону 24 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" закріплено, що якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись при цьому рівними правами, на засадах змагальності, згідно ст. 10 ЦПК України.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, враховуючи кредитно-заставний договір та відповідно договір відступлення права вимоги, норму ст. 328 Цивільного кодексу України, вказаний договір, у випадку невиконання заставодавцем зобов'язання, забезпеченого заставою, є підставою для виникнення у позивача права власності на предмет застави.

Зважаючи на існування вказаного вище боргу по кредитному договору та враховуючи вартість спірного заставленого майна, у сторін по договору застави існувало право передачі - прийняття спірного майна у власність, оскільки сума непогашеного боргу по кредиту не є меншою від суми вартості заставленого майна, яке є предметом позову.

Згідно з п. 1 ст. 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та їх обтяжень" якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог.

Пріоритет публічного обтяження встановлюється з моменту його реєстрації. Зареєстровані публічні обтяження не мають пріоритету над обтяженнями того ж рухомого майна, які були зареєстровані раніше моменту реєстрації публічного обтяження, а також обтяженнями, які мають вищий пріоритет згідно з правилами, встановленими розділом III цього Закону (ч.2 ст.39 вказаного Закону).

Враховуючи, наведене, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд прийшов до висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

В рахунок погашення заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від «08» жовтня 2007 року звернути стягнення на предмет застави, а саме транспортний засіб: марка HYUNDAI, модель TUCSON, номери агрегатів НОМЕР_4, НОМЕР_3, 2007 р., державний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_2 (Останнє відоме місце проживання:АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_2), шляхом надання дозволу ТовариствА з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Довіра та Гарантія» на укладення договору купівлі-продажу Предмету застави з вчиненням подальших дій, пов'язаних з переоформленням даного транспортного засобу в Регіональному сервісному центрі МВС в м. Києві (адреса: 01021, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 29-а), наділивши позивача Товариство з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Довіра та Гарантія» правом зняття з обліку та постановленням на облік транспортного засобу, правом отримувати дублікати правовстановлюючих документів, зокрема Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Скасувати арешти та інші заходи примусового виконання рішення суду, накладені на транспортний засіб: марка HYUNDAI, модель TUCSON, номери агрегатів НОМЕР_4, НОМЕР_3, 2007 р., державний номер НОМЕР_1, а саме: постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження Відділу ДВС Прилуцького МРУЮ, №39718771 від 13.02.2013 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Дубель Р.М.