АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 08 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до загальноосвітнього навчального закладу «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов «ІНТЕЛЕКТ» про відповідне зменшення ціни наданої освітньої послуги неналежної якості, повернення незаконно отриманих коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08 червня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до ЗНЗ «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов «ІНТЕЛЕКТ» про відповідне зменшення ціни наданої освітньої послуги неналежної якості, повернення незаконно отриманих коштів залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просила ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, посилається на те, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку, залишивши позовну заяву без розгляду.

Так, 08 червня 2016 року ОСОБА_1 посилала до суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв'язку із погіршенням стану здоров'я, її представник не з'явився в судове засідання, оскільки перебував у відпустці. Апелянт вважає, що за вказаних обставин, у суду не було підстав залишати позовну заяву без розгляду.

Крім того, апелянт заявляє, що судове засідання 08 червня 2016 року стало всього першим на яке не з'явилася, а ні вона, а ні її представник, а тому це взагалі виключає можливість застосування п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України.

Представник відповідача - Тищенко О.О. заперечував проти апеляційної скарги та просив її відхилити.

Інші учасники процесу або їх представники з належними та діючими повноваженнями, в судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе провести судове засідання за їх відсутності.

Справа № 757/8618/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11083/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Новак Р.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Колегією суддів встановлено, що у квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ЗНЗ «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов «ІНТЕЛЕКТ» про відповідне зменшення ціни наданої освітньої послуги неналежної якості, повернення незаконно отриманих коштів.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 квітня 2014 року було відкрито провадження по даній справі.

08 червня 2016 року суд першої інстанції залишив позовну заяву без розгляду, посилаючись на те, що належним чином повідомлена позивач та її представник повторно не з'явилися в судове засідання та від них не надходила заява про розгляд справи за їх відсутності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, статтею 169 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до положень ч. 3 ст.169 та п. 3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202, 205, 207 ЦПК, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Аналізуючи вказані положення цивільного процесуального законодавства, суд повинен постановити ухвалу про залишення заяви без розгляду за наявності, одночасно, наступних умов: позивач повторно послідовно не з'явився в судове засідання; при цьому позивач був належним чином повідомлений про дату, час та день вказаних засідань; від позивача не надійшло клопотання про розгляд позовної заяви за його відсутності.

Суд першої інстанції врахував усі наведені умови та правомірно залишив позов без розгляду, оскільки належним чином повідомлена позивач не з'явилася в судове засідання двічі поспіль, не надіслала до суду свого представника, та від неї не надходило клопотань на адресу суду про розгляд позовної заяви за її відсутності.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не правильно залишив позовну заяву без розгляду, оскільки позивач надіслала до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, надіслане клопотання про відкладення розгляду справи не є обставиною за якої суд не вправі залишити позовну заяву без розгляду в порядку, встановленому п. 3 ч.1 ст.207 ЦПК України, оскільки даною нормою чітко встановлено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, та якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Крім того, колегія суддів погоджується і з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не надала підтверджень поважності причин її неявки в судове засідання.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що у позивача згідно з довіреністю виданою нею 27 лютого 2014 р., строком дії до 27 лютого 2016 р,. було п'ять представників (а.с. 104). Але на час розгляду судом першої інстанції питання про залишення позову без розгляду, їх повноваження вже припинились.

Відповідно до положень ч.3 ст.10 та ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Не відповідають дійсності і доводи апелянта про те, що судове засідання 08 червня 2016 року стало всього першим на яке не з'явилася, а ні вона, а ні її представник, а тому це взагалі виключає можливість застосування п. 3 ч.1 ст.207 ЦПК України.

Так, як вбачається з матеріалів справи, вперше ОСОБА_1 була повідомлена про призначене судове засідання на 11 травня 2016 року, що підтверджується її особистим підписом у розписці (том 1, а.с.231), проте не з'явилася на нього відповідно до довідки від 11 травня 2016 року (том 1, а.с.234).

Повторно ОСОБА_1 була повідомлена про призначене судове засідання, на якому і була постановлена оскаржувана ухвала, на 08 червня 2016 року, що підтверджується зворотним повідомленням з поштової установи (том 1, а.с.237), проте не з'явилася на нього відповідно до довідки від 08 червня 2016 року (том 1, а.с.240).

Тобто, належним чином повідомлена ОСОБА_1 двічі поспіль не з'являлася у судове засідання, від неї, протягом розгляду справи, не надходило клопотання про розгляд справи за її відсутності, а тому суд першої інстанції правильно, керуючись положенням п. 3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, залишив позовну заяву без розгляду.

Інших доводів щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, не обґрунтованими та такими, що не відповідають матеріалам справи.

Враховуючи викладене, ухвала Печерського районного суду м. Києва від 08 червня 2016 року про залишення позову без розгляду є обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог процесуального законодавства. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність ухвали суду першої інстанції не впливають.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п.1 ч.2 ст. 307, ст.ст. 311, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 08 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді