печерський районний суд міста києва
Справа № 2-282/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі - Іванові Г. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та зобов'язання скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та зобов'язання начальника відділу, якому підпорядкований державний виконавець, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 07 липня 2015р.

В обґрунтування скарги зазначено, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України знаходиться виконавчий лист по стягненню з ОСОБА_1 на користь Вінцержевскіса Гінтаса грошових коштів. 07 липня 2015р. державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано строк для добровільного виконання рішення суду. Разом з тим, заочне рішення суду не набрало законної сили, оскільки відповідачем було подано заяву про перегляд заочного рішення, яка розглядалась судом і тому державний виконавець повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження. Крім того, в порушення вимог закону, державним виконавцем не було направлено боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, що є порушенням його прав.

Представник боржника ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги по скарзі підтримав та просив їх задовольнити.

Державний виконавець Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судове засідання не з'явився, про час розгляду скарги судом повідомлений належним чином, направив до суду копію матеріалів виконавчого провадження.

Представники стягувача Вінцержевскіса Гінтаса в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечували, вважаючи її безпідставною.

Суд, вислухавши пояснення представника скаржника, представників стягувача, дослідивши копію матеріалів виконавчого провадження, вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Встановлено, що заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 квітня 2015р., яке набрало законної сили, було задоволено позов Вінцержевскіса Гінтаса та стягнуто на його користь з ОСОБА_1 суму позики в розмірі 600000 доларів США, відсотки за користування позикою, відсотки за порушення договору позичальником та витрати по сплаті судового збору. Зазначене рішення суду відповідач ОСОБА_1 отримав особисто 05 червня 2015р. (а.с. 214). 16 червня 2015р. рішення суду набрало законної сили та 26 червня 2015р. судом був виданий виконавчий лист.

03 липня 2015р. представником стягувача було подано заяву про примусове виконання рішення суду та 07 липня 2015р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровцем А.Т. було відкрито виконавче провадження та боржнику надано строк для самостійного виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

З огляду на зазначене, постанова про відкриття виконавчого провадження відповідає вимогам закону і тому відсутні підстави для її скасування. Крім того, на час винесення оскаржуваної постанови судове рішення набрало законної сили і у державного виконавця не було підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження, відповідно до положень п.3 ст.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилання представника скаржника на порушення державним виконавцем ч.5 ст.25, ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», якими передбачено направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення, суд оцінює критично, оскільки державним виконавцем були надані докази направлення боржнику копії постанови рекомендованим листом 10 липня 2015р. (а.с. 107-109). Отже, боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, оскільки йому було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений обов'язок державного виконавця вживати заходів примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, скаржником не доведена обґрунтованість скарги, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та зобов'язання скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження - відмовити. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя І. В. Литвинова