ухвала

іменем україни

17 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Гвоздика П.О., Завгородньої І.М., Мартинюка В.І., Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,
за участю представника позивача - ОСОБА_6,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до Кобеляцької районної ради Полтавської області, Кобеляцької центральної районної лікарні Полтавської області, голови Кобеляцької районної ради Полтавської області - Мирошнеченка Василя Івановича про скасування розпорядження про звільнення з роботи, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за час затримки видачі трудової книжки, за касаційною скаргою Кобеляцької районної ради Полтавської області на рішення апеляційного суду Полтавської області від 01 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що розпорядженням голови Кобеляцької районної ради Полтавської області від 22 жовтня 2014 року № 52 його було призначено виконуючим обов'язки головного лікаря Кобеляцької центральної районної лікарні до вирішення питання про призначення керівника даної установи на сесії районної ради, що вказує на укладення строкового трудового договору.

Оскільки станом на 10 червня 2015 року питання про призначення головного лікаря не вирішено, вважав незаконним звільнення його на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України згідно з розпорядженням голови Кобеляцької районної ради Полтавської області від 10 червня 2015 року № 18.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено частково.

Зобов'язано Кобеляцької центральної районної лікарні Полтавської області видати ОСОБА_7 належним чином оформлену трудову книжку.

Стягнуто із Кобеляцької центральної районної лікарні Полтавської області на користь ОСОБА_7 середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки з 23 червня 2015 року по день розгляду справи 28 липня 2015 року в сумі 3 756 грн 56 коп.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_7 відмовлено.

Стягнуто із Кобеляцької центральної районної лікарні Полтавської області судовий збір в дохід держави в сумі 487 грн 60 коп.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 01 вересня 2015 року рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28 липня 2015 року скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_7

Скасовано розпорядження голови Кобеляцької районної ради від 10 червня 2015 року № 18 «Про звільнення виконуючого обов'язки головного лікаря Кобеляцької центральної районної лікарні ОСОБА_7».

Поновлено ОСОБА_7 на посаді виконуючого обов'язки головного лікаря Кобеляцької центральної районної лікарні.

Стягнуто з Кобеляцької районної ради Полтавської області на користь ОСОБА_7 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 34 856,80 грн.

Стягнуто з Кобеляцької районної ради Полтавської області судові витрати на користь ОСОБА_7 у розмірі 121 грн 80 коп. судового збору та 1 000 грн витрат на правову допомогу.

Рішення в частині поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку в межах виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Додатковим рішенням апеляційного суду Полтавської області від 06 жовтня 2015 року визначено, що підлягає негайному виконанню рішення апеляційного суду Полтавської області від 01 вересня 2015 року в частині стягнення середнього заробітку в межах виплати ОСОБА_7 заробітної плати за один місяць в розмірі 9 995,77 грн.

Стягнуто із Кобеляцької районної ради Полтавської області на користь держави судовий збір в сумі 348,57 грн та в сумі 243,60 грн.

У касаційній скарзі Кобеляцька районна рада Полтавської області просить скасувати рішення апеляційного суду Полтавської області від 01 вересня 2015 року, залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Судами попередніх інстанцій установлено, що згідно з розпорядженням голови Кобеляцької районної ради Полтавської області від 22 жовтня 2014 року № 51 ОСОБА_7 звільнений з посади головного лікаря Кобеляцької центральної районної лікарні з 22 жовтня 2014 року у зв'язку із закінченням строку трудового договору (контракт), згідно з п. 2 ст. 36 КЗпП України.

22 жовтня 2014 року розпорядженням № 52 голови Кобеляцької районної ради ОСОБА_7 призначений виконуючим обов'язки головного лікаря Кобеляцької центральної районної лікарні з 23 жовтня 2014 року до вирішення питання про призначення керівника даної установи на сесії районної ради.

Згідно з інформацією Кобеляцької районної ради, викладеною у листі від 06 липня 2015 року № 01-30/251, з 22 жовтня 2014 року відбулося 6 пленарних засідань сесії районної ради, з них на розгляд 32 сесії від 12 грудня 2014 року та 37 сесії від 09 червня 2015 року виносилося питання про призначення головного лікаря Кобеляцької ЦРЛ, але рішення не прийнято, оскільки кандидати не набрали необхідної кількості голосів від загального складу ради.

10 червня 2015 року головою Кобеляцької районної ради видано розпорядження № 18 про звільнення виконуючого обов'язки головного лікаря Кобеляцької центральної районної лікарні ОСОБА_7 10 червня 2015 року відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України.

Задовольняючи позовні вимоги в частині зобов'язання видати позивачу трудову книжку, стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та відмовляючи у скасуванні розпорядження про звільнення і поновленні на роботі, місцевий суд виходив з того, що укладений з позивачем трудовий договір є строковим та закінчився з моменту призначення на посаду виконуючого обов'язки головного лікаря Кобеляцької ЦРЛ ГловиЛ.І., тобто з 10 червня 2015 року, тому звільнення його на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України є обґрунтованим.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що районний суд, правильно встановивши правову природу трудового договору як строкового, закінчення якого обмежено настанням певної події, дійшов помилкового висновку, що після розгляду питання про призначення головного лікаря Кобеляцької ЦРЛ на сесії районної ради від 09 червня 2015 року та призначення нового виконуючого обов'язки головного лікаря - така подія для припинення трудового договору з позивачем настала.

Так, відповідно до Положення про порядок призначення на посаду та звільнення з посади керівників підприємств (установ, організацій, закладів), які належать до спільної власності територіальних громад Кобеляцького району, укладення та розірвання з ними контрактів, затвердженого рішенням п'ятої сесії Кобеляцької районної ради шостого скликання від 15 березня 2011 року № 11 (яке було чинним на час укладення з ОСОБА_7 22 жовтня 2014 року трудового договору) та відповідно до статуту Кобеляцької ЦРЛ головний лікар призначається на посаду рішенням сесії Кобеляцької районної ради за поданням голови районної ради, узгодженим з головою Кобеляцької РДА та Департаментом охорони здоров'я Полтавської ОДА.

Відповідно до Положення про порядок призначення на посаду та звільнення з посади керівників комунальних підприємств, установ, закладів, що є у спільній власності територіальних громад Кобеляцького району Полтавської області, затвердженого рішенням тридцять четвертої сесії Кобеляцької районної ради шостого скликання від 24 лютого 2015 року, керівники комунальних підприємств, установ, закладів призначаються на посаду на умовах контракту за рішенням районної ради.

Отже, укладений із ОСОБА_7 трудовий договір відповідно до погоджених сторонами умов повинен діяти до вирішення питання про призначення головного лікаря Кобеляцької ЦРЛ на сесії районної ради, а не до винесення на сесію питання про призначення головного лікаря, яке по суті не вирішено, та не до вирішення питання про призначення іншого виконуючого обов'язки головного лікаря.

Враховуючи, що відповідне рішення Кобеляцької районної ради про призначення головного лікаря Кобеляцької ЦРЛ на день звільнення позивача не було прийнято, як і на час розгляду даного позову, тому відсутні підстави для припинення з ним трудового договору на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України, а отже, він підлягає поновленню з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 11 червня 2011 року по день ухвалення рішення 01 вересня 2015 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 23 КЗпП Українистроковий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Судом установлено, що між сторонами було укладено трудовий договір на визначений строк, встановлений за їхнім погодженням, який міг бути продовжений, лише якщо трудові відносини тривали й жодна із сторін не вимагала їх припинення.

Пункт 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП Українипередбачає можливість припинення трудового договору у зв'язку з закінченням його строку. На цій підставі може бути припинений тільки строковий трудовий договір, укладений як строковий відповідно до закону. Якщо ж строковий трудовий договір укладено всупереч правилам ст. 23 КЗпП України, то умова про строк є незаконною. Трудовий договір у такому разі вважається укладеним на невизначений строк, і він не може бути припинений у зв'язку з закінченням строку.

Крім того, припинення трудового договору після закінчення строку не вимагає заяви або якогось волевиявлення працівника. Свою волю на укладення строкового договору він уже виявив, коли писав заяву про прийняття на роботу за строковим трудовим договором. У цей же час він виразив і волю на припинення такого трудового договору після закінчення строку, на який він був укладений. Власник також не зобов'язаний попереджати або в інший спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Отже, трудові договори, які укладено з працівниками на підставі п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 23 КЗпП України, належать до строкових трудових договорів.

Доводи касаційної скарги щодо того, що рішенням Кобеляцької районної ради Полтавської області від 23 грудня 2015 року ОСОБА_10 призначено на посаду головного лікаря кобеляцької центральної районної лікарні на умовах контракту терміном на 3 роки, не спростовують висновків апеляційного суду про те, що на момент звільнення позивача подія для припинення трудового договору з позивачем не настала.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Полтавської області від 01 вересня 2015 року, оскільки судове рішення законне та обґрунтоване, а доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Кобеляцької районної ради Полтавської області відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 01 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий П.О. Гвоздик
Судді:І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко В.І. Мартинюк О.М. Ситнік