233 № 233/47/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

при секретарі Кюсєвій Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка Донецької області заяву Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовною заявою ПАТ «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» про припинення іпотечного договору, погашення зобов*язань за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2016 року до суду надішла заява ПАТ «РОДОВІД БАНК» про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі за позовною заявою ПАТ «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «РОДОВІД БАНК» про погашення зобов*язань за кредитним договором. В обґрунтування заяви заявник зазначив, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 03 березня 2012 р. позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами були задоволені частково, за банком визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитом № Д002/ІЖ-001.08.1 від 04 січня 2008 року, укладеним між сторонами у справі, на загальну суму 2978575, 40 грн., а також припинено іпотечний договір № Д002/ІЖ-001.08.1 від 04 січня 2008 року з зв*язку з набуттям іпотекодержателем банком, права власності на вказану квартиру, визнавши повністю погашеними зобов*язання ОСОБА_1 за зазначеним кредитним договором, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку понесені судові витрати на загальну суму 1820 грн. Копія вказаного рішення суду від 03 березня 2012 року була направлена судом до відділення «Донецький регіональний департамент» АТ «РОДОВІД БАНК», який знаходився за адресою: 83001, м. Донецьк, вул. Горького, 152, працівникам якого не вдалося здійснити реєстрацію права власності за банком. Через активні бойові дії на території розташування регіонального відділення банку його працівники минулого року були змушені покинути м. Донецьк та не мали фізичної можливості забезпечити вилучення із приміщення відділення банку усіх матеріалів справ, на сьогоднішній день роботу Центрально-Міського районного суду Донецької області не відновлено. Таким чином, у заявника на теперішній час наявна лише сканокопія вказаного рішення суду та відсутній відповідний виконавчий документ. У зв*язку із проведенням антитерористичної операції на території м. Макіївка було визначено підсудність цивільних справ, в тому числі, Центрально-Міського районного суду м. Макіївка, до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, якому, як припускає заявник, не були передані матеріали справ, в тому числі по даній справі, а тому є підстави вважати їх втраченими. Просить відновити втрачене судове провадження в частині тексту рішення суду з метою одержання виконавчого документа для подальшого пред*явлення до виконання.

В судове засідання представник заявника не з'явився, надав суду заяву про розгляд заяви уйого відсутність, заяву підтримує, просить її задовольнити (а.с. 57).

Відповідач по первісному позову та позивач за зустрічним позовом по втраченому судовому провадженню - ОСОБА_1, у судове засіданні не з*явився, повідомлявся про дату, час і місце проведення судового розгляду (а.с. 56).

З*ясувавши позицію заявника, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 ЦПК України, заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі.

Розпорядженням Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визнання територіальної підсудності справ» від 02 вересня 2014 р. визначено територіальну підсудність Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області у звязку із проведенням антитерористичної операції до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області.

Якщо місцевий суд знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, то відновлення втраченої справи здійснюється судом за територіальною підсудністю судових справ, визначеною згідно зі ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"або ст. ст. 1, 3 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції".

Як вбачається з матеріалів заяви, ПАТ «РОДОВІД БАНК» було подано до Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області позову заяву до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 22-35) за вих. № 09.2-11-б.б/3435 від 18 серпня 2011 року (а.с. 6-10), при цьому, заявником надано копії квитанцій про оплату судового збору (а.с. 11), про оплату поштового відправлення та копію повідомлення про його одержання (а.с. 5).

Судом встановлено, що дана позовна заява 02 вересня 2011 року надійшла до Центрально-міського районного суду м. Макіївки Донецької області, де цього ж дня було заведено обліково-статистичну картку на цивільну справу (позовне провадження), справа № 2-1942/11р., провадження по справі № 2/522/214/2012 (а.с. 49); суть позову зазначено стягнення заборгованості, провадження у справі відкрите ухвалою від 04 жовтня 2011 року, попереднє судове засідання у справі проведене 28 листопада 2011 р. (п.п. 6.,4 9 картки) (а.с. 50).

27 лютого 2012 року ОСОБА_1 подано зустрічний позов до ПАТ «РОДОВІД БАНК» про припинення іпотечного договору, погашення зобов*язань за кредитним договором, який прийнято судом та об*єднано в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду від 27 лютого 2012 року (а.с. 51).

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Макіївки від 03 березня 2012 року, яке набрало законної сили 14 березня 2012 року (а.с. 49), позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами були задоволені частково, за ПАТ «РОДОВІД БАНК» визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № Д002/ІЖ-001.08.1 від 04 січня 2008 року, укладеним між сторонами у справі, на загальну суму 2978575, 40 грн.; припинено іпотечний договір № Д002/ІЖ-001.08.1 від 04 січня 2008 року з зв*язку з набуттям іпотекодержателем ПАТ «РОДОВІД БАНК», права власності на вказану квартиру, визнавши повністю погашеними зобов*язання ОСОБА_1 за зазначеним кредитним договором; та стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку понесені судові витрати на загальну суму 1820 грн (а.с. 52-55).

Зазначені обліково-статистична картка на цивільну справу (позовне провадження) справа № 2-1942/11р. (провадження по справі № 2/522/214/2012), ухвала попереднього судового засідання, ухвала про об*єднання зустрічного та первісного позовів та рішення суду у цій справі судом одержані з електронної бази даних Центрально-міського районного суду м. Макіївки Донецької області, доступ до якої наданий Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області (а.с. 49-53).

Крім того, зазначене рішення суду у цій справі знаходиться у Єдиному державному реєстрі судових рішень за єдиним номером справи № 2-1942/11 (провадження № 2/522/214/2012) (а.с. 54-55).

Статтею 403 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Зі статті 407 ЦПК України вбачається, що при розгляді справи суд використовує ту частину провадження, що збереглася, документи, видані зі справи фізичним чи юридичним особам до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.408 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

На підставі зібраних і перевірених матеріалів, суд вважає встановленим зміст рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 03 березня 2012 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «РОДОВІД БАНК» про припинення іпотечного договору, погашення зобов*язань за кредитним договором; відновлення зазначеного рішення суду заявнику необхідно для отримання належним чином завіреної його копії з відміткою про набрання рішенням законної сили, а також виконавчих листів для звернення цього рішення до виконання, а тому, суд прийшов до висновку про необіхдінсть задоволення заяви про відновлення втраченого судового провадження.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 10, 60, 212, 215, 402-405, 407 - 408 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Заяву «РОДОВІД БАНК» про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі в частині тексту рішення суду задовольнити.

Відновити провадження по цивільній справі № 2-1942/11 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_1 івановича до Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» про припинення іпотечного договору, погашення зобов*язань за кредитним договором, в частині рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 03 березня 2012 року.

Центрально-Міський районний суд м.Макіївки

Справа № 2-1942/11

Провадження № 2/552/214/2012

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2012 року Центрально-Міський районний суд м. Макіївки Донецької області в складі:

головуючого судді Попшой М.О.

при секретарі Шинкарюк Н.А.

за участю представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Макіївці цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Родовід Банк»до ОСОБА_1 «Про стягнення заборгованості за кредитним договором»і за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства «Родовід Банк»«Про припинення іпотечного договору, погашення зобовязань за кредитним договором»,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2011р. ПАТ «Родовід Банк»звернувся в суд з позовом ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 04 січня 2008р. між ВАТ «Родовід Банк»і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № Д002/ІЖ-001.08.1, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в доларах США на купівлю квартири в загальному розмірі 300 000 доларів США, що підтверджується заявою про видачу готівки №254 386 від 04.01.2008р., а боржник зобовязався погашати кредит рівними частками в сумі 1190,48 доларів США щомісячно в строк до 10 числа кожного місяця, починаючи з лютого 2008р., повернути одержаний кредит згідно з умовами кредитного договору не пізніше 04 січня 2029 року, сплачувати нараховані проценти за користування кредитом до 10-го числа кожного календарного місяця включно. Всупереч умовам пп..4.1 та 4.3 кредитного договору, зокрема, яким передбачено зобовязання відповідача щомісячно сплачувати грошові кошти в рахунок повернення наданого кредиту та сплати процентів, він неодноразово порушав вищезазначені умови, що підтверджується виписками з банківських рахунків. Пунктом 5.1 кредитного договору передбачено право банку у разі недотримання позичальником умов цього договору вимагати його дострокового припинення, повернення одержаної суми кредиту, сплати нарахованих за ним процентів, а також звернути стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки №Д002/ІЖ-001/1.08.1 від 04.01.2008р. Скориставшись своїм вищевказаним правом, банк надіслав на адресу відповідача вимогу №151.6-11-б.б/6737 від 0з.09.2010р., вимогу №151.6-11-б.б/7433 від 14.10.2010р. та вимогу №151.6-11-б.б/2820 від 03.06.2011р., на які відповіді від останнього не отримав. Відповідач так і не виконав зобовязання щодо повернення в повному обсязі кредитних коштів, які ним були отримані від банку та неповернуті банку за кредитним договором в сумі 275010 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 17.08.2011р. становить 2192104,71; сплати процентів, які станом на 17.08.2011р. складають грошову суму в розмірі 76190,11 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 17.08.2011р. становить 607311,37грн. Таким чином, з боку відповідача мало місце порушення зобовязання, що відповідно до ст.. 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплату неустойки. Пунктом 4.6 кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту або сплати процентів за користування кредитом відповідач зобовязується сплачувати банку пеню за кожний день прострочки у розмірі 1,6% від суми простроченої заборгованості. Таким чином, загальний розмір грошових вимог банку, які виникли на підставі кредитного договору станом на 17.08.2011р. складає 3019301,88грн., з яких: заборгованість за кредитом 275010 доларів США, що становить 2192104,71грн.; заборгованість по сплаті процентів 76190,11 доларів США, що становить 607311,37грн.; пеня за кредитом 60201,74грн. і пеня за процентами 159684,06грн.

В лютому 2012 року відповідачем поданий зустрічний позов до ПАТ «Родовід Банк»про припинення іпотечного договору, погашення зобовязань за кредитним договором, який ухвалою суду від 27.02.2012р. прийнятий до провадження і обєднаний в одне провадження з первісним позовом.

Свої вимоги позивач за зустрічним позовом мотивував тим, що відповідно до умов кредитного договору банк надав йому кредит у розмірі 300 000 доларів США на купівлю квартири №115, що розташована за адресою: м. Донецьк пр. Ілліча б. 19а. Однією із умов надання кредиту на придбання квартири, було забезпечення кредиту іпотекою, про що був укладений іпотечний договір, умови якого передбачають, що на випадок можливого невиконання позичальником умов кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків, неустойки та можливих збитків кредитора, іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю належну йому на праві власності квартиру. У відповідності до ст.. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не встановлено договором або законом. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання. Відповідно до ст.. 17 Закону України «Про іпотеку»іпотека припиняється і у разі набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки. В день переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя заборгованість іпотекодавця щодо погашення суми кредиту, процентів за користування грошовими коштами, збитків, неустойки, штрафів, пені, іншої заборгованості…вважається погашеною повністю або в частині за рахунок вартості предмету іпотеки п.п. 3.2.2.3 п.3.2.2 договору іпотеки. На день укладення сторонами договору іпотеки субєктом оціночної діяльності було здійснено незалежну експертну оцінку предмету іпотеки та оцінено предмет іпотеки в 354000 доларів США. Відповідно до курсу НБУ станом на 17.08.2011р. вартість переданого в іпотеку нерухомого майна складає 2821734грн. Не заперечуючи розмір заборгованості за кредитом, зазначив, що пеня розрахована за три роки, а ні за рік, як це передбачено нормами ст. ст. 256,257,258 ЦК України. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Він, як позичальник, тривалий час намагався сумлінно виконувати зобовязання за кредитним договором, остаточний термін виконання яких спливає тільки 04.01.2029р., і на момент звернення банку до суду сплатив 105150,25 доларів США. Але, його фінансове становище суттєво погіршилось під впливом кризових явищ, які існували в період з 2009р. по 2011р. включно, як в економіці України так і в цілому у світі, і він не спроможний одно моментно на вимогу кредитора повернути кредит, погашення якого було розраховано рівними частинами на 21 рік та ще сплатити досить великий розмір неустойки; він вимушений дбати не тільки про сплату кредиту та ще про утримання своєї родини; він не перешкоджає кредитору реалізувати його право на повернення кредитних коштів, а навпаки, зберіг в належному стані предмет іпотеки та пропонує передати кредитору у власність предмет іпотеки в рахунок погашення існуючої заборгованості за кредитним договором, при цьому, його метою є тільки справедливе вирішення справи з урахуванням можливостей, фінансового стану та інтересів обох сторін. Тобто, існують всі підстави врахувати всі обставини справи, майновий та фінансовий стан сторін та зменшити розмір неустойки. Якщо врахувати розмір заявлених кредитором позовних вимог в 351200,11 доларів США, без урахування неустойки, та визначену субєктом оціночної діяльності та зазначену сторонами в договорі іпотеки експертну вартість предмета іпотеки 354 000 доларів США, то вони складають приблизно рівнозначні суми грошових коштів, та у відповідності до норм ЦК України, норм Закону України «Про іпотеку»та п.3.2.2 договору іпотеки, у разі визнання судом кредитором права власності на предмет іпотеки, можуть бути підставою для того, щоб вважати повністю погашеними зобовязання позичальника перед кредитором за кредитним договором. А з урахуванням вже сплаченої позичальником кредитору за кредитним договором суми в 105150,25 доларів США, інтересам кредитора взагалі жодним чином не будуть завданні збитки.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги і визнав вимоги за зустрічним позовом, пояснив, що пропозиції відповідача заслуговують уваги, тому що предметом іпотеки є ліквідна квартира в центрі м. Донецька, вартість якої на теперішній час, повністю покриває заборгованість за кредитним договором. Також, враховуючи доводи відповідача щодо застосування строку позовної давності по вимогам про стягнення пені, банком проведений новий розрахунок по такій вимозі, що за період з 17.08.2010р. по 17.08.2011р. склало 179159,32грн.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а свій зустрічний позов підтримав повністю, і зазначив, що він не оспорює суму заборгованості за кредитним договором, але вважає, що розмір пені повинен бути зменшений, з урахуванням ст.. 258 ЦК України. Вартість його квартири на теперішній час значно більше, чим на час її придбання, тому що він її повністю благоустроїв.

Суд. вислухав пояснення сторін, дослідив надані в справі докази, прийшов до наступного.

04 січня 2008 року між ВАТ «Родовід банк», правонаступником якого є ПАТ«Родовідбанк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № Д002/ІЖ-001.08.1, згідно якому банк надав останньому кредит у сумі 300 000 доларів США на купівлю квартири на строк до 04 січня 2029 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 14% річних.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Однак, в порушення вищенаведених вимог закону та умов кредитного договору, ОСОБА_1 несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював повернення кредиту та сплату процентів.

Крім того, банк звертався до ОСОБА_1 із листом-вимогою від 03.09. 2010р., від 14.10.2010р. і від 03.06.2011р. про усунення вищезазначених порушень умов кредитного договору, але відповіді на ці вимоги не отримав.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив грошове зобовязання по поверненню кредиту та сплаті процентів по кредитному договору.

Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 610 та ч.1 ст. 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом.

При цьому, за загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Станом на 17 серпня 2011 року заборгованість за кредитом складає 275010 доларів США, заборгованість по сплаті процентів 76190,11 доларів США, що за курсом Національного банку України становить відповідно 2192104,71грн. і 607311,37грн., що сторонами не заперечується.

Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобовязання.

Відповідно до ст.. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Тобто, позичальник зобовязаний виконувати кредитний договір відповідно до його умов та законодавства.

Положення ч. 1 ст. 550 та ч. 1 ст. 624 ЦК України передбачають, що якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Між тим, положеннями статті 258 ЦК України визначена спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки, про яку наголосив відповідач і визнав представник відповідача.

Тому, враховуючи розрахунок, проведений представником позивача, пеня за кредитом і процентами склала 179159,32грн. за період з 17.08.2010р. по 17.08.2011р.. позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, загальна заборгованість за кредитним договором склала 2978575,40грн., з яких: заборгованість за кредитом 2192104,71грн., заборгованість по сплаті процентів 607311,37грн., пеня 179159,32 грн.

Пунктом 5.1 кредитного договору передбачено право банку у разі недотримання позичальником умов цього договору вимагати його дострокового припинення, повернення одержаної суми кредиту, сплати нарахованих за ним процентів, а також звернути стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки №Д002/ІЖ-001/1.08.1 від 04.01.2008р. Скориставшись своїм вищевказаним правом, банк надіслав на адресу відповідача вимогу №151.6-11-б.б/6737 від 0з.09.2010р., вимогу №151.6-11-б.б/7433 від 14.10.2010р. та вимогу №151.6-11-б.б/2820 від 03.06.2011р., на які відповіді від останнього не отримав.

Не заявляючи вимоги про стягнення заборгованості на предмет іпотеки, банк, будучи кредитором, визнав вимоги відповідача позичальника про визнання за банком права власності на предмет іпотеки у вигляді квартири АДРЕСА_2, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку»іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателю на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання.

Разом із тим, ч. 3 ст. 33 Закону України Про іпотеку»передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі: 1) рішення суду, 2) виконавчого напису нотаріуса або 3) згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (тобто шляхом позасудового врегулювання). При цьому правовою підставою для передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання є договір про задоволення вимог іпотекодержателя (або застереження в іпотечному договорі).

Отже, наведеними вище нормами законодавства (насамперед, ст. ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку») не виключається можливість звернення стягнення в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за рішенням суду.

Таким чином, діючим законодавством України та умовами договору іпотеки передбачена можливість задоволення вимог кредитора за рахунок передачі йому у власність предмету іпотеки, який виступає забезпеченням виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, включаючи суму основного зобовязання, сплати процентів за користування грошовими коштами, неустойки.

При цьому, сторонами не заперечується, що вартість іпотечного майна станом на 17.08.2001р., тобто станом на розрахування заборгованості за кредитним договором, складає 2821734грн. і більш, тому що квартира благоустроєна за європейськими стандартами, знаходиться в елітному районі м. Донецька

Згідно з п.п.3.2.2.3 п.3.2.2 договору іпотеки, в день переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя заборгованість іпотекодавця щодо погашення суми кредиту, процентів за користування грошовими коштами, збитків, неустойки, штрафів, пені, іншої заборгованості…вважається погашеною повністю або в частині за рахунок вартості предмету іпотеки.

Відповідно до ст.. 17 Закону України «Про іпотеку»іпотека припиняється у разі набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки.

Таким чином, визнання за банком права власності на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 2978575,40грн. припиняє дію іпотечного договору.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за основним позовом на користь позивача, понесені останнім витрати по сплаті судового збору в сумі 1700 грн. і інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи 120грн., а всього 1820грн.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Родовід Банк»про припинення іпотечного договору, погашення зобовязань за кредитним договором задовольнити частково.

Визнати за Публічним Акціонерним Товариством «Родовід Банк»право власності на квартиру АДРЕСА_3, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №Д002/ІЖ-001.08.1 від 04.01.2008р., укладеним між ВАТ «Родовід Банк»і ОСОБА_1, на загальну суму 2978575,40 грн.

Припинити Іпотечний договір №Д002/ІЖ-001.08.1 від 04.01.2008р. у звязку з набуттям іпотекодержателем ПАТ «Родовід Банк»право власності на квартиру АДРЕСА_3, визнав повністю погашеними зобовязання ОСОБА_1 за кредитним договором №Д002/ІЖ-001.08.1 від 04.01.2008р

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк»понесені судові витрати на загальну суму 1820 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя М.О. Попшой

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя :