Справа № 357/9065/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Ліщинська О. С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква, в залі суду № 5, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Дуднік Ірина Володимирівна про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання спільною сумісною власністю квартири, автомобіля та коштів, поділ спільного майна, визнання частково недійсним та скасування договору дарування квартири, стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з листопада 2009 року по червень 2015 року вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2, спільних дітей не мають. За час проживання разом позивач з ОСОБА_2 придбали за спільні кошти однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль марки MERSEDES-BENZ VITO 108 D, д.н.з. НОМЕР_1, право власності на вказану квартиру і автомобіль було зареєстровано на ім'я ОСОБА_2, а також, позивач і відповідач спільними зусиллями зібрали кошти в сумі 8000 доларів США, які були розміщені на зберігання в ПАТ «Платинум Банк» на ім'я ОСОБА_2 На даний час між сторонами стосунки розірвані, виник спір щодо спільного майна, а тому позивач просила суд встановити факт, що вона і ОСОБА_2 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з листопада 2009 року по червень 2015 року та просила в судовому порядку поділити спільно нажите ними майно. Збільшивши і уточнивши в судовому засіданні позовні вимоги, позивач просила суд визнати спільним майном подружжя зазначені квартиру, автомобіль та грошові кошти, поділити дане майно, стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля MERSEDES-BENZ VITO 108 D в розмірі 71 237 грн. 77 коп., і оскільки ОСОБА_2 одноособово відчужив вказану квартиру за договором дарування ОСОБА_3, то позивач просить суд визнати частково недійсним і скасувати договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 02.07.2015 року, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину цієї квартири, стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача 1/2 частину грошового вкладу в сумі 4000 доларів США, стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати по справі на загальну суму 15906 грн. 60 коп. /судовий збір, оплата судової експертизи, правова допомога/.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали уточнені позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в жодне судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, діяв в даному судовому процесі через представника за угодою ОСОБА_5

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав, а також, за клопотанням представника відповідача, надав згоду та був допитаний в судовому засіданні в якості свідка на підставі ст. 184 ЦПК України.

Третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Дуднік І.В. в судове засідання не з'явилася про день та час розгляду справи була повідомлена належно, жодних заяв, клопотань суду не направила.

Заслухавши пояснення сторін, представників сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Так, по справі встановлено, що 26.01.2013 року на підставі договору купівлі-продажу за відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 За договором дарування від 02.07.2015 року відповідач ОСОБА_2 відчужив зазначену квартиру відповідачу ОСОБА_3 Зазначене підтверджується інформаційними довідками щодо об'єкта нерухомого майна з ДРРП, договором дарування (Т.1а.с.16,74,99).

Встановлено, що з 17.04.2015 року за відповідачем ОСОБА_2 зареєстроване право власності на автомобіль марки MERSEDES-BENZ VITO 108 D, д.н.з. НОМЕР_1. Дане підтверджено довідкою ВРЕВ ДАІ (Т1а.с.32).

Встановленим є те, що 02.04.2015 року ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_2 уклали Договір про розміщення вкладу «Знайомство», за даним договором відповідач ОСОБА_2 вклав 8000 дол. США на рахунок № НОМЕР_2 та під час розгляду справи судом було встановлено, що 05.05.2015 року зазначений рахунок було закрито в зв'язку з закінченням строку дії депозитної угоди. Зазначене підтверджено копією договору про розміщення вкладу та інформаційною довідкою банку (Т.1а.с.71,91,92).

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 була зареєстрована за договором найму житла в квартирі АДРЕСА_1 з 01.03.2013 року, як було зазначено вище, власником цієї квартири був відповідач ОСОБА_2 з яким позивач уклала договір найму, і, як пояснила суду позивач, що на вимогу ОСОБА_2 30.05.2015 року, вона виселилася і була знята з реєстрації в даному помешканні 03.06.2015 року. (Т.1а.с.14,128,130).

Судом встановлено, що місце проживання відповідача ОСОБА_2 було зареєстроване з 12.02.2002 року по 30.03.2011 року по АДРЕСА_2 а з 2011 року він зареєстрував своє місце проживання в помешканні своєї матері по АДРЕСА_3 (Т.1а.с.133).

Встановленим є те, що позивач орендувала у відповідача ОСОБА_2 нежитлове приміщення по АДРЕСА_4 що підтверджено договором оренди від 07.12.2010 року (Т.1а.с.132).

Встановленим є те, що в 2008 році ОСОБА_2 розірвав шлюб з ОСОБА_6 Та 18.05.1995 року ОСОБА_1 розірвала шлюб з ОСОБА_19.(Т.1а.с.90).

Позивач суду пояснила, що з кінця 2009 року розпочала проживати з ОСОБА_2 однією сім'єю у її квартирі по пров.Жовтневому в м. Біла Церква, а з лютого 2012 року вони переселилися проживати в квартиру батьків ОСОБА_2 по вул. О.Гончара, доглядали його хвору матір. ОСОБА_2 називав ОСОБА_1 своєю дружиною. Під час спільного проживання позивач з ОСОБА_2 купили разом квартиру по вул. Декабристів, за спільні кошти придбали автомобіль і здійснили грошовий вклад в банк на суму 8000 дол. США. Позивач зазначила, що в переважній більшості саме вона працювала і заробляла кошти в сім»ю, але не бажала реєструвати майно на себе через те, що виступила поручителем в банку за грошовим зобов'язанням родичів, а також, з її донькою певний період були складні відносини, а тому позивач не заперечувала, щоб все майно було зареєстроване за ОСОБА_2, вважала, що вони є сім'єю.

Представник відповідача ОСОБА_2 суду пояснила, що, дійсно з 2010 року ОСОБА_2 був знайомий з ОСОБА_1, спілкувалися, періодично зустрічалися, мали інтимні відносини, іноді разом відпочивали, в силу різних життєвих обставин мали ділові стосунки, але ніколи разом не проживали, як подружжя. ОСОБА_2 зустрічався і з іншими жінками. Позивач бажає поділити майно, яке їй не належить. ОСОБА_1 проживала і була за договором найму зареєстрованою в квартирі ОСОБА_2, хоча він сам і не був зареєстрований у власній квартирі, а коли, відповідач вирішив відчужити квартиру і повідомив про це ОСОБА_1, то вона добровільно виселилася і змінила місце реєстрації свого проживання. ОСОБА_2 був одружений з ОСОБА_6, мають спільну доньку. Хоча з 2008 року їх шлюб було розірвано через тимчасові сварки, але ОСОБА_2 продовжує проживати разом зі своєю дружиною ОСОБА_6, ніколи не вважав ОСОБА_1 своєю дружиною та знав, що вона заміжня за іншим чоловіком до якого неодноразово їздила в м. Ташкент.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9, який приходиться добрим знайомим позивача, суду показав, що ОСОБА_2 разом проживав з ОСОБА_1 , свідок бував у них неодноразово в гостях. Позивач доглядала хвору матір ОСОБА_2 Свідок ОСОБА_10, яка є подругою позивача, суду показала, що ОСОБА_2 близько шести років проживав однією сім'єю з позивачем, потім між ними погіршилися відносини, у позивача пропали гроші, зазначене їй відомо зі слів самої ОСОБА_1 Свідок ОСОБА_11 зазначив, що знайомий з позивачем з 2009 року, бачив її з ОСОБА_2, приходили до них в кафе, спілкувалися, відпочивали разом. ОСОБА_2 з ОСОБА_1 бував в гостях у свідка. Свідок ОСОБА_12 суду показала, що з позивачем вона знайома близько 10 років, знає, що позивач разом з відповідачем мали намір купувати нерухомість, але свідок при купівлі не була присутня. Свідок ОСОБА_13, яка є дружиною брата відповідача ОСОБА_2, суду показала, що з 2009 року ОСОБА_1 проживала однією сім'єю з ОСОБА_2, разом купили автомобіль, квартиру. Позивач працювала, вела бізнес, допомагала родичам ОСОБА_2, доглянула до смерті його матір, називала її «мама». ОСОБА_2 представив родичам ОСОБА_1 своєю дружиною. Свідок ОСОБА_14, який приходиться двоюрідним братом ОСОБА_2, суду показав, що ОСОБА_2 близько шести років проживав разом з позивачем. ОСОБА_1 добра і щира людина, її любила мама ОСОБА_2 Свідок ОСОБА_15, яка приходиться подругою позивача, суду показала, що ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 купували квартиру, автомобіль. Всі обставини набуття майна у власність відомі зі слів позивача. Свідок ОСОБА_7, яка була однокласницею і подругою ОСОБА_1, суду показала, що позивач трудолюбива, добра господиня. Близько п'яти років тому, при зустрічі, позивач свідку повідомила, що проживає разом з чоловіком і в неї тяжко хвора свекруха. Свідок рідко зустрічалася з позивачем, але була в гостях у позивача в квартирі по вул. О. Гончара, а також, свідок була в гостях у позивача по АДРЕСА_1, ОСОБА_2 був дома, спав, обстановка в квартирі вказувала на проживання сім»ї.

Допитана в якості свідка ОСОБА_6 суду показала, що більше двадцяти років перебуває в шлюбі з ОСОБА_2 В 2008 році її чоловік почав випивати, гуляти, а тому деякий період відбувалися сварки і їх шлюб було розірвано, але розірвання шлюбу було формальним, бо постійно з 1997 року й на сьогодні вона з ОСОБА_2 проживають однією сім'єю, виховують спільну доньку. Про позивача свідку відомо зі слів знайомих, особисто одна з одною не знайомі. А також, свідку відомо, що її чоловік зустрічався і з іншими жінками. В 2014 році свідок з ОСОБА_2 їздили відпочивати до моря, восени 2014 року відпочивали в м. Шаянах, що підтверджується спільними фото. Відомо, що ОСОБА_2 в рахунок своїх боргів відчужив власну квартиру по АДРЕСА_1. Свідку не відомі обставини придбання і відчуження спірної квартири. Свідок ОСОБА_16, який приходиться товаришем ОСОБА_2, суду показав, що знайомий з позивачем. ОСОБА_1 - знайома ОСОБА_2, а ОСОБА_6 - його дружина. Відповідач ОСОБА_3, допитаний судом в якості свідка суду показав, що знайомий з ОСОБА_1, яка разом з ОСОБА_2 протягом 2013 - 2014 років приїздили до нього на ставки рибачити. ОСОБА_2 знає з юності, відносини дружні. ОСОБА_2 був двічі одружений, має від першого шлюбу сина, та з дружиною ОСОБА_6 мають доньку. Свідок давав в позику ОСОБА_2 кошти, а подарована квартира АДРЕСА_1 - це повернутий борг з невеликою доплатою. ОСОБА_2 приїздив до свідка на ставок рибачити як з дружиною ОСОБА_6, так і з іншими жінками, в тому числі і з ОСОБА_1 Свідок ОСОБА_17 суду показав, що з 2005 року знайомий з ОСОБА_2, разом часто їздять на рибалку. При цьому ОСОБА_2 бере з собою різних жінок, і ОСОБА_1 свідок двічі бачив разом з ОСОБА_2 на рибалці. Свідок чув, як ОСОБА_2 розмовляв по телефону з дружиною ОСОБА_6, з донькою.

При вирішенні даного позову суд виходив з наступного.

За ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положенняглави 8 цього Кодексу.

В п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що при застосуванні ст.74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Наведеними вище доказами не підтверджується той факт, що сторони спільно проживали, вели спільно господарство, тобто, були пов'язані спільним побутом і мали усталені сімейні відносини. Дійсно, між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 мали місце відносини, можливо й тривалі, добрі відносини, але відсутні докази, що ці відносини були усталені, тобто такі, що притаманні подружжю. Свідки сторони позивача ОСОБА_9, подружжя ОСОБА_13 подружжя ОСОБА_11 стверджують, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 проживали разом в одній квартирі, разом відпочивали, але саме по собі мешкання певний період за однією адресою не є визначною ознакою для охарактеризування сім»ї, подружніх відносин. Допитані судом свідки сторони відповідача не заперечують факт наявних відносин між позивачем та ОСОБА_2, але при цьому вказують, що ці відносини не були сімейними, притаманними подружжю.

Відповідно до до ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суду не надано доказів, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Натомість, про відсутність довірливих відносин, поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу свідчить : укладення між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 договору оренди нежитлового приміщення від 07.12.2010 року, яким, крім іншого, передбачена і орендна плата (Т.1а.с.132); а також, укладення сторонами договору найму квартири АДРЕСА_1 (Т.1а.с.129-130), де була позивач зареєстрованою з 01.03.2013 року по 03.06.2015 року і звідки добровільно виселилася та на вимогу ОСОБА_2 самостійно знялася з реєстрації в даному помешканні; а також, необізнаність позивача щодо обставин укладення договору купівлі-продажу квартири між ОСОБА_2 і рідною донькою позивача; необізнаність ОСОБА_1 щодо закриття ОСОБА_2 вкладного рахунку в банку, 05.05.2015р., тобто в період, як зазначає позивач, проживання однією сім'єю. Також, суд звертає увагу, що ніколи не було зареєстрованим місце проживання сторін разом в одному помешканні. Крім того, ОСОБА_2 по 30.03.2011 року був зареєстрованим за адресою в помешканні разом з бувшою дружиною ОСОБА_6 по АДРЕСА_2. Суд звертає увагу на відсутність доказів набуття спірного майна сторонами, їх спільною працею, спільними коштами. Натомість, позивач стверджує, що переважно вона працювала, заробляла кошти і спірна квартира була придбана за її власні кошти. Суд критично ставиться до пояснень позивача з приводу того, що саме наявність зобов'язань перед банком були перешкодою для реєстрації за собою права власності на будь-яке майно, чи на реєстрацію права спільної сумісної власності з відповідачем на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 автомобіль, чи оформлення довіреності на управління і розпорядження майном, довіреності на розпорядження депозитом. Надані суду докази не підтверджують наявність між позивачем і ОСОБА_2 спільних прав та обов'язків, що в розумінні ст. 3 СК України вказувало б на подружні відносини і створену між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 сім»ю.

Таким чином, оцінюючи подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що не підлягає до задоволення позовна вимога про встановлення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу, а, отже, похідною є і відмова в задоволенні інших позовних вимог щодо визнання спільною сумісною власністю сторін зазначеного вище майна, коштів, поділ цього майна, визнання частково недійсним та скасування договору дарування квартири.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 3,74 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 10,59,60,79,80,84,88, 209, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа : приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Дуднік Ірина Володимирівна про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання спільною сумісною власністю квартири, автомобіля та коштів, поділ майна, визнання частково недійсним та скасування договору дарування квартири, стягнення коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. Я. Ярмола