Провадження № 2/344/2038/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді: Домбровської Г.В.

при секретарі c/з: ОСОБА_1,

за участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, відповідача ПП ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПП ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної товаром неналежної якості,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (надалі «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ПП ОСОБА_4 (надалі «Відповідач») про стягнення з ПП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 неустойки в сумі 1 848,00 грн.; стягнення з ПП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн.; зобовязання ПП ОСОБА_4 замінити товар, а саме компютер, на такий же компютер.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Як зазначив Позивач, 23 травня 2012 року у ПП ОСОБА_4 ним було придбано компютер вартістю 5680,00 грн. Протягом встановленого гарантійного строку Позивачем було виявлено недолік товару, а саме при включенні компютера періодично виникав гул.

Після неодноразових заяв та скарг про ремонт придбаного компютера Відповідач прийняв у Позивача компютер на ремонт, однак вказаний компютер перебував у ремонті у Відповідача протягом 47 днів, що суперечить вимогам закону.

Крім того, в судовому засіданні Позивач посилався на те, що під час ремонту компютера Відповідачем було замінено його складову частину оперативну пам'ять, без зазначення причин такої заміни, що порушує права Позивача, як споживача.

В результаті таких неправомірних дій Відповідача Позивачу, як зазначено ним в судовому засіданні, була завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 5000,00 грн.

Відповідач ПП Васюта ОСОБА_5, в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, та просив відмовити в їх задоволенні. Крім того, в судовому засіданні Відповідач наполягав на пропуску Позивачем строку звернення до суду з даним позовом та наполягав на відмові в задоволенні позову з цієї підстави.

Зокрема, як зазначив Відповідач в судовому засіданні, 23 травня 2012 року ОСОБА_2 не придбавав у нього компютер, а лише відповідні комплектуючі частини, і Відповідач не здійснював ремонт компютера Позивача, а, відтак, відсутні правові підстави для стягнення з нього неустойки, моральної шкоди та заміни компютера.

Заслухавши пояснення Позивача та його представника, Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ОСОБА_6 встановлено наступне.

23 травня 2012 року ОСОБА_2 придбав у ПП Васюта ОСОБА_5 комплектуючі пристрої, сплативши їх вартість у 5680,00 грн., що підтверджується Товарним чеком від 23 травня 2012 року (а.с. 6 зворотня сторінка).

Крім того, 23 травня 2012 року ОСОБА_2 ПП Васютою ОСОБА_5 було видано гарантійний талон № 14 на гарантійне обслуговування ТОВ «Старий і Замок» строком на 2 роки вищезазначених комплектуючих пристроїв.

Відповідно до частин 1,2 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів.

Статтею 6 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов'язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції. Вимоги до продукції щодо її безпеки для життя, здоров'я і майна споживачів, а також навколишнього природного середовища встановлюються нормативно-правовими актами, в тому числі технічними регламентами. Забороняється введення в обіг фальсифікованої продукції. Виробник (виконавець) зобов'язаний забезпечити використання продукції за призначенням протягом строку її служби, передбаченого нормативним документом або встановленого ним за домовленістю із споживачем, а в разі відсутності такого строку протягом десяти років. Виробник (виконавець) зобов'язаний забезпечити технічне обслуговування та гарантійний ремонт продукції, а також її випуск і поставку для підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт, у необхідному обсязі та асортименті запасних частин протягом усього строку її виробництва, а після зняття з виробництва протягом строку служби, в разі відсутності такого строку - протягом десяти років. Реалізація інтересів споживачів у встановленні вимог до належної якості продукції забезпечується правом участі споживачів та їх об'єднань у розробленні нормативних документів згідно із законодавством.

Виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Гарантійний строк на комплектуючі вироби повинен бути не менший, ніж гарантійний строк на основний виріб, якщо інше не передбачено нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або будь-якому іншому документі, що додається до продукції. Гарантійні зобов'язання у будь-якому випадку включають також будь-які зобов'язання виробника (виконавця) або продавця, передбачені рекламою (частини 1,2 статті 7 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача (частина 3 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Згідно з частиною 5 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги.

За наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін (частина 6 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до частини 9 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк. На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

Як зазначив в судовому засіданні Позивач, виявивши протягом гарантійного строку незвичний гул у компютері, він звернувся до продавця компютера ПП ОСОБА_4 з вимогою про ремонт даного компютера та надання на час ремонту аналогічного компютера.

В той же час, як зазначив Позивач, Відповідачем не було надано аналогічного компютера на час ремонту, а фактично ремонт компютера тривав 47 днів, замість 14, як це передбачено законом.

Враховуючи вищевикладене, Позивачем на підставі положень абзацу третього частини 9 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) розраховано неустойку відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару, яка за підрахунком Позивача становить 1848,009 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідач покликався на те, що Позивач не придбавав у нього компютер, а лише комплектуючі пристрої до нього, і він не здійснював ремонту компютера Позивача.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; а згідно з частинами 1 та 3 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Зі змісту наявних в матеріалах справи доказів, а саме товарного чеку від 23 травня 2012 року та гарантійного талону № 14 від 23 травня 2012 року вбачається, що ОСОБА_2 придбавав у ПП ОСОБА_4 комплектуючі пристрої, перелік яких міститься в даних документа.

Належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 придбавав у ПП ОСОБА_4 компютер Позивачем суду не надано, а судом таких обставин не встановлено.

Крім того, Позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження того, що ремонт його компютера здійснював ПП ОСОБА_4

За таких обставин, Суд звертає увагу на те, що в рамках даної цивільної справи Позивачем не доведено як самого факту придбання відповідного компютера (з відповідним серійним номером тощо), так і факту здачі його в ремонт саме ПП ОСОБА_4

Крім того, стосовно посилань Позивача в судовому засіданні на те, що під час ремонту в його компютері ПП ОСОБА_4 було замінено карту оперативної памяті, Суд звертає увагу на те, що такі посилання не підтверджуються належними засобами доказування.

В судовому засіданні ОСОБА_6 у відповідності до вимог процесуального закону розяснено сторонам право на подання заяв про призначення судової експертизи в даній цивільній справі з метою зясування обставин, на які посилається Позивач, як на підставу заявлених позовних вимог, однак сторонами такі заяви перед судом не заявлялися.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, Суд дійшов висновку про те, що в даній цивільній справі Позивачем не доведеного самого факту придбання компютера у Відповідача (оскільки матеріалами справи підтверджується те, що він придбавав у Відповідача лише комплектуючі пристрої), не надано доказів на підтвердження дійсних причин неналежної якості товарів (тобто не доведено, що гул у компютері був наслідком неналежної якості однієї із комплектуючих частин, які придбані Позивачем у Відповідача), клопотань про призначення експертизи в даній справі сторони не заявляли, а, відтак, Суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог про стягнення з Відповідача неустойки в сумі 1848,00 грн. та зобовязання замінити компютер на аналогічних.

Стосовно позовної вимоги про стягнення з Відповідача моральної шкоди в сумі 5000,00 грн., Суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_6 України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (пункт 5 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_6 України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Згідно з пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_6 України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В обґрунтування факту спричинення йому моральної шкоди діями Відповідача Позивач в судовому засіданні покликався на наявність в нього стресових ситуацій, приниження, викликаних грубістю ОСОБА_4

При цьому, Суд звертає увагу на те, що доказів, які б підтверджували існування вищевказаних обставин, Позивачем ОСОБА_6 надано не було.

Інших доказів, які б підтверджували факт спричинення Позивачу діями Відповідача моральної шкоди ОСОБА_6 надано не було.

Крім того, Позивачем не обґрунтовано належними засобами доказування розмір моральної шкоди, яку він оцінює у 5000,00 грн.

За таких обставин Суд вважає необґрунтованою позовну вимогу про стягнення моральної шкоди та не знаходить підстав для її задоволення.

Проаналізувавши доводи сторін, вимоги чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, Суд дійшов висновку про те, позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Стосовно заяви Відповідача про застосування в даній справі наслідків пропуску Позивачем строку звернення до суду, Суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог чинного законодавства України встановлені строки звернення до суду стосуються захисту порушеного права. При необґрунтованості позовних вимог суд відмовляє в позові з цих підстав без посилання на строк звернення до суду. При обґрунтованості вимог і поважності причин пропуску строку звернення до суду суд поновлює пропущений строк на звернення до суду і вирішує його по суті. При пропущенні строку без поважних причин суд наводить у рішенні мотиви, чому він вважає неможливим його поновити, та зазначає, що відмовляє у позові саме з цих підстав.

В даній цивільній справі Суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, а, відтак, питання щодо дотримання строку звернення до суду ОСОБА_6 не вирішується.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 6, 8, 9 Закону України «Про захист прав споживачів» ст. ст. 11, 60 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного ОСОБА_6 України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» , ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, Суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ПП ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної товаром неналежної якості, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя Домбровська Г.В.