Справа № 301/2033/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" листопада 2016 р. Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Фанта А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та надання дозволу на виготовлення проїзних документів та перетин кордону дитиною без згоди батька,-

В С Т А Н О В И В:

18.10.2016 року ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та надання дозволу на виготовлення проїзних документів та перетин кордону дитиною без згоди батька. Посилається на те, що з 05 вересня 2009 року вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконкомом Доробратівської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 05 вересня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 15. Під час спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Основна причина розпаду сім'ї це різні характери, відсутність взаєморозуміння, між ними часто виникають непорозуміння та сварки. Шлюб носить формальний характер, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Відповідач не вважає за потрібне змінювати свою поведінку та спосіб життя. Продовжувати такі шлюбні відносини не бажає. Просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Крім того, що разом з нею проживає і знаходиться на її утриманні дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач практично не бере участі в її утриманні та вихованні. Дочка має послаблений імунітет і іноді для забезпечення відповідних медичних консультацій та лікування їй необхідно терміново виїхати за кордон, що допомагають їй зробити матеріально її батьки. В таких ситуаціях захист інтересів дитини вимагає негайних і швидких дій. А відповідач навіть перебуваючи в шлюбі, не надає, і не дасть у майбутньому згоди для виїзду дитини за кордон.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, а подала заяву (а. с. 24) якою позов підтримала, просила його задовольнити, а справу розглянути в її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином ( а. с. 16, 23), причини неявки суд не повідомив. В порядку ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони 05 вересня 2009 року зареєстрували шлюб у виконкомі Доробратівської сільської ради Іршавського району за актовим записом № 15, що стверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 (а. с. 5). Під час спільного проживання у них 03 травня 2010 року народилася дочка ОСОБА_3 (а.с.6). Подружнє життя у сторін не склалося, вони є різними за характерами та поглядами на життя, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Строни проживають окремо.

На утриманні позивачки перебуває дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не бере участі в її утриманні та вихованні. Дочка має послаблений імунітет і іноді для забезпечення відповідних медичних консультацій та лікування позивачці необхідно терміново виїхати за кордон, що допомагають їй зробити матеріально її батьки. В таких ситуаціях захист інтересів дитини вимагає негайних і швидких дій. А відповідач навіть перебуваючи в шлюбі, не надає, і не дасть у майбутньому згоди для виїзду дитини за кордон. Такі його дії порушують право дитини на необхідне лікування дитини за кордоном.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду (ч.2 ст.4 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857). Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років).

Аналогічні положення викладені в п. 18 Постанови КМ України «Про затвердження правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» від 31 березня 1995 р. N 231. Оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі (п. 5 Постанови КМ України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27 січня 1995 р. N 57).

Відповідно до принципів 4 та 6, викладених в Декларації прав дитини, прийнятою генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, дитина повинна користуватися всіма благами соціального забезпечення, їй належить право на здоровій ріст і розвиток, з цією метою соціальний догляд і охорона мають бути забезпечені, як їй так і матері, неповнолітня дитина не повинна бути розлучена зі своєю матір'ю.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 214, 218 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 112 СК України, ст. 4. Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. 3 Конвенції про права дитини , суд,-

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 05 вересня 2009 року у виконкомі Доробратівської сільської ради Іршавського району Закарпатської області за актовим записом № 15 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах ДРАЦСу стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 8,50 гривень державного мита.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Надати дозвіл на виготовлення проїздного документа для виїзду за кордон малолітній - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та на отримання відповідного дозволу /візи/ в консульській /дипломатичній/ установі без згоди батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Надати малолітній - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, дозвіл на виїзд за кордон України без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, в супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 або уповноваженої нею особи.

Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії до Іршавського районного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Золотар М.М.