Справа № 215/6286/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді - Тарасенко О.В.

при секретарі - Пасько М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі у відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України без фіксації процесу технічними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансу, -

ВСТАНОВИВ:

26.11.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення авансу.

В обґрунтування позову зазначив, що в осени 2013р. віня вирішив придбати квартиру. Через знайомих дізнався що виставлена на продаж квартира N^9 в будинку №П,6 по вулиці Черкасова, м. КривогРогу. Власниця даної квартири відповідачка по справі.

28.09.2013р. він відповідачці дав задаток за квартиру в сумі 10000грн. про що вона написала розписку в присутності двох свідків.

Після цього почав робити в квартирі ремонт, купив та встановив стояки 581 грн. 35 коп. Невдовзі дізнався що на дану квартиру накладений штраф за незаконне підключення до лічильника, а також великі борги по комунальним платежам. Він звернувся до відповідачки з вимогою повернути завдаток та гроші за встановлені стояки, та вона стала пояснювати, що завдаток вона повернути не може на даний час, оскільки переживає матеріальні труднощі. Через деякий час він знову і знову звергався до неї з даною вимогою і кожного розу чув відмову. Згідно ч. 2 ст. 571 ЦК України, сторона винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлене договором.

Згідно сі. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.2 ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Просить стягнути з ОСОБА_2 10 000 грн. по розписці від 28.09.2013р., а також витрати на ремонт в сумі 581,0 грн.та судові витрати в сумі 276,0 грн., а разом 10 857,35 грн.

Позивач у судове засідання не зявився, звернувся до суду з позовом про підтримку своїх вимог та розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує..

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.09.2013 року передав відповідачу 10 000,0 грн. в рахунок часткової сплати вартості квартири АДРЕСА_1 (а.с.6), яку позивач мав намір придбати..

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за Договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Статтею 571 ЦК України передбачено, якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

На відміну від завдатку, аванс є лише способом платежу, який не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. У разі видачі авансу кредитора не можуть зобов'язати до повернення авансу в подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків.

Отже, якщо у разі порушення умов попереднього договору основний договір так і не був укладений, передана покупцем грошова сума є авансом, який підлягає поверненню.

У разі якщо сторони лише домовилися укласти договір, але не оформили його, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися.

Так, відповідно до правових позицій викладених у рішеннях № 6- 9060св08, І№ 6- 13084св09 та № 6- 7081св10, де суди приходять до висновку, що відповідно до частини 2 статті 570 ЦК у разі якщо сума, сплачена в рахунок належних з (боржника за попереднім договором платежів, не є завдатком, вона вважається авансом. Визначення ВСУ № 6- 45857св11 та № 6- 48139св11 також зводяться до Висновку, що у разі не укладення сторонами певного договору, грошові кошти передані покупцем у рахунок оплати за основним договором є відповідно не завдатком, а авансом і підлягають поверненню. У разі якщо сторони лише домовилися укласти договір, але не оформили його, сплачені в рахунок виконання у платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися.

Відповідно до вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк.

З огляду на зазначене суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

В частині стягнення 581,35 грн., витрачених позивачем на встановлення в вищезазначеній квартирі стояків на суму 581,0 грн., слід відмовити, оскільки позивачем не надано суду доказів про те, що відповідач уповноважував позивача на їх заміну, тобто позивач з власної ініціативи провів їх заміну

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.570, 571 ЦК України, ст.ст. 88, 212 - 215 , 224 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН 7 суму авансового платежу у розмірі 10 000,0 гривень та 276,0 грн. сплаченого судового збору, а разом 10 276,0 грн.

В іншій частині позову відмовити..

Заочне рішення може бути переглянуте Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог статті 229 ЦПК України, протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Суддя: