Справа № 368/1334/16-ц
провадження № 2/368/690/16
Рішення

Іменем України

"15" листопада 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Гребеневич А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1 до Кагарлицької міської ради Кагарлицького району Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту проживання однією сім'єю більше п'яти років, -

в с т а н о в и в:

позивач просить суд визнати причини пропуску нею, ОСОБА_1, шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 поважними та встановити їй додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2, встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2.

За життя ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу від 28.02.1968 р. належав житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1.

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

ОСОБА_2 заповіт на все своє майно, в тому числі і вищезазначений житловий будинок, складений не був.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу

Згідно ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_2 із спадкоємців першої, другої та третьої черги ніхто не залишився. Із спадкоємців за законом залишились лише спадкоємці четвертої черги вона - ОСОБА_1, яка є його колишньою дружиною, яка проживала у цивільному шлюбі із померлим ОСОБА_2, оскільки доглядала за ним. Інших спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_2 не залишилось.

Згідно ч. 1 ст. 1267 Цивільного кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Отже, враховуючи те, що із спадкоємців за законом залишилась лише вона, а інші спадкоємці відсутні, вона має право на спадкування спадщини ОСОБА_2

Вона у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2

У зв'язку з тим, що нею було пропущено визначений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, в нотаріальній конторі їй порекомендували звернутись до суду із заявою для визначення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України.

Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008р, №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Причини пропуску нею шестимісячного строку для прийняття спадщини наступні:

- вона після смерті ОСОБА_2 не подала вчасно заяву про прийняття спадщини, так як на час смерті ОСОБА_2, вона проживала разом із ним у житловому будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 та вважала, що прийняла спадщину автоматично. Проте, після звернення до нотаріуса та надання довідок Кагарлицької міської рада про спільне проживання та фактичне прийняття спадщини, нотаріус пояснив їй, що місцем проживання вважається місце реєстрації. Так як вона не була зареєстрована в АДРЕСА_1. Вона не може вважатись такою, що прийняла спадщину та їй необхідно поновлювати строк для прийняття спадщини.

Також відсутність правових знань у неї відносно законодавчих вимог щодо подачі заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк також призвело до пропуску цього строку.

Вищезазначені причини пропуску нею строку для подачі заяви про прийняття спадщини на її думку є поважними та можуть бути визнанні такими судом.

Також, в нотаріальній конторі їй вказали на необхідність встановлення факту проживання із померлим ОСОБА_2 однією сім'єю більше 5 років, оскільки встановлення такого факту необхідне віднесення її до спадкоємців четвертої черги.

Вона та ОСОБА_2 з 1956 по 1971 роки були одружені. Після розлучення вона та ОСОБА_2 деякий час проживали окремо. В 1991 році вона та ОСОБА_2 почали проживати спільно. Протягом спільного проживання та ведення господарства вони були як одна сім'я. Вона доглядала за ОСОБА_2, оскільки останній мав захворювання та потребував догляду. Оскільки ОСОБА_2 потребував догляду та не мав змоги опікуватися господарством вона його доглядала та вела спільне господарство. Між нею та ОСОБА_2 фактично відновились подружні відносини.

Тому для отримання свідоцтв про право на спадщину виникла необхідність встановити факт проживання її та ОСОБА_2 однією сім'єю більше 5 років до часу відкриття спадщини.

У зв'язку з чим їй необхідно звертатись до суду із заявою про встановлення факту проживання її та ОСОБА_2 однією сім'єю більше 5 років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Підтвердженням того, що вона та ОСОБА_2 проживали однією сім'єю більше 5 років до часу відкриття спадщини є Акт депутата та довідка Кагарлицької міської ради, а також вказаний факт може бути підтверджено показами свідків.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правило частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особа, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяла до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Представник відповідача в особі - Кагарлицької міської ради в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, в якому просить суд розгляд справи проводити у відсутність представника міської ради. Повністю визнає позовні вимоги позивача та не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову.

Вислухавши позивача та свідків і вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити.

В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Статтею 1272 ЦК України визначені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст.1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, ст.ст.1296-1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2.

Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть № 21 від 11.01.1996 року, зареєстрованим Відділом реєстрації актів громадянського стану Кагарлицького району.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна: житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

При житті ОСОБА_2 заповіт на все своє майно, в тому числі вищезазначений житловий будинок, складено не було.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 того Кодексу.

Згідно ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_2 із спадкоємців першої, другої та третьої черги ніхто не залишився. Із спадкоємців за законом залишились лише спадкоємці четвертої черги позивач - ОСОБА_1, яка є його колишньою дружиною, яка проживала у цивільному шлюбі із померлим ОСОБА_2, оскільки доглядала за ним. Інших спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_2 не залишилось.

Згідно ч. 1 ст. 1267 Цивільного кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Отже, враховуючи те, що із спадкоємців за законом залишилась лише позивач, а інші спадкоємці відсутні, то позивач має право на спадкування спадщини ОСОБА_2

Позивач у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2

У зв'язку з тим, що позивач було пропущено визначений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, в нотаріальній конторі позивачу порекомендували звернутись до суду із заявою для визначення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України.

Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У жовтня 2016 року позивач звернулася із заявою до приватного нотаріуса Кагарлицької районної нотаріального округу, на яку отримав відповідь № 396/01-16. В даній відповіді нотаріус повідомив позивача, що відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини і проте, що вона пропустила встановлений законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини.

ОСОБА_2 на все своє майно заповіту не складав.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особі -, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

В пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Оскільки суд вважає, що причини названі позивачем можна визнати поважними, а тому суд задовольняє позовні вимоги позивача та визнає причини пропуску ОСОБА_1 шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 поважними та встановити їй додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Позивачу необхідно було звернутися до суду про встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_2 не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 256 ч. 2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до положень ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. п. 2, 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів". Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви крім іншого проживання зі спадкодавцем однією сім'єю.

Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 фактично проживав із позивачем ОСОБА_1 однією сім'єю в м Кагарлику Київської області, що підтверджується показами свідків, довідками, які оглянуті в судовому засіданні.

Свідки, кожен окремо пояснили, що позивач ОСОБА_1 більше п'яти років проживала з ОСОБА_2, як чоловік та дружина, оскільки вели спільний побут, мали спільне господарство.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки дійсно ОСОБА_1 більше п'яти років проживала зі спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім'єю на час відкриття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись Законом України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат», ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кагарлицької міської ради Кагарлицького району Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту проживання однією сім'єю більше п'яти років - задовольнити.

Визнати причини пропуску ОСОБА_1 шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 поважними та встановити їй додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.І. Шевченко