Справа № 127/167/16-ц Провадження № 22-ц/772/2215/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 27Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.,

За участю секретаря: Сніжко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 ОСОБА_3 на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 травня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування збитків та моральної шкоди, -

встановила:

В січні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення збитків в розмірі 909023, 05 грн. та моральної шкоди в розмірі 50000 грн., обгрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.09.2013 року з ОСОБА_4 було стягнуто на користь ОСОБА_2 47598, 00 грн. боргу за договором позики та 1558, 60 грн. як 3% річних. На даний час рішення суду є невиконаним. Оскільки предметом договору позики було 6000 доларів США, що на день ухвалення рішення суду було еквівалентно 47598 грн., то станом на 23.12.2015 року офіційний курс долара США становить 23,146841 грн. за один долар та еквівалентно 138881,05 грн. Таким чином, внаслідок зміни курсу валюти, курсова різниця становить 90923, 05 грн., яку позивач просила стягнути як збитки внаслідок порушення зобовязання відповідачем. Також внаслідок протиправних дій відповідача позивачу заданої моральної шкоди, яка виразилася в негативних переживаннях, насторозі, тривозі, порушенні сну, емоційній напрузі, необхідності нераціонально витрачати час, залучати значні душевні та матеріальні ресурси спрямовані на відновлення порушеного права. У відшкодування моральної шкоди просила стягнути 50000 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2 ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на неповне зясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначав, що судом першої інстанції не взято до уваги, що оскільки відповідачем порушено обовязок по відшкодуванню еквівалентної отриманій в борг суми позики, позивачу було завдано збитки , які визначаються з урахуванням ринкових цін , що існують на день предявлення позову.

В судовому засіданні адвокат позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав з підстав, зазначених в ній, просив суд її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

По справі встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.09.2013 року, яке набуло законної сили 14.10.2013 року, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 47958,00 грн. боргу, 1558,60 грн. як 3% річних, 495,20 грн. судового збору і 917,60 грн. витрат на правову допомогу. (а.с. 30).

Зазначеним рішенням суду встановлено, що відповідач ОСОБА_4 позичила у позивача ОСОБА_2 кошти в сумі 6000,00 дол. США, що еквівалентно 47958,00 грн., зобовязалась борг повернути до липня 2012 року.

Згідно ст. 61 ч. 3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На даний час рішення суду про стягнення боргу за договором позики є невиконаним.

Згідно з ч.1 ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) ; доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зобовязання між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 виникло з договору позики .

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора на отримання сум , передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України.

Ця правова позиція підтверджена і судовою практикою Верховного Суду України (Постанова Верховного Суду України від 20 грудня 2010 р. у справі № 3-57гс10, від 4 липня 2011 р. у справі № 3-65гс11, від 12 вересня 2011 р. у справі № 3-73гс11, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 3-89гс11, від 14 листопада 2011 р. у справі № 3-116гс11, від 23 січня 2012 р. у справі № 3-142гс11).

З рiшення суду зобовязальнi правовiдносини не виникають, оскiльки вони виникають з актiв цивiльного законодавства, про що й зазначено в ст. 11 ЦК , адже рiшення суду лише пiдтверджує наявнiсть чи вiдсутнiсть правовiдносин i вносить у них яснiсть та визначенiсть.

Вiдшкодування шкоди це вiдповiдальнiсть, а не боргове (грошове) зобовязання.

З рішення Вінницького міського суду від 30.09.2013 року не виникає грошове (боргове) зобовязання, а тому не приймаються колегією суддів до уваги доводи апеляційної скарги про те, що позивачу були завдані збитки у вигляді курсової різниці між задоволеними рішенням Вінницького міського суду від 30.09.2013 року вимогами та між курсом долара до національної валюти на день звернення до суду.

Коливання курсу валют не є збитками і на дані правовідносини ст. 22 ЦК України не поширюється.

З цих підстав не підлягають до задоволення і вимоги про відшкодування моральної шкоди.

За таких обставин, суд першої інстанції, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, повно та всебічно дослідивши обставини справи та надавши належну оцінку наявним у справі доказам, правильно встановив коло спірних правовідносин та норми матеріального права, які їх регулюють та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_5

Судді /підпис/ ОСОБА_6

/підпис/ ОСОБА_7

Згідно з оригіналом: