Номер провадження: 22-ц/785/1298/16
Головуючий у першій інстанції Швець В. М.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Калараш А.А., Заїкін А.П.

За участю секретаря - Полякової В.О.

Розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_5 на заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.09.2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України»

-про стягнення кредитної заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

06.02.2012 року ПАТ «Правекс -Банк» звернувся до суду з вищезазначеними вимогами в котрих зазначав, що між Акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» та ОСОБА_6 було укладено Кредитний договір № 819-031/08Р від 17.07.2008 року до 17.07.2015 р. зі сплатою 13,99 відсотків річних. Згідно п. 4.4. Кредитного договору вона зобов'язалась погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 272 доларів США щомісяця до 10 числа наступного місяця.

Відсотки за користування кредитом підлягають сплаті щомісяця у термін до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення дії Кредитного договору, зазначеного в п 1.2. цього договору.

Відповідно до п. 10.1. Кредитного договору за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в п. 1.2. Кредитного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення.

У забезпечення виконання зобов'язання було укладено Договір застави транспортного засобу №819-031/08Р від 17.07.2008 p. Окрім того, у забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором з ОСОБА_5 було укладено Договір поруки № 819-031/08Р від 17.07.2008 р. та з ОСОБА_7 було укладено Договір поруки 819-031/08Р від 17.07.2008 р.

У порядку та на умовах передбачених Договором поруки поручителі зобов'язались нести солідарну майнову відповідальність перед Кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань Відповідача-1 за Кредитним договором та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки.

Посилаючись на те, що зобовязання за вказаними договорами не виконані позивач просив суд стягнути достроково кредитну заборгованість, котра утворилась на 23.09.11 року в розмірі 23 369 доларів США, що еквівалентна 186 337 грн.40 коп. та складається з:

-простроченої заборгованості з кредиту- 19 414 доларів США, що еквівалентна в розмірі-154 801,41 грн.

- пені за несвоєчасне погашення кредиту- 887 доларів США, що еквівалентна в розмірі -7 072,67 грн.

-прострочена заборгованість з відсотків-2 733 доларів США, що становить -21 792,12 грн.

-пені за несвоєчасне погашення відсотків-335 доларів США, що становить 2 671 грн.19 коп. та понесені судові витрати.

Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду одеської області від 30 вересня 2014 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 на користь ПАТ «Правекс-Банк» заборгованість за кредитом в сумі-186337 грн.40 коп та судові витрати 1863 грн.40 коп., а разом 188200 грн.80 коп.( а.с 65-66 т.2).

Ухвалою Ізмаїльського місткрайсуду Одеської області від 19 жовтня 2015 року заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.( а.с. 157 т.2)

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового, про відмову в заявлених вимогах, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на те, що суд безпідставно не стягнув борг з страхової компанії, не наданий повний розрахунок заборгованості, договір є удаваним так як приховує інший правочин, автомобіль придбаний за гривні, гроші переводились безпосередньот на банківський рахунок продавця автомобіля., автомобіль викрали та є страховим випадком.

В судове засідання ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла зміст рішення, перевіривши доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Задовольняючи заявлені вимоги та стягуючи в солідарному порядку з відповідачів кредитну заборгованість районний суд виходив з того, що викрадення автомобіля не є страховим випадком та відповідачі не виконали умов кредитного договору, а тому несуть солідарну заборгованість у розмірі 186337 грн. та судові витрати в розмірі 1863 грн.40 коп.

Проте повністю погодитись з таким судженням районного суду не можна з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, стронами не оспорюється, що

Акціонерний комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» та ОСОБА_6 уклали Кредитний договір № 819-031/08Р від 17.07.2008 року сроком до 17.07.2015 р., відповідно до котрого вона отримала кредит в розмірі22 813 доларів США зі сплатою 13,99 відсотків річних.

Згідно п. 4.4. Кредитного договору вона зобов'язалась погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 272 доларів США щомісяця до 10 числа наступного місяця.

Відсотки за користування кредитом підлягають сплаті щомісяця у термін до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення дії Кредитного договору, зазначеного в п 1.2. цього договору.

Відповідно до п. 10.1. Кредитного договору за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в п. 1.2. Кредитного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення.

У забезпечення виконання зобов'язання було укладено Договір застави транспортного засобу №819-031/08Р від 17.07.2008 p. .

Окрім того, у забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором з ОСОБА_5 було укладено Договір поруки № 819-031/08Р від 17.07.2008 р. та з ОСОБА_7 було укладено Договір поруки 819-031/08Р від 17.07.2008 р.

У порядку та на умовах передбачених Договором поруки поручителі зобов'язались нести солідарну майнову відповідальність перед Кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань ОСОБА_6 за Кредитним договором та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом договорів поруки поручитель та боржник відповідають перед банком як солідарні боржники. При цьому умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою.

Норми закону, якими регулюються правовідносини поруки, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого.

У справі встановлено, що кожен з поручителів окремо поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарний боржник.

Також умовами договорів поруки передбачено право кредитора пред'явити свої вимоги безпосередньо поручителю.

Ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлено солідарної відповідальності поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України відсутні.

Відповідна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року № 6-255цс15, яка згідно з ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Районний суд на зазначене не звернув уваги та безпідставно стягнув кредитну заборгованість в солідарному порядку поручителів за різними договорами поруки.

Крім того, районний суд помилково стягнув в солідарному порядку і понесені позивачем судові витрати, оскільки ці правовідносини регулюються нормами цивільно-процесуального права, яким солідарна відповідальність за судовими витратами не передбачена.

Судова колегія погоджується з судженням районного суду, що кредитна заборгованість відповідно до Договору добровільного страхування не є страховим випадком так як п.4.5.2. передбачено, що страховим випадком не являється подія, яка відбулась в наслідок не повернення застрахованого ТЗ Страхувальнику, що взяла застрахований ТЗ в оренду, на прокат, лізінг, або особою, що мала відповідний документ, що підтверджував право керування,користування , володіння чи розпорядження застрахованим ТЗ.

Як вбачається з доручення від 28 грудня 2010 року ОСОБА_6 передала страховий автомобіль марки Хюндай, в право керування ОСОБА_9, котрий вироком Печерського районного суду м. Києва від 27.11.2012 року визнаний винним у вчиненні злочину ч.2.ст.190КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб,що завдало значної матеріальної шкоди потерпілому.

При цьому, відповідно до вимог ст.1166 ЦК України на користь ОСОБА_6 з ОСОБА_9 стягнуто 113 000 грн.

За таких обставин, районний суд прийшов до правильного висновку, що страхова компанія не несе відповідальність так як страховий випадок не настав.

Крім того, заявник зазначає, що позивачем не було надано повний розрахунок заборгованості за кредитним договором.

З даною позицією погодитися неможливо, оскільки, як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано Розрахунок заборгованості станом на 23.09.2011 року, що підтверджує неналежне виконання умов договору Позичальником, що спростовує наведені вище твердження скаржника.

Розрахунок заборгованості за кредитним договором ґрунтується на положеннях Кредитного договору № 819-03 1 /08Р від 17 липня 2008 р. та додатків до нього.

Судова колегія, витребувала заборгованість по пені в межах строку позовної давності, що за період з 06.02.2011 року по 06.02.2012 року становить 24 278 грн.

Проте, виходячи з позовних вимог, судова колегія розглядає спір в межах заявлених вимог. А тому погоджується з розміром пені заявлених позивачем.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується падати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Чистиною і сні 1049 Цивільного кодексу України,встановлено позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передачі йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно п. 10.1. Кредитного договору № 819-03 1 /08Р, за порушення термінів повернення кредиту або внесення відсотків за користування кредитом, боржник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної відсоткової ставки зазначеної в п. 1.2. даного договору, що діяла у період прострочення, від суми заборгованості за весь період.

Відповідно до п. 11.1. Кредитного договору № 819-031/08Р. відсотки за користування нарахов/ ються щомісяця, виходячи із фактичної кількості днів у процентному періоді.

Відсотки нараховуються Банком протягом терміну користування кредитом відповідно до п. 1.2. Кредитного договору.

Судова колегія погоджується з визначеним розміром заборгованості за Кредитним договором у розмірі 186 337 гри. 40 коп., а твердження скаржника про те, що судом не було досліджено правильність нарахування такої заборгованості с голослівними, оскільки спростовуються наявними справі доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_10 не отримувала кредитних коштів єбезпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1.1. Кредитного договору, з метою своєчасної оплати Позичальником вартості автомобіля, що купується, за Договором купівлі-продажу № КР-21 06 2008-3 від 21.06.2008 року, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договорами страхування автомобіля, укладання яких здійснюється на підставі і з урахуванням вимог п. 6.1.1 1 даного Договору Банк надає Позичальнику кредит в іноземній валюті на загальну суму 22 813 (двадцять дві тисячі вісімсот тринадцять) доларів США.

17 липня 2008 р. ОСОБА_6 звернулася до Голови Правління АКБ «Иравекс- Банк» з заявою щодо видачі суми кредиту у розмірі 22 813 (двадцять дві тисячі вісімсот тринадцять) доларів США згідно кредитного договору та на виконання пункту 4.1. Кредитного договору було видано готівкові кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки №2 від 17 липня 2008 року, за змістом якої підтверджено видачу Відповідачем кредиту в сумі 22 813, 00 доларів США (110 433, 17 грн.), та підписом ОСОБА_6

Таким чином ОСОБА_6 були виконані в повній мірі всі зобов'язання відповідно до Кредитного договору, а саме: видано кредит в іноземній валюті в сумі 22 813 (двадцять дві тисячі вісімсот тринадцять) доларів США на купівлю транспортного засобу, а Позичальник отримала кредитні кошти в іноземній валюті та просила Банк здійснити конвертацію валюти.

Після здійсненої конвертації валюти, на виконання зобов'язання ОСОБА_6 перед продавцем транспортного засобу - ТОВ «Український автомобільній холдинг» здійснив операцію з оплати вартості автомобіля, що підтверджується Меморіальним ордером № 3 від 17 липня 2008 року.

Сама по собі покупка автомобіля в гривневому еквіваленті не свідчить про те, що кредитні кошти отримувались в національній валюті так як обов'язки виникають з різних правовідносин.

Не приймається до уваги і твердження заявника, що кредитний договір являється удаваним правочином, оскільки це твердження не підтверджено належними та допустимими доказами.

Виходячи з вищезазначеного, судова колегія приходить до висновку, що районний суд припустився посилки щодо стягнення в солідарному порядку з поручителів та судового збору, не зазначив в резолютивній часині складові кредитної заборгованості, а тому у відповідності до вимог ст.309 ч.4 ЦПК України рішення підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 309, 316,317,319 ЦПК України судова колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.09.2014 року змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України» про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4, інд.ном НОМЕР_1) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 інд.ном.НОМЕР_3)- за договором поруки № 819-031/08Р від 17. 07.2008 року та ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4, інд.ном НОМЕР_1) та ОСОБА_7( ІНФОРМАЦІЯ_3 інд. ном.НОМЕР_2)- за договором поруки 819-31/08Р від 17.07.2008 року на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» кредитну заборгованість станом на 23.09.2011 року в розмірі 23 369 доларів США, що еквівалентна 186 337 грн.40 коп. та складається з:

простроченої заборгованості з кредиту- 19 414 доларів США, що еквівалентна в розмірі-154 801,41 грн.

- пеня за несвоєчасне погашення кредиту- 887 доларів США, що еквівалентна в розмірі -7 072,67 грн.

прострочена заборгованість з відсотків-2 733 доларів США, що становить -21 792,12 грн.

пеня за несвоєчасне погашення відсотків-335 доларів США, що становить 2 671 грн.19 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4, інд.ном НОМЕР_1), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 інд.ном.НОМЕР_3), ОСОБА_7( ІНФОРМАЦІЯ_3 інд. ном.НОМЕР_2) на користь Публіяного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» понесені судові витрати в розмірі по 621 грн.13 коп з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена на протязі 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді А.П.Заїкін

А.А.Калараш