Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/492/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

22 лютого 2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

при секретарі - Ворона Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві послалась на те, що подружнє життя не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Тому шлюбні відносини сторони фактично припинили. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає таким, що суперечить її інтересам та інтересам дітей. Вказує, що сім'я фактично розпалась. На примирення вона не згодна. Тому просила шлюб розірвати.

В день розгляду справи позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомив.

Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 23 вересня 2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

В позовній заяві позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу.

Зазначена позиція позивача залишається незмінною з часу подання нею позову до суду та до часу розгляду справи.

Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань до суду не подавав. Зазначене суд розцінює як байдуже ставлення відповідача до шлюбу.

Зважаючи на вказану позицію сторін в даній справі, суд вважає, що надання їм терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач просить суд залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

Таким чином позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 11О, 112 СК України, ст.ст.209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 23 вересня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради, актовий запис №1050, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, - розірвати.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу:

його - ОСОБА_2,

її - ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий О.А.Самсонова

22.02.2016