_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-4352/11
Провадження № 2/520/1041/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2016 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

при секретарі - Камінській О.О.

за участю адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Одеської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Комунальне підприємство «Міське агентство з приватизації житла», Комунальне підприємство «Домоуправління №18», ОСОБА_5 про визнання розпорядження недійсним та скасування свідоцтва про право власності на житло, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна та за позовом прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, ОСОБА_4, треті особи: Комунальне підприємство «Домоуправління №18», Комунальне підприємство «Міське агентство з приватизації житла», ОСОБА_5 про визнання недійсним розпорядження, скасування свідоцтва про право власності на житло, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокуратура Одеської області звернулась до суду в інтересах держави в особі Одеської міської ради з позовом, в якому просить визнати недійсним розпорядження управляння житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради №213604 від 11.06.2010 року про приватизацію квартири №83 житлового будинку №77 по вул.Ак.Вільямса в м.Одесі недійсним, скасувати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 видане ОСОБА_2 11.06.2010 року, визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 07.12.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований за № 1085; витребувати на користь Одеської міської ради від ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1.

Одеська місцева прокуратура №1 в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним розпорядження управляння житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради №213604 від 11.06.2010 року про приватизацію квартири №83 житлового будинку №77 по вул.Ак.Вільямса в м.Одесі недійсним, скасувати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 видане ОСОБА_2 11.06.2010 року, визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 07.12.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований за № 1085; витребувати на користь Одеської міської ради від ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22 травня 2012 року вищезазначені позовні вимоги були обєднанні в одне провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що 01 квітня 2010 року між КП «Домоуправління №18» в особі його керівника ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено договір найму житлового приміщення квартири АДРЕСА_1. Однак в даному договорі не зазначено, що вищезазначена квартира відноситься до фонду житла для тимчасового проживання. В подальшому 11 червня 2010 року управлінням ЖКГ та ПЕК Одеської міської ради було видано ОСОБА_2 розпорядження №213604 про приватизацію спірної квартири та свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1. Прокуратурою м. Одеси порушено кримінальну справу у відношенні ОСОБА_5 за фактом перевищення влади або службових повноважень за ознаками злочину, передбаченого ч 3 ст.365 КК України. Постановою Київського районного суду м.Одеси від 22.12.2011 року кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_5 по ст.367 ч 2 КК України припинена, ОСОБА_5 звільнений від кримінальної відповідальності на підставі п. «В» ст.1 ст.6 Закону України «Про амністію в 2011 році». На думку прокуратури, вказані обставини у сукупності обґрунтовують заявлені позовні вимоги.

Представник позивачів - прокуратури Одеської області та Одеської місцевої прокуратури №1 у судовому засіданні позовні вимоги прокуратури м. Одеси та прокуратури Київського району м. Одеси підтримав у повному обсязі та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник Одеської міської ради позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, при цьому пояснив, що станом на 01.04.2010 року спірна квартира не відносилася до маневрено-відселенського фонду, відповідач ОСОБА_2 потребував поліпшення житлових умов і спірна квартира вибула з володіння Одеської міської ради не проти її волі, а відповідно до рішення її уповноважених виконавчих органів, прийнятих у межах їх повноважень. Також представник відповідача ОСОБА_2 пояснив, що договір купівлі-продажу спірної квартири є законним, покупець є добросовісним набувачем квартири за адресою: АДРЕСА_2. Крім цього представник зазначив, що свідоцтво про право власності на квартиру відповідно до діючого законодавства не може бути скасовано, воно може бути визнано недійсним.

Представник департаменту міського господарства Одеської міської ради до судового засідання не зявився, повідомлявся, про причини неявки суд не сповістив.

ОСОБА_3 до судового засідання не зявилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, проти задоволення позову заперечує.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог у повному обсязі заперечував, пояснивши, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем, підстав для визнання договору недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння немає.

3-ті особи: представник КП «Міське агентство з приватизації житла», КП «Домоуправління №18», ОСОБА_5 до судового засідання не зявились, повідомлялись, про причини неявки суд не сповістили.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, рішенням виконкому Одеської міської ради №207 від 19 березня 2009 року «Про створення фонду для тимчасового проживання» було затверджено Перелік житлових приміщень комунальної власності, включених до фонду житла для тимчасового проживання в м. Одесі.

Відповідно до ст. 132-1 ЖК УРСР до жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відносяться жилі приміщення, пристосовані для тимчасового проживання громадян, які не мають або втратили постійне місце

проживання.

Статтею 132-2 ЖК УРСР встановлено, що формування фондів житла для тимчасового проживання здійснюється у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок надання та користування жилою площею в жилих

приміщеннях з фондів житла для тимчасового проживання встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року №422 затверджено Порядок формування фондів житла для тимчасового проживання

Вказаним Порядком визначені умови формування фондів житла для тимчасового проживання громадян, які не мають або втратили житло тощо, а також біженців та громадян, які вимушені залишити житлове приміщення внаслідок його аварійного стану, стихійного лиха або з інших підстав, які загрожують стану та безпеці відповідного житлового приміщення.

Пунктом 4 цього Порядку визначено, що фонди житла для тимчасового проживання формуються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, Київською і Севастопольською міськдержадміністраціями шляхом: будівництва нового житла; реконструкції існуючих житлових будинків та гуртожитків, а також переобладнання нежитлових будинків у житлові; передачі житла у комунальну власність; придбання житла.

До фондів житла для тимчасового проживання можуть бути включені тільки вільні житлові приміщення.

Орган, який прийняв рішення про формування фонду житла для тимчасового проживання, веде облік житлових приміщень цього фонду.

У Переліку житлових приміщень комунальної власності, включених до фонду житла для тимчасового проживання в м. Одесі (затвердженого рішенням виконкому Одеської міської ради №207 від 19.03.2009 року), - відсутня квартира №83 у м. Одесі по вул. Ак. Вільямса,77.

Як пояснив представник Одеської міської ради в судовому засіданні будь-яких інших рішень Одеською міською радою чи виконкомом Одеської міської ради стосовно спірної квартири №83 у м. Одесі по вул. Ак. Вільямса,77, - не приймалося.

Листом від 19.08.2011 року вих. №01-04/327 Департаменту міського господарства Одеської міськради, також підтверджується, що станом на 11 червня 2010 року (час прийняття оспорюваних розпорядження про приватизацію та свідоцтва про право власності) квартира №83 у м. Одесі по вул. Ак. Вільямса,77 відносилася до громадського житлового фонду та підлягала приватизації згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Судом не приймаються до уваги доводи представника прокуратури на те, що рішенням Київського райсуду м. Одеси від 06.11.2008 року по справі за позовом УЖКГ та ПЕК Одеської міської ради до ОСОБА_7 про виселення, встановлено, що квартира №83 у м. Одесі по вул. Ак. Вільямса,77 відноситься до фонду житла для тимчасово проживання, оскільки вказаним судовим рішенням не вирішувався спір про статус спірної квартири та цим рішенням не встановлено її правовий статус.

Крім того, при розгляді справи за позовом УЖКГ та ПЕК Одеської міської ради до ОСОБА_7 про виселення, приймали участь інші сторони, - отже суд позбавлений можливості використовувати будь-які докази, що були встановлені в тій справі.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що спірна квартира №83 у м. Одесі по вул. Ак. Вільямса,77 належить до державного житлового фонду, що перебуває у віданні територіальної громади міста ОСОБА_7 в особі Одеської міської ради, і з 19 березня 2009 року не належить до маневрено-відселенського фонду (фонду житла для тимчасового проживання).

Щодо посилання прокурора на постанову Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2011 року про застосування акту амністії до обвинуваченого ОСОБА_5 суд зауважує на наступному.

У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями статті 212 ЦПК України.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи постанову Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2011 року про застосування акту амністії до обвинуваченого ОСОБА_8 суд приймає до уваги наступне.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі розпорядження ОМР № 1427/К-01 від 31.10.2007 року керуючим КП «Домоуправління № 18» з 01.11.2007 року призначено ОСОБА_5

Відповідно до Статуту КП «Домоуправління №18», затвердженого рішенням ОМР №1161-5 від 05.04.2007 року, засновником підприємства є Одеська міська рада, предметом діяльності підприємства є організаційне забезпечення поточного утримання, ремонту та благоустрою маневрено-відселенського житлового фонду, нежилих споруд інженерного обладнання, їх прилеглих територій, організація надання різного виду послуг, повязаних з експлуатацією, утриманням та ремонтом житлового фонду.

Як вбачається з п. 2.2.4. Статуту підприємство перевіряє правильність оформлення документів на вселення в маневрено-відселенському фонді, веде облік і контроль за своєчасними заходами з відселення громадян та інше. Майно підприємства перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Одеси та закріплюється за ним на праві господарського відання.

Відповідно до листа КП «Домоуправління №18» від 19.05.2011 року № 148 на балансі КП «Домоуправління №18» знаходяться будинки по вул. Артилерійській, 1а, вул. Краснова, 8, Люстдорфській дорозі, 31-Б, вул. П. Шклярука, 4-а, вул. Космонавтів, 11а, вул. Терешкової 20Б, вул. Ак. Вільямса, 77 у м.Одесі.

Як вбачається з листа Департаменту міського господарства ОМР від 18.04.2012 р. за вих. №01-04/121 укладення договорів найму житлових приміщень, що перебувають на балансі КП «Домоуправління №18» - належить до повноважень самого комунального підприємства «ДУ №18» як балансоутримувача цього житла.

Зазначені повноваження передбачені Статутом КП «Домоуправління № 18».

Щодо житлових приміщень, визначених для тимчасового проживання громадян слід зазначити, що відання такими приміщеннями відноситься до функцій Департаменту міського господарства Одеської міської ради (до реорганізації Управління житлово-комунального господарства та ПЕК ОМР).

Виділення відповідачу ОСОБА_2 спірної квартири відбулося на підставі клопотання КП «ЖКС «Черьомушки», в якому відповідач займав посаду головного енергетика та потребував поліпшення житлових умов.

Вказане звернення було розглянуто Департаментом міського господарства ОМР (УЖКГ та ПЕК ОМР), за результатами якого було підготовлено листа до балансоутримувача КП «Домоуправління №18» щодо надання житлового приміщення працівнику КП «ЖКС «Черьомушки» ОСОБА_2

КП «Домоуправління №18» було укладено договір найму із ОСОБА_2, згідно із яким йому було надано у користування (найм) спірну квартиру №83 у м. Одесі по вул. Ак. Вільямса,77, на підставі якого відповідач був до неї вселений.

Відповідно до положень ст. 810 ЦК України договір найму житла є також окремою правовою підставою для вселення та проживання особи у житловому(их) приміщення(ях).

Укладені між відповідачем ОСОБА_2 та КП «Домоуправління №18» договори найму спірної квартири є самостійними підставами для вселення та проживання відповідача ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_3 в м ОСОБА_8.

На даний час ці договори не розірвані, не оскаржені прокурором та Одеською міською радою, у судовому порядку не визнані недійсними.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1,3 ст. 58 ЦПК України).

Обов'язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. У разі недостатності доказів, суд вправі запропонувати представити докази тій стороні, яка несе обов'язок по доказуванню.

При таких обставинах суд вважає, що вимоги прокуратури Одеської області та Одеської місцевої прокуратури №1 не обґрунтовані, не доведені та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Одеської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Комунальне підприємство «Міське агентство з приватизації житла», Комунальне підприємство «Домоуправління №18», ОСОБА_5 про визнання розпорядження недійсним та скасування свідоцтва про право власності на житло, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна відмовити.

У задоволенні позовних вимог прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, ОСОБА_4, треті особи: Комунальне підприємство «Домоуправління №18», Комунальне підприємство «Міське агентство з приватизації житла», ОСОБА_5 про визнання недійсним розпорядження, скасування свідоцтва про право власності на житло, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі, в 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя Огренич І. В.