Справа № 202/3347/16-ц
Провадження № 2/0202/1856/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 листопада 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Слюсар Л.П,.

за участю секретаря Нікольської К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради, треті особи ОСОБА_3, Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив №392», про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом ,-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2016 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача Дніпропетровської міської ради, третя особа ОСОБА_3, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. В ході розгляду справи були визначені сторони та уточнені позовні вимоги.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_4 посилалася на те, що її чоловік ОСОБА_5 був членом ОК "ЖБК -392" і отримав ордер на вселення в квартиру за адресою: АДРЕСА_1, де був зареєстрований та проживав зі своєю сім'єю.

Вартість кооперативної квартири була виплачена в розмірі 6 486 руб., тобто в повному обсязі, але її (позивача) чоловік своє право власності на квартиру у встановленому законом порядку не встиг зареєструвати, так як ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Від шлюбу з ОСОБА_5 позивач має повнолітнього сина - ОСОБА_3, 1982 року народження, який на момент смерті батька мешкав за іншою адресою, та із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався. Після смерті чоловіка позивач звернулася до нотаріальної контори про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину (на квартиру) їй нотаріусом було відмовлено, оскільки відсутній документ про право власності.

Просила суд: встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серія: НОМЕР_2, виданий 14.02.2013 року Індустріальним РВ ГУМВС України у м. Дніпропетровськ, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1) право власності на спадкове майно за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме на квартиру АДРЕСА_1, що розташована в Обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив № 392» загальною площею 44,7 кв.м., житловою 27,4 кв.м.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача Дніпропетровської міської ради надав заперечення проти позову, вказавши, що позивач ОСОБА_1 не надала доказів щодо наявності спору між нею та Дніпропетровською міською радою, не довела, які охоронювані законом інтереси позивача були порушені, невизнані чи оспорені відповідачем. Представник відповідача вказав, що з матеріалів справи не вбачається наявність такого спору, а тому просив у задоволенні позовних вимогОСОБА_1 відмовити.

Представник третьої особи Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 392» в судове засідання з'явився. Просив суд задовольнити позовні вимоги позивача.

Третя особа ОСОБА_3, в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 392», вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради від 28.02.1986 року за № 9683 створено Житлово-будівельний кооператив № 392. Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серія АД № 236431, ОК «Житлово-будівельний кооператив №392» зареєстровано 05.08.1986 року, місцезнаходження АДРЕСА_1, керівник - ОСОБА_6 (а.с. 21).

Судом встановлено, що підтверджується відповідними довідками Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 392» від 05.02.2016 року № 05/02-1, від 05.02.2016 року №05/02-2, Списків Членів кооперативу, ордером № 324 серія 04 від 05.05.1987 року, ОСОБА_5 був членом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 392» з 24.04.1987 року, на підставі рішення Виконавчого комітету Індустріальної районної ради народних депутатів № 184, та йому надано право на заняття квартири за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_7 був прописаний і проживав за адресою: АДРЕСА_1 по ІНФОРМАЦІЯ_1 (по день смерті). Пайовий внесок в розмірі 6 486 руб. сплачено ним повністю (а.с. 10, 11, 12, 27).

Факт внесення ОСОБА_5 як членом ЖБК пайового внеску за спірну квартиру в повному обсязі ніким не оспорено і не оспорюється.

Згідно ст. 15 ЗУ «Про власність» (яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) - член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на це майно.

Отже, ОСОБА_5, як член ЖБК, сплативши пайовий внесок за квартиру в повному обсязі, набув право власності на спірну квартиру.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених в п. 8 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, - у разі смерті члена ЖБК, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

За приписами статей 524, 525 ЦК УРСР 1963 року, який був чинний на день виникнення правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно статті 529 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Позивач ОСОБА_1 з 12.06.1976 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 (а.с. 10).

Померлий ОСОБА_5 не залишив заповіту щодо належного йому майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1, а тому після його смерті відбувається спадкування за законом і спадкоємцями за законом першої черги є його дружина - позивачка по справі та син - ОСОБА_3.

Стаття 548 ЦК УРСР 1963 року визначає, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Зі змісту зазначених норм чинного на момент виникнення правовідносин цивільного кодексу вбачається, що для того щоб прияти спадщину спадкоємець повинен був вчинити одну із вищезазначених дій, а саме фактично вступити в управління або володіння спадковим майном або подати державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач зареєстрована, проживала з спадкодавцем та проживає в спадковій квартирі, що підтверджується довідкою ОК «ЖБК № 392» від 07.04.2016 року № 07/04-1 на день смерті ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1), за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_5 - член ЖБК-392 та його дружина ОСОБА_1 ( а.с.14) .

Згідно до спадкової справи № 8/2016 (а.с. 57-70), заведеної приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хуторною Мариною Дмитрівною, після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, з заявою про прийняття спадщини 13.04.2016 року звернулася дружина померлого ОСОБА_1.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.06.2016 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого ОСОБА_5 - на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, оскільки відсутні правоустановчі документи на квартиру і квартира не зареєстрована за померлим у встановленому законом порядку.

Згідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1, виготовлений ВКП «БТІ» 12 січня 2016 року, загальна площа квартири становить 44,7 кв.м., житлова 27,4 кв.м., допоміжна 15,3 кв.м., площа літніх приміщень 2,0 кв.м. Складається із: 1 - коридор площею 4,5 кв.м., 2 - вбудова шафа площею 0,3 кв.м., 3 - ванна кімната 1,9 кв.м., 4 - санвузол площею 1,2 кв.м., 5 - кухня площею 7,4 кв.м., 6 - житлова кімната площею 10,3 кв.м, 7 - житлова кімната площею 17,1 кв.м, І - лоджії площею 2,0 кв.м.

З врахуванням вищевикладеного, а також приписів ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР 1963 року суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, оскільки вона фактично вступила в володіння спадковим майном, а саме проживала на день смерті спадкодавця та після нього в квартирі, яка є спадковою масою

Оскільки ОСОБА_5, як член ЖБК, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, набув право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, але за життя не отримав правоустановчі документи та не провів реєстрацію квартири у встановленому порядку, то позивач позбавлена можливості отримати на цю квартиру (як на спадкове майно) свідоцтво про право на спадщину за законом через нотаріальну контору, а тому свої спадкові права вона може захистити лише в судовому порядку у відповідності зі ст. ст. 3,4 ЦПК України та ст. 16 ЦК України.

Третя особа - ОСОБА_3, який є повнолітнім сином померлого ОСОБА_5 та позивача не приймав спадок після смерті свого батька.

Відповідно до листа Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 28.04.2016 року, після смерті ОСОБА_5, 1948 року народження, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

ОК «ЖБК № 392» не заперечує проти визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на спірну квартиру.

Враховуючи викладене, суд вважає, що за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1, що розташована в Обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив № 392» в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись: Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 ст. ст. 15, 16 Закону України «Про власність», ст. ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст. ст. 1220, 1222, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст. 3, 7, 11, 15, 60, 88, 212 -215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради, треті особи ОСОБА_3, Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив № 392», про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серія: НОМЕР_3, виданий 14.02.2013 року Індустріальним РВ ГУМВС України у м. Дніпропетровськ, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1) право власності на спадкове майно за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме на квартиру АДРЕСА_1, що розташована в Обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив № 392» загальною площею 44,7 кв.м., житловою 27,4 кв.м.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі у 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар