Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
Справа №377/358/16-ц
Провадження №2-о/377/11/16
13 липня 2016 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С., при секретарі Прохоровій О.О., з участю:
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Куликівська районна державна нотаріальна контора, Орлівська сільська рада Куликівського району Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , - про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем, -
У травні 2016 року заявник звернувся до суду із заявою, у якій просив встановити факт, що він разом з померлою ОСОБА_5 проживали однією сім`єю не менше як п`ять років до відкриття спадщини по АДРЕСА_1 , мотивуючи її тим, що з 1996 року по день смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вони проживали разом і вели спільне господарство, а коли він звернувся до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини після її смерті, то йому було відмовлено у прийнятті заяви, оскільки не було належного підтвердження факту їх проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до відкриття спадщини.
Ухвалою від 14 червня 2016 року до участі у справі як заінтересованих осіб залучено спадкоємців за законом другої черги: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Заінтересовані фізичні особи в судове засідання не з`явилися без повідомлення причин, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи.
Заінтересовані юридичні особи своїх представників у судове засідання не направили без повідомлення причин, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи.
В судовому засіданні заявник просив задовольнити його заяву, пояснивши, що з раннього дитинства і до смерті ОСОБА_5 , яка була рідною тіткою його матері та рідною сестрою його баби, він проживав і виховувався у її сім`ї, що у сукупності становить не менше п`яти років і встановлення цього факту в судовому порядку йому необхідне для оформлення спадщини, що залишилася після неї, а саме: її земельного паю та земельного паю її батька, який помер раніше за неї.
Свідок ОСОБА_6 суду показала, що заявник є її рідним сином, народженим нею без шлюбу. Коли йому виповнилося дев`ять місяців, вона, не маючи необхідних умов для його особистого виховання, передала його на виховання своїй тітці ОСОБА_5 , яка проживала в с. Орлівка Куликівського району Чернігівської області разом із своїм батьком, не була у шлюбі і у якої не було дітей. Вона особисто брала участь у вихованні та утриманні сина, передавала тітці гроші та речі, спілкувалася з сином. Претензій до неї з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків ніхто не пред`являв. У тітки син виховувався до закінчення школи та профтехучилища поки вона не померла, а після служби в армії повернувся до неї. За весь цей час вона лише кілька разів забирала його на короткий час до місця свого проживання, а весь інший час він проживав у тітки.
Вислухавши заявника, показання свідка, дослідивши надані та витребувані письмові докази, встановивши обставини справи та визначивши відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку.
Як було встановлено судом, заявник ОСОБА_1 , який згідно паспорту та свідоцтва про народження народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Орлівка Куликівського району Чернігівської області, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де він проживає разом з іншими членами сім`ї та родичами згідно наданої довідки ф. 3 про місце проживання і реєстрацію (а.с.4-5, 64-66, 75).
Його матір`ю згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 є ОСОБА_7 , батьком ОСОБА_8 (а.с.73).
Згідно наданої заявником довідки Орлівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області від 28.04.2016 р. на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 проживала в АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 (а.с. 8).
Ці обставини підтверджені показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_6 , витребуваними судом виписками з погосподарських книг Орлівської сільської ради № 12 за 1996-2000 р. та № 13 за 2001-2005 р. по домоволодінню ОСОБА_9 та ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.31-37), копією атестату про повну загальну середню освіту заявника, який навчався і закінчив у 2001 році Орлівську середню школу Куликівського району Чернігівської області (а.с.74), копією диплому кваліфікованого робітника на ім`я заявника, який навчався і закінчив у 2002 році Куликівське ПТУ № 30 Чернігівської області (а.с.72), копією сторінок паспорта заявника з відмітками про реєстрацію у 2001 році в с. Орлівка Куликівського району, у 2002 році в смт. Куликівка Чернігівської області (а.с. 64-66), довідкою ф. 3 про місце проживання та реєстрацію заявника в м. Славутичі Київської області (а.с.75), копією сторінок військового квитка заявника, який був призваний на строкову військову службу 20 травня 2002 року Куликівським районним військовим комісаріатом Чернігівської області, звільнений в запас 15 жовтня 2003 року (а.с.67-71).
Згідно наданої копії повторно виданого свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 73 років в с. Орлівка Куликівського району Чернігівської області (а.с.7).
Її батько ОСОБА_9 помер раніше ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 53).
ЇЇ мати ОСОБА_10 померла раніше ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 54).
Після смерті ОСОБА_9 та ОСОБА_5 залишилася спадщина їх майнові права на земельні частки (паї) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Україна», підтверджені наданими заявником копіями сертифікатів на право на земельну частку (пай) (а.с.55, 56).
Згідно повідомлення Чернігівської районної державної нотаріальної контори у Куликівській районній державній нотаріальній конторі після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 інформація відсутня, спадкова справа не відкривалась (а.с.49).
Спадкоємцями померлої ОСОБА_5 другої черги за законом є її рідний брат ОСОБА_2 та її рідні сестри ОСОБА_3 (а.с. 57) і ОСОБА_4 , які залучені судом до участі у справі як заінтересовані особи.
Відповідно до статті 529 ЦК УРСР (1963 року), який був чинний на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 , при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки )усиновителя) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.
Відповідно до статті 530 цього Кодексу при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід і бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).
Відповідно до статті 531 цього Кодексу до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.
Таким чином, законодавством про спадкування, яке було чинним на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 , особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до відкриття спадщини, не належали до кола спадкоємців за законом.
Правові норми книги шостої ЦК України (2003 року), які відносять до кола спадкоємців за законом четвертої черги осіб, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, що набрали чинності з 1 січня 2004 року, до відносин спадкування після смерті ОСОБА_5 не застосовуються, оскільки на момент набрання ними чинності встановлений статтею 549 ЦК УРСР шестимісячний строк прийняття спадщини сплинув.
Як було встановлено судом, спадщина після смерті ОСОБА_5 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, до кола її спадкоємців за законом не належали.
Тому встановлення факту проживання заявника однієї сім`єю із спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини не має юридичного значення.
Крім того, відповідно до статті 17 ЦК УРСР (1963 року) місцем проживання визнається те місце, де громадянин постійно або переважно проживає (частина перша).
Місцем проживання неповнолітніх, що не досягли п`ятнадцяти років, або громадян, які перебувають під опікою, визнається місце проживання їх батьків (усиновителів) або опікунів (частина друга).
Це означає, що дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.
Зазначене положення було законодавчо закріплено у статті 3 Сімейного кодексу України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року.
Як встановлено судом, заявник, будучи дитиною, був переданий його матір`ю на виховання тітці, - спадкодавцеві по справі, у якої він і проживав до повноліття, через місяць після досягнення якого вона померла.
Тобто, протягом частини спірного п`ятирічного періоду часу він належав до сім`ї своєї матері і тому не міг належати до сім`ї спадкодавця ОСОБА_5 ..
Виходячи з викладеного, законних підстав для задоволення заяви про встановлення факту проживання заявника однією сім`ю із спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини немає.
Керуючись ст. 3, 4, 15, 234, 235, 256-259 ЦПК України, -
У задоволенні заяви відмовити.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а учасниками, які не були присутні при його проголошенні у той же строк з дня одержання копії рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. С. Орел