МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа №521/7344/16-ц
пр. №2/521/3445/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року м. Одеса Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Нейковій Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

У квітні 2016р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебуває в шлюбі, зареєстрованому 10 червня 2000року Відділом реєстрації актів громадянського стану Любашівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №16. Від спільного життя у сторін є двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Причиною розпаду сімї є відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, сварки, та як наслідок, втрата почуття любові та взаємоповаги. Крім того, стверджувала, що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, хоча працює за наймом і має можливість сплачувати аліменти. Посилаючись на дані обставини позивачка просила суд шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4, 25 жовтня 2000 року в розмірі 2000,00грн. щомісяця, починаючи з 20 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, та на утримання доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 2000,00грн. щомісяця, починаючи з 20 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2016 року позовні вимоги були розєднані в окремі провадження, у звязку з чим в провадження суді ОСОБА_6 були передані на розгляд позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу (а.с.1).

Ухвалою суду від 13 червня 2016року було відкрито провадження по справі та призначено судове засідання на 12 липня 2016р.

Судові засідання призначались у справі неодноразово.

Ухвалою суду від 12 липня 2016року за заявою позивачки сторонам у зазначеній цивільній справі був наданий строк на примирення чотири місяці, у звязку з чим провадження у справі було зупинено до 13 листопада 2016 року включно та призначений судовий розгляд на 14 листопада 2016 року о 9год. 15хв.

12 липня 2016року та 14 листопада 2016року позивачка в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. 19, 27).

Відповідач у судове засідання не зявився, на його адресу судом надсилалось повідомлення про розгляд справи (а.с.28).

У звязку з неявкою учасників судового засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису.

Згідно ч.1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більш двох місяців із дня відкриття провадження у справі, в зв'язку з чим дії позивачки у вигляді систематичної неявки у судові засідання суд відносить до таких, що суперечать вимогам ч. 3 ст. 27 ЦПК України, та розцінює їх як зловживання стороною своїми процесуальними правами, що призводить до порушення розумних строків розгляду справи.

Частиною 3 ст. 169 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

При цьому, діюче цивільно-процесуальне законодавство не повязує обовязок суду залишити заяву без розгляду з поважністю повторної неявки позивача в судове засідання, яке в даному випадку до уваги не береться.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі „Калашников проти Росії Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі „Пономарьова проти України зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Аналіз викладених вище обставин, неявки в судові засідання позивачки, якій було відомо про провадження у справі, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданого до суду позову, що в свою чергу призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті виниклого спору.

На підставі наведеного, беручи до уваги підстави для залишення позову без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача, встановлені ЦПК України, який не пов'язує причини повторної неявки з їх поважністю, а також розумність строків розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу- без розгляду.

Суд розяснює сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись п. 3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: О.М.Сегеда