Справа № 524/9666/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.16 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді - Нестеренка С.Г.

при секретарі - Бельченко Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення коштів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В

У грудні 2015 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 з вказаним позовом до ОСОБА_2, в якому просила розірвати шлюб, взятий з відповідачем 23 жовтня 1999 року та стягнути з відповідача на її користь кошти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Вказувала, що сімейно-шлюбні відносини припинені, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини та сім'ї не надає.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибули, просили розглянути справу за їх відсутності, про що надали письмові заяви. Позивач позов підтримала, відповідач з позовом погодився частково, не заперечував сплачувати кошти на утримання дитини в розмірі ? частини зі всіх видів доходу.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінюючи зібрані та надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 161 СК України зазначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття.

Відповідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

-стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

-стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

-наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

-інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

За ч.1 ст.183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 80 цього ж Кодексу аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошові сумі.

Судом достовірно встановлено, що сторони по справі взяли шлюб 23 жовтня 1999 року, який зареєстрований у Палаці шлюбів м. Кременчук, актовий запис за № 1053 і є для сторін першим. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили у червні 2015 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного.

Позивач працює завідувачем сектору роботи з персоналом в Управлінні охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області (Полтаварибохорона) та має стабільні доходи.

Відповідач працює ПАТ «КрКЗ», має стабільні доходи, аліментних зобов'язань перед іншими особами не має, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Сторони спільно господарство не ведуть та не мають спільного бюджету.

Вказані обставини постають з позовної заяви, заяв сторін та підтверджуються письмовими доказами, наявних в матеріалах справи.

На підставі встановлених фактів, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам як позивача, відповідача так і їх неповнолітньої дитини.

Після розірвання шлюбу необхідно присвоїти прізвище позивачеві ОСОБА_1 - ОСОБА_1.

Спір між сторонами щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини та розподіл майна фактично відсутній.

Крім того, суд на підставі встановлених фактів, приходить до висновку, що відповідач не виконує батьківський обов'язок по утриманню дитини.

Відповідач не подав до суду належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів про необхідність його звільнення від сплати аліментів та про те, що доход неповнолітньої дитини перевищує доход кожної із сторін.

Позивач не подала до суду належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів на підтвердження розміру аліментів в 1/3 частину доходів відповідача.

Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути кошти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частині зі всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 грудня 2015 року до досягнення дитиною повноліття та на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. в частині вимог щодо стягнення аліментів. При цьому, визначаючи розмір аліментів в ? частину доходів відповідача, суд враховує матеріальне становище відповідача, відсутність підтвердження позивачем необхідності стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, достатність коштів в розмірі ? частини доходів відповідача на утримання неповнолітнього сина.

Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 214, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Позивач не наполягала на стягненні судового збору, сплаченого при поданні позову в частині вимог про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 112, 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 14, 57 - 59, 208, 209, 212 - 215, 218, 367 ЦПК України,

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Шлюб, взятий ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрованого 23 жовтня 1999 року у Палаці шлюбів м. Кременчук, актовий запис за № 1053 - розірвати.

Після розірвання шлюбу присвоїти прізвище ОСОБА_1 - ОСОБА_1.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття та на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Рішення в частині стягнення сум платежу за один місяць виконати негайно.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж десяти днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя: