У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Соколишиної Л.Б.,

при секретарі Кисленко О.М.

представника скаржника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_3 на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_4 про прийняття до виконання виконавчого документу,-

в с т а н о в и в:

Скаржник звернувся до суду з указаною скаргою, посилаючись на те, що 16 травня 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області було винесено протиправну постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Черкаського районного суду № 2-780/09 від 11 вересня 2009 року про звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,7054 га та незавершений будівництвом будинок і домоволодіння за адресою с. Нечаївка, Черкаського району та області, вул. Братів Ткаченків, 14, вийшовши за межі виконавчого листа та положень чинного законодавства України щодо примусового виконання рішення суду. У письмових поясненнях скаржник обґрунтував свою позицію, посилаючись на те, що виконання рішення державний виконавець повинен здійснювати шляхом саме примусового виконання рішення, а не надавати право стягувачу самостійно його виконувати, оскільки це суперечить меті, з якою ДВС була створена. Так, відповідно до п.1 резолютивної частини оскаржуваної постанови державний виконавець постановив провести стягнення на предмет іпотеки шляхом надання ПАТ «ВіЕйБі Банк» права на продаж предмета іпотеки від імені ОСОБА_3 будь-якій третій особі. Таким чином, надавши право стягувачу самостійно виконувати судове рішення. Також зазначив, що оскільки по ньому існує зведене виконавче провадження, то державний виконавець Вакуленко С.М. мала би прийняте зведене виконавче провадження, а не окрему його частину, що є порушенням ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження».

У судове засідання скаржник не зявився, направивши свого представника, який підтримав скаргу з підстав зазначених у ній та письмових поясненнях.

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні проти скарги заперечив, надавши письмові заперечення проти скарги та пояснив, що державний виконавець зазначає у резолютивній частині постанови спосіб виконання судового рішення, визначеного у виконавчому листі, виданого на підставі рішення суду. ЗУ «Про виконавче провадження» не містить жодних застережень щодо резолютивної частини виконавчого документа. Також зазначив, що скаржником не оскаржено постанову про відкриття виконавчого провадження від 31 березня 2016 року, винесену державним виконавцем ВДВС Черкаського районного управління юстиції по даному виконавчому провадженню. 23 травня 2016 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області було винесено постанову про обєднання виконавчого провадження у зведене виконавче провадження, тому посилання на те, що указаний виконавчий лист виконується окремо є безпідставним. Вважає, що права скаржника діями державного виконавця по винесенню постанови про прийняття виконавчого провадження жодним чином не порушують права скаржника, оскільки такі дії виникли внаслідок того, що по одному й тому ж боржнику виконавчі листи знаходилися на виконанні у різних відділах ДВС, у звязку з чим державний виконавець відділу ВДВС Черкаського районного управління юстиції було передано виконавче провадження до примусового відділу виконання рішень, у якого також знаходився на виконанні ряд виконавчих проваджень по скаржнику ОСОБА_3, які у подальшому і були обєднані у зведене виконавче провадження.

Суд заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши письмові матеріали скарги, приходить до наступного.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_4 від 16 травня 2016 року прийнято до виконання виконавче провадження №50784297 з примусового виконання виконавчого листа Черкаського районного суду № 2-780/09 від 11 вересня 2009 року про звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,7054 га та незавершений будівництвом будинок і домоволодіння за адресою с. Нечаївка, Черкаського району та області, вул. Братів Ткаченків, 14; постановлено провести стягнення на предмет іпотеки , шляхом надання ПАТ «ВіЕйБі Банк» права на продаж предмета іпотеки від імені ОСОБА_3 будь-якій третій особі, надати право на отримання будь-яких документів, необхідних для продажу предмету іпотеки, на період до реалізації предмету іпотеки надати ПАТ «ВіЕйБі Банк» в управління предмет іпотеки.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 32 ЗУ «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, інші, окрім встановлених п.1-3 ч.1 цієї статті, заходи, передбачені рішенням.

Так, згідно виконавчого листа № 2-780/09 від 11 вересня 2009 року, виданого на підставі рішення Черкаського районного суду від 11 вересня 2009 року, встановлено саме такий спосіб реалізації предмету іпотеки, як зазначений у постанові про відкриття виконавчого провадження від 31 березня 2016 року державним виконавцем відділу ВДВС ЧРУЮ та яка не була оскаржена скаржником, так і у оскаржуваній постанові від 16 травня 2016 року.

За таких обставин, суд вважає, що головним державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови не допущено порушень, зазначених скаржником у скарзі, в частині «виходу за межі виконавчого листа та положень чинного законодавства України щодо примусового виконання рішення суду».

Що стосується посилання скаржника на те, що головним державним виконавцем Вакуленко оскаржуваною постановою допущено порушення в частині прийняття окремого, а не зведеного виконавчого провадження, то з досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що виконавчий лист, який зі слів представника скаржника перебував у зведеному виконавчому провадженні, було повернуто стягувачеві 08 червня 2015 року, на підставі п. 2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». Таким чином, після цього спірний виконавчий лист уже не знаходився у зведеному виконавчому провадженні.

На підставі повторного звернення стягувача, постановою державного виконавця ВДВС Черкаського районного управління юстиції ОСОБА_5 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 31 березня 2016 року. Указана постанова скаржником не оскаржувалася.

Як пояснив представник заінтересованої особи у судовому засіданні, після відкриття виконавчого провадження від 31 березня 2016 року було зясовано, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області знаходиться ряд виконавчих проваджень по одному і тому ж боржнику ОСОБА_3 Таким чином, з метою уникнення виконання виконавчих проваджень по одному й тому ж боржнику різними відділами ДВС було вирішено передати спірне виконавче провадження з ВДВС ЧРУЮ до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області, після чого і було винесено оскаржувану постанову.

Суд констатує, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області від 23 травня 2016 року було обєднано спірне виконавче провадження у зведене виконавче провадження з іншими виконавчими провадженнями, що знаходилися на виконанні у відділі примусового виконання рішень по одному і тому ж боржнику ОСОБА_3

За таких обставин, суд вважає, що скаржником не доведено у судовому засіданні порушень з боку головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_4 про винесенні оскаржуваної постанови, а її дії по винесенню оскаржуваної постанови вчинені відпові0дно до Закону та у межах повноважень. 0

Керуючись ст. 387 ЦПК України,-

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_4 про прийняття до виконання виконавчого документу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд шляхом подачі в 5 денний строк з дня її проголошення - апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Суддя Л. Б. Соколишина