МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ОСОБА_1 _____________________________________________________________________________
Номер провадження №2/521/635/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

судді Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Ідкіної Ж.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом КП «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

31.07.2016 року КП «ЖКС «Хмельницький» звернулось із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги в розмірі 8598 грн. 18 коп.

В процесі розгляду справи позивач зменшив позовні вимоги до 8184 грн. 54 коп.

За клопотанням позивача до участі у справі в якості співвідповідачів ухвалою суду залучені співвласники спірної квартири ОСОБА_3 та ОСОБА_5

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що він надає відповідачам житлово-комунальні послуги, повязані із проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідачі, однак, не оплачують комунальні послуги за користування холодною водою, СДПТ, вивіз сміття, в наслідок чого станом на 01.06.2015 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 8184, 54 грн.

Стверджуючи, що відповідачі ухиляються від оплати закомунальні послуги у добровільному порядку, ЖКС просив задовольнити позовні вимоги, а також стягнути на його користь понесені судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав по суті заявлених вимог, пояснивши, що спірні послуги фактично не надаються, вивіз сміття відбувається із порушенням санітарних норм.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 просив застосувати до даних правовідносин строк позовної давності.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, повідомлені судом про розгляд справи належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Зясувавши обставини справи, дослідивши доводи та докази сторін, на які вони послались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 15.01.1997 року є власниками квартири АДРЕСА_1 «б» в м.Одесі.

Відповідачі фактично проживають за вказаною адресою, отримують житлово-комунальні послуги, що підтверджується актами виконаних робіт КП «ЖКС «Хмельницький».

КП «ЖКС «Хмельницький» відповідно пунктів до 2.2.1, 2.2.2. 2.2.3 статуту, затвердженого рішенням Одеської міської Ради № 4173-V від 9.04.2009 року здійснює організаційне забезпечення поточного утримання, ремонту та благоустрою житлового фонду, нежитлових споруд, їх інженерного обладнання та прилеглих територій, організацію надання різного виду послуг, повязаних з експлуатацією, утриманням та ремонтом житлового та нежитлового фонду і одержання прибутку в інтересах засновника.

Підприємство також здійснює функції замовника на виконання робіт з утримання та ремонту житлового фонду, нежитлових приміщень та прилеглих територій, укладає угоди з ремонтно-експлуатаційними підприємствами, енергопостачальними та іншими спеціалізованими організаціями, що забезпечують функціонування систем життєзабезпечення будівель та прилеглих територій.

ЖКС надано право укладати угоди з власниками, наймачами житлових та нежитлових приміщень з порядку управління будинками і відшкодування витрат по їх експлуатації та ремонту, а також договорів з власниками та наймачами споруд на надання послуг технічного обслуговування або управління.

За договором №2 від 01.01.2009 року КП «ЖКС «Хмельницький» як замовник доручув, а виробник ТОВ «Союз» прийняв на себе зобовязання щодо виконання послуг зі збирання та вивезення твердих побутових відходів за спірною адресою, оплата здійснюється через ЖКС.

Станом на 01.06.2015 року згідно із випискою з особового рахунку у відповідачів утворилась заборгованість за сплату комунальних послуг.

Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572, територіями власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках (до них належать і власники квартир у кооперативних будинках та викуплених квартир) є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних квартирах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій зобов'язані сплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир.

Відповідно до ст. 20 Закону України про «Про житлово - комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, як власники вищезазначеної квартири, постійно проживаючи у ній та будучи споживачами послуг з утримання будинків та прибудинкових територій не укладали письмового договору про надання житлово-комунальних послуг.

Відсутність такого договору сторін про надання спірних послуг, однак, не звільняє відповідачів від сплати останніх, оскільки :

Чинне законодавство України передбачає різні форми договору (у тому числі усну), а споживач зобов'язаний сплачувати кошти за надані послуги, оскільки відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають не лише з підстав, передбачених законодавством (зокрема угод), а також із дій осіб, які породжують цивільні права та обов'язки.

Тобто, якщо особа споживала житлово-комунальні послуги, надані виконавцем послуг, між нею і виконавцем цих послуг виникають договірні правовідносини.

Згідно із правовою позицією, висловленою Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України, при розгляді справи № 6-6ц13, особа звільняється від відповідальності за невиконання зобовязання лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні такого зобовязання.

Верховний Суд України дійшов однозначного висновку, що споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати комунальні послуги і не може бути звільнений від виплати виниклої у нього заборгованості.

Верховний Суд України також акцентував увагу на тому, що відмовляючи в таких ситуаціях постачальнику послуг, суди фактично звільняють споживача від оплати отриманих послуг, всупереч вимогам статті 68 ЖК і статей 20, 21 Закону України «Про житлово - комунальні послуги». Крім того, законодавство не передбачає такого звільнення навіть у разі ненадання окремих житлово - комунальних послуг.

Підстав, визначених пунктами 5 та 6 статті 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», за якими ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5як споживачі мають право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством , на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України судом не встановлено.

Належні та допустимі докази по цих обставинах відповідачами в процесі розгляду справи не надані, що відповідно до ст. 333 ЦПК України позбавляє ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5у їх наданні в суді апеляційної інстанції.

Водночас, суд вважає можливим за заявою відповідача ОСОБА_2 застосувати до виниклих правовідносин позовну давність, якою відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК є строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, до виниклих правовідносин застосовується загальний строк позовної давності, який переривався видачею Малиновським районним судом м.Одеси судового наказу № 521/18941/14-ц, тобто наявна у відповідача заборгованість може бути стягнута з 13.11.2011 року.

Так, за наданою позивачем випискою з особового рахунку заборгованість відповідачів по СДПТ за період з 13.11.2011 року по 1.06.2015 року становить 4030 грн. 84 коп., заборгованість відповідачів за вивіз смітті в даний період складає 1118 грн.

Вказаний розрахунок відповідачами не спростований.

В процесі розгляду справи відповідачами була сплачена заборгованість за холодну воду в розмірі 2153, 60 грн., що підтверджується квитанцією від 18.01.2016 за № 6/12.

Враховуючи, що строком позовної давності захищається порушене право та суд при розгляді справи встановив порушення прав позивача, його позовні вимоги за період з 1.11.2006 року по 13.11.2011 року не підлягають задоволенню в звязку із пропуском строку звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права.

Заборгованість відповідачів по оплаті за СДПТ та вивіз сміття з урахуванням наданих сторонами доказів у розмірі 5148 грн. 84 коп. підлягає солідарному стягненню на користь позивача.

Судові витрати підлягають стягненню на користь позивача в порядку ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 213, 214, 215, 218, 293 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов КП «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь КП «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький» заборгованість за комунальні послуги в розмірі 6030, 94 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь КП «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький» судовий збір в розмірі 59,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь КП «Житлово-комунальний судовий збір в розмірі 59,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь КП «Житлово-комунальний судовий збір в розмірі 59,80 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.В. Маркарова