У Х В А Л А

6 вересня 2016 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Святошинського районного суду м. Києва від 8 жовтня 2015 року, ухвали Апеляційного суду

м. Києва від 8 жовтня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик», про стягнення грошового вкладу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України із зазначеною заявою, яка не відповідає вимогам ст. ст. 357 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_3350/ed_2016_02_21/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 358 Цивільного процесуального кодексу України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_3360/ed_2016_02_21/pravo1/T041618.html?pravo=1> (далі - ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2016_02_21/pravo1/T041618.html?pravo=1>).

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 подала заяву з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах (п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_3339/ed_2016_02_21/pravo1/T041618.html?pravo=1>).

У заяві ОСОБА_1 просить скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 8 жовтня 2015 року, ухвалу Апеляційного суду

м. Києва від 8 жовтня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 лютого 2016 року. Однак копії судових рішень судів першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 до заяви не долучила.

У зв'язку з викладеним, заявниці відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 358 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_3360/ed_2016_02_21/pravo1/T041618.html?pravo=1> слід надати копії рішення Святошинського районного суду

м. Києва від 8 жовтня 2015 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва

від 8 жовтня 2015 року, про перегляд яких подано заяву.

Крім того, відповідно до ст. 358 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_3360/ed_2016_02_21/pravo1/T041618.html?pravo=1> до заяви про перегляд судових рішень додається документ про сплату судового збору. У матеріалах, доданих до заяви про перегляд судових рішень, такий документ відсутній.

Разом з тим, у заяві ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Проаналізувавши зазначені положення законодавства, зміст клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень, не знаходжу підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Оскільки першорядним нормативно-правовим актом національного законодавства, який регулює порядок справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2015_09_03/pravo1/T113674.html?pravo=1>, то саме правові приписи, закріплені в наведеному законі, застосовуються при обчисленні судового збору, його сплаті, а також звільненні осіб від його сплати у випадках, визначених у статті 5 цього Закону <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_733/ed_2015_09_03/pravo1/T113674.html?pravo=1>.

За змістом змін до статті 5 Закону України «Про судовий збір» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_733/ed_2015_09_03/pravo1/T113674.html?pravo=1>, які прийняті пізніше, ніж Закон України «Про захист прав споживачів» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2016_01_01/pravo1/T102300.html?pravo=1>, убачається, що з 1 вересня 2015 року споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях.

До того ж, відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_605479/ed_2016_01_01/pravo1/T102300.html?pravo=1> споживачі звільняються від сплати судового збору саме за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Таким чином, навіть і в Законі України «Про захист прав споживачів» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2016_01_01/pravo1/T102300.html?pravo=1> не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору за подання

заяв про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Отже, за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України підлягає сплаті судовий збір у розмірі 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (п.п. 8 ч. 2

ст. 4 Закону України «Про судовий збір» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_318/ed_2015_09_03/pravo1/T113674.html?pravo=1>). Розмір ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, визначено підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 указаного Закону (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

У відповідності до штампу пошти на конверті ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України 13 липня 2016 року.

Таким чином, у даному випадку заявниці необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 4 тис.750 грн 20 коп.

З огляду на викладене, для розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд судових рішень судовий збір у розмірі 4 тис. 750 грн 20 коп. повинен бути сплачений та перерахований на рахунок Верховного Суду України з такими реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, 22030102 р/о 0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходів бюджету <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_33/ed_2011_01_14/pravo1/MF01047.html?pravo=1> - 22030102, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення «Призначення платежу» зазначається «судовий збір (Верховний Суд України, 060)» символ звітності 207.

На адресу Верховного Суду України слід надіслати оригінал документу про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_3369/ed_2016_02_21/pravo1/T041618.html?pravo=1> у разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_3350/ed_2016_02_21/pravo1/T041618.html?pravo=1> та 358 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_3360/ed_2016_02_21/pravo1/T041618.html?pravo=1> цього Кодексу <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_3360/ed_2016_02_21/pravo1/T041618.html?pravo=1>, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_3369/ed_2016_02_21/pravo1/T041618.html?pravo=1> заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_3350/ed_2016_02_21/pravo1/T041618.html?pravo=1> та 358 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_3360/ed_2016_02_21/pravo1/T041618.html?pravo=1> цього Кодексу <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_3360/ed_2016_02_21/pravo1/T041618.html?pravo=1> і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Керуючись ст. ст. 357-359 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_3350/ed_2016_02_21/pravo1/T041618.html?pravo=1>,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судових рішень залишити без руху та надати заявниці строк до 26 вересня 2016 року для усунення зазначених недоліків заяви.

Роз'яснити, що у разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України А.Г. Ярема