Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2016 Справа №607/9665/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання Зарічної О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 у вересні 2016 року звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи його тим, що до відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається на денній формі навчання у Тернопільському національному університеті імені ОСОБА_4 . Зазначила, що відповідач відмовляється від надання матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в добровільному порядку , а тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1500 гривень, щомісячно.

В судове засідання позивачка подала заяву згідно із якою позовні вимоги підтримує та просить задоволити у повному обсязі та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1500 гривень, щомісячно.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності , у якій вказав про часткове визнання ним заявлених позовних вимог , в розмірі 650 гривень, аліментів на повнолітню дочку ОСОБА_3,щомісячно.

Третя особа - ОСОБА_3 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності , у якій зазначила , що повністю підтримує заявлені матір"ю ОСОБА_1 позовні вимоги .

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що слід ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів .

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

судом установлено, що ОСОБА_3, 01 вересня 1998 народження є спільною дитиною позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2

Шлюб між сторонами розірваний 27 жовтня 2000 року .

Згідно із Довідкою № 742 від 01 вересня 2016 року, виданою Тернопільським національним технічним університетом імені ОСОБА_4 - ОСОБА_3 навчається на 2 курсі денної форми навчання ФЕМ факультету , закінчує навчання у червні 2019 року .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 30 вересня 2005 року із ОСОБА_2 П . на користь ОСОБА_1 ( на той час Богоніс ) Т. П. стягувалися аліменти на неповнолітню дочку ОСОБА_5 в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення нею повноліття.

З моменту досягнення дочкою повноліття відповідач припинив виплату аліментів та не надає кошти на утримання дочки, незважаючи на те, що донька навчається та є студенткою денної форми навчання Тернопільського Національного технічного університету ім. І. Пулюя .

З моменту досягнення дочкою повноліття, відповідач припинив виплату аліментів та не надає ніяких кошти на утримання дочки, незважаючи на те, що в даний вона є студенткою денної форми навчання Тернопільського Національного технічного університету ім. І. Пулюя . У звязку з навчанням позивачка самостійно несе всі витрати на утримання доньки.

У відповідача є на утриманні неповнолітній син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач ОСОБА_2 постійного місця праці не має, його заробітки є мінливими, однак , самим відповідачем у поданій до суду заяві , не заперечується можливість надання ним матеріального утримання своїй повнолітній доньці, яка продовжує навчання.

Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України (надалі СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обовязків і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Натомість позивачка ОСОБА_1 в повному обсязі надає матеріальну допомогу дитині і фактично одноособово несе батьківські обов"язки обох батьків , що не заперечується відповідачем.

Згідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із статтею 60 ЦПК України - кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

За таких обставин суд вважає, що обставин які б заперечили ствердження позивачки щодо можливості відповідачем сплачувати аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, у зв"язку із чим потребує матеріальної допомоги, - відсутні .

Разом із тим , при визначенні розміру аліментів , з урахуванням того, що на утриманні відповідача є неповнолітній син, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на повнолітню дочку , яка продовжує навчання, є підставними , підлягають до часткового задоволення, шляхом стягнення із відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 850 гривень щомісячно, починаючи із 02 вересня 2016 року на час навчання , але не довше ніж до досягнення ОСОБА_3 23-х років.

Положеннями ч.1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Також, в силу ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в доход держави в розмірі 551, 20 гривень.

Керуючись ст., ст. 10, 60, ст.ст. 212, 213, 215, 294, п. 4 ст. 295, ЦПК України, ст. ст. 199, 200, 201,182 Сімейного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково .

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6 , інд. номер НОМЕР_1 ) аліменти на повнолітню дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, в розмірі 650 (шістсот п"ятдесят ) гривень , щомісячно, починаючи з 02 серпня 2016 року на час навчання , але не довше ніж до досягнення ОСОБА_3 Петрівноюу 23-х років.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити .

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 551,20 гривень судового збору .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду , якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_7