Справа №592/4675/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Костенко В. Г.
Номер провадження 22-ц/788/1509/16 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

05 вересня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Сибільової Л. О. ,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 серпня 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Борох Лілії Володимирівни про визнання договору недійсним,-

в с т а н о в и л а:

17 травня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом, в якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 серпня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено за необгрунтованістю.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_8 - ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. При цьому вказує, що висновки суду першої інстанції про те, що наявні помилки в документах не впливають на предмет правочину, вважає неправильними, оскільки внаслідок таких помилок технічний стан предмету правочину - житлового будинку згідно спірного договору не відповідав його дійсному технічному стану на момент укладення правочину, що було підтверджено належними доказами в даній справі. Спірним договором купівлі-продажу житлового будинку було порушено право спільної сумісної власності позивача на цей будинок.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3- ОСОБА_4, яка підтримала доводи апеляційної скарги, відповідача ОСОБА_6 та її представника ОСОБА_9, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 25 грудня 2002 року на підставі договору дарування житлового будинку ОСОБА_5 набула право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 на приватизованій земельній ділянці площею 601 кв.м..

В договорі дарування зазначено, що «на земельній ділянці знаходиться: один житловий будинок «А-І»- дерев.обкл.цеглою, жилою площею 29,8 кв.м., з надвірними господарчими та побутовими будівлями: кухня Б - цегляна, сіни б - цегляні, сарай В - дощатий, гараж Г- цегляний, вбиральня Д - цегляна, погріб п/г - шлакобет., сарай Е - ракуш., огорожа №1-5 - дощата.»

10 січня 2003 року складений технічний паспорт на будинок на ім'я ОСОБА_5, в технічному паспорті в графі документи, які підтвереджують право особистої власності, зазначений вказаний договір дарування, але дата вказана з помилкою 25.12.2003 року замість 25.12.2002 року. За даними експлікації огорожа визначена №1-3.

З 12 лютого 2010 року ОСОБА_3 і ОСОБА_5 перебувають у зареєстрованому шлюбі.

27 травня 2014 року ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу житлового будинку продала ОСОБА_6 житловий будинок з надвірними, господарськими та побутовими будівлями під номером 30, що розташований в АДРЕСА_1 на приватизованій земельній ділянці, кадастровий номер - НОМЕР_1 та має наступні характеристики: житловий будинок «А-І»- дерево обклад. цеглою, загальна площа якого складає 45,7 кв.м., житлова площа - 29,8 кв.м., та такі надвірні, господарські та побутові будівлі: кухня «Б», сарай «В», гараж «Г», вбиральня «Д», погріб «п/г», сіни «б», сарай «Е», огорожа №1-3.

ОСОБА_5 замовила технічний паспорт на будинок АДРЕСА_1. Станом на 03 травня 2016 року за зазначеною адресою розташовані: «Житловий будинок «А-1» з прибудовами та тамбуром «а», «а1», «а2», мансарда «м/с», гараж «Г», альтанка «Ж», огорожа №1-3. Загальна площа будинку становить 87,2 кв.м., а житлова - 51,6 кв.м.

Відповідно до ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу.

Відповідно до ст. 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 203, ч. ч. 1, 2 ст. 215 ЦПК України правочин може бути визнаний недійсним, якщо зміст правочину суперечить цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Також може бути визнаний недійним, якщо особа, яка вчинила правочин, не має необхідного обсягу цивільної дієздатності.

З урахуванням викладеного, зібраних та досліджених доказів, встановлених обставин, колегія суддів вважає, що позивач не довів наявність передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підстав для визнання правочину недійсним. Позивачем не надано доказів на підтвердження його права на спірний будинок як в суді першої так і апеляційної інстанцій. Доводи апеляційної скарги таких висновків не спростовують.

Таким чином, суд першої інстанції належно оцінив надані сторонами докази та ухвалив рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи.

Колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які б могли бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції

Керуючись ст. ст. 303, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 серпня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -