Справа № 344/5441/16-ц
Провадження № 2/344/3468/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Домбровської Г.В.

при секретарі c/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франівського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (надалі «Позивач») звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_3 (надалі «Відповідач»), в якому з урахуванням остаточних позовних вимог просила стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: Івано-Франківськ а обл., м. Тисмениця, вул. Липова, 17/а/1, працюючого вчителем фізкультури у Тисменицькій спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частин усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні Позивач позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, вказавши при цьому, що Відповідач матеріально забезпечений, має постійне місце праці, займає посаду вчителя фізкультури у Тисменицькій спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів, враховуючи те, отримує стабільну заробітну плату, має інші не обліковані доходи, відповідно, має можливість матеріально забезпечувати свою дитину, а тому з наведених в позові підстав та наданих в судовому засіданні пояснень просила призначити аліменти на утримання сина- Василіва ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частин усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття.

Відповідач ОСОБА_3, в судовому засіданні позов в частині оплати аліментів в розмірі 1/3 його доходів визнав, а саме висловив готовність сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частин усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття.

Заслухавши пояснення Позивача, Відповідача та його представника в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ОСОБА_6 встановлено наступне.

ОСОБА_7 та ОСОБА_3 перебували в шлюбі з 2001 року по 2016 рік. Згідно з рішенням Івано-Франківського міського суду від 21.03.2016р. шлюб між сторонами розірвано ( а.с.6).

Під час перебування у шлюбі у них народилися діти зокрема, відповідно до свідоцтва про народження серії ІІІ-НМ №106069 ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с. 7) та згідно до свідоцтва про народження серії І-НМ №189128 ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с.8).

Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ).

Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (надалі «СК України») визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України).

Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку.

Як зазначила Позивач та не заперечив Відповідач, станом на сьогоднішній день неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає з Позивачем та перебуває на її утриманні.

Враховуючи вищевикладене, Позивач просила стягувати з Відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини від доходів Відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму визначеного для дітей відповідної вікової категорії.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 2 статті 182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, визначених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно з пунктами 17, 18 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_6 України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів» «за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно».

Порядок визначення розміру аліментів в частці від заробітку (доходу) її матері, батька визначено статтею 183 СК України.

Матеріалами справи підтверджується, що Відповідач обіймає посаду вчителя фізкультури у Тисменицькій спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів, розмір його заробітної плати становить в середньому 2300 грн., про що свідчить довідка про доходи, яка міститься в матеріалах справи ( а.с. 21).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимоги чинного законодавства України, виходячи з інтересів малолітньої дитини, визнання позову Відповідачем, Суд дійшов висновку про доцільність стягування з Відповідача аліментів на утримання дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму визначеного державою для відповідної вікової категорії дітей, щомісячно до досягнення ним повноліття.

При визначенні розміру аліментів Суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, зокрема те, що неповнолітній син ОСОБА_10 проживає разом з Позивачем. Також ОСОБА_6 враховано, що Відповідач є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання сина. Доказів, які б спростовували вищевказане, Відповідачем ОСОБА_6 подано не було, а ОСОБА_6 таких обставин не встановлено.

Також Суд звертає увагу на те, що на момент розгляду справи в суді, відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», прожитковий мінімум дитини, віком до 6 років становить: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1313 гривень.

Відповідно до вимог статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, Суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити: стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частин усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Стягнення аліментів слід розпочати з 27 квітня 2016 року (з часу звернення з позовом до суду).

На підставі ст. 180, 181, 182, 183,184 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 212- 215, 218 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: Івано-Франківськ а обл., м. Тисмениця, вул. Липова, 17/а/1, працюючого вчителем фізкультури у Тисменицькій спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частин усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття.

3. Стягнення аліментів розпочати з 27 квітня 2016 року.

4. Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: Івано-Франківськ а обл., м. Тисмениця, вул. Липова, 17/а/1, працюючого вчителем фізкультури у Тисменицькій спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів,в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 0002, отримувач коштів УДКСУ у м. Івано-Франківську Івано-Франківської обл., код за , банк отримувача ГУДКС України в Івано-Франківській області, код банку отримувача (МФО) 836014, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ суду 02891693 551 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Домбровська Г.В.