Провадження № 2/641/1099/2016 Справа № 641/1398/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Онупко М.Ю.,

за участю секретаря - Нагорної М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів проценти за користування коштами за період з 04.06.2015 року по 03.02.2016 року в розмірі еквівалентному 1353 доларів США за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення, три проценти річних за період 04.06.2015 року по 03.02.2016 року в розмірі 160 доларів США за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення, а всього в розмірі 1513 доларів США за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.07.2009 року відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали від позивача в позику 8000 доларів США. На підтвердження укладення договору позики та його умов відповідачами була написана та передана позивачу розписка позичальників. Відповідно до тексту наданої в обмін на грошові кошти розписки, відповідачі зобовязуються, як солідарні боржники, повернути вказану суму за вимогою. На вимогу позивача повернути борг відповідачі повернути позику відмовилися і неповернутою залишилася вся сума боргу в сумі 8000 доларів США, тому позивач був змушений звернутися в суд за захистом своїх порушених прав.

Заочним рішенням Комінтернівським районним судом м. Харкова від 05.02.2013 року по справі № 2020/3386/2012 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково і стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 борг в розмірі 63 760 та судові витрати у розмірі 637,60 грн. та 120 грн. в рівних частках, з кожного окремо.

Зазначене рішення було змінено рішенням апеляційного суду Харківської області від 23.05.2013 року та стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь позивача суму боргу в розмірі 75 351,94 грн. та судовий збір по 251,17 грн. з кожного, а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення. 11.06.2013 року Комінтернівським районним судом м. Харкова видано виконавчі листи про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 75 351,94 грн.

Для примусового виконання вказаних судових рішень та стягнення з відповідачів на свою користь заборгованості, позивач звернувся до Комінтернівського ВДВС ХМУЮ із заявами про відкриття виконавчих проваджень відносно ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 29.08.2014 року державним виконавцем Комінтернівського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_5 були відкриті виконавчі провадження №44555859, 44556015, 44555940 про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 75 351,94 грн.

Виходячи з того, що зазначена в рішенні суду сума коштів відповідачами на даний час не сплачена на користь позивача та рішення суду є не виконаним, позивач вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення процентів за користування коштами позивача за період з 04.06.2015 року по 03.02.2016 року.

Позивач у судове засідання не зявився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Представник позивача ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися, про день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

До судового засідання відповідач ОСОБА_4 не зявилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

В наданих до суду запереченнях зазначила, що проти позову заперечує в повному обсязі та пояснила, що розписка від 01.07.2009 року була вилучена у ОСОБА_1 та знаходиться в матеріалах кримінальної справи № 638/3123/13к, що розглядається апеляційним судом Харківської області, в якості речового доказу, а тому не може бути предметом спору в іншому суді та в іншій справі. У відношенні позивача ОСОБА_1 Дзержинським районним судом м. Харкова винесено вирок за ч. 4 ст. 190 КК України з конфіскацією усього майна та позбавленням волі строком на 13,5 років. В забезпечення виконання вироку слідчим Прядко А.А. було накладено арешт на все майно, грошові кошти та цінні папери, тому не зрозуміло, як позивач, який позбавлений права користування та розпорядження майном намагається отримати будь-які доходи (проценти) до закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Також зазначила, що 18.04.2016 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні злочину за ч.4 ст. 190 КК України, а апеляційним судом Харківської області змінено вирок та ухвалено новий, яким засуджено позивача до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вирок по кримінальній справі № 63,8/3123/13-к набрав законної сили з моменту проголошення. Внаслідок зазначених обставин, ОСОБА_1 втратив право отримання коштів, з якими він втратив правовий зв'язок. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.02.2013 року було стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 63 760 грн., судові витрати в розмірі 637,60 грн. та 120 грн. в рівних частках з кожного окремо (а.с. 16-17).

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 23.05.2013 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.02.2013 року в частині розміру стягнутої суми було змінено та стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 75 351,94 грн., а також судовий збір в розмірі 251,17 грн. з кожного та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи по 40 грн. з кожного (а.с. 18).

Відповідно до постанов про відкриття виконавчого провадження ВП №№ 44556015, 44555859, 44555940 від 29.08.2014 року було відкрито виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь позивача суму боргу у розмірі 75 351,94 грн. (а.с. 25,26,27).

Як вбачається з листа державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 № 17389/14-29 від 22.12.2014 року представнику позивача ОСОБА_6 було повідомлено про те, що на примусовому виконанні перебуває три виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суми боргу. При примусовому виконанні боржником ОСОБА_7 було сплачено суму боргу в розмірі 1709 грн., з яких 50 грн. витрати на проведення виконавчих дій, 150,82 грн. виконавчий збір, та 1508,18 сума стягнутого боргу. Станом на 22.12.2014 року рішення суду не виконано (а.с. 28).

Як на підставу своїх заперечень на позовну заяву відповідач ОСОБА_4 посилалася на накладення арешту на все майно позивача, яке було здійснено під час розгляду кримінальної справи у відношенні позивача ОСОБА_1 та зазначала про те, що спірна боргова розписка на яку посилається у своєму позову позивач, була визнана речовим доказом у кримінальній справі та не може бути предметом розгляду даної справи.

З приводу обставин, викладених відповідачем ОСОБА_4 у поданій заяві, суд зазначає наступне.

Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 05.02.2013 року, яке було змінено рішенням апеляційного суду Харківської області від 23.05.2013 року та набрало законної сили, було встановлено, що згідно до розписки від 01.07.2009 року ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 отримали в борг грошові кошти від ОСОБА_1 у розмірі 8 000 доларів США, які зобовязалися повернути, як солідарні боржники на вимогу. Розписка підписана відповідачами власноручно.

У відповідності до матеріалів цивільної справи, вищезазначене рішення апеляційного суду від 23.05.2013 року набрало законної сили.

Під час розгляду справи будь-яких даних, які б свідчили про скасування чи перегляд вищезазначеного рішення суду за нововиявленими обставинами, тощо, відповідачами до суду надано не було.

Також, як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідачами у відповідності до ст. 60 ЦПК України на підтвердження обставин викладених у наданих до суду запереченнях копію вироку, на який посилався відповідач ОСОБА_9 у поданій заяві, або будь-яке інше рішення суду, що набрало законної сили, в ході розгляду справи надано не було. Будь-яких клопотань про витребування доказів від відповідачів до суду не надходило.

Доказів виконання вищезазначеного рішення апеляційного суду Харківської області від 13.05.2013 року відповідачами надано не було.

Згідно із ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки відповідачами свої грошові зобовязання перед позивачем не виконано, то ці зобовязання є такими, що не припинилися.

Відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності на неможливість виконання ним грошового зобовязання, на підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з наведеного, сума процентів за користування грошовими коштами, що підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача за період з 04.06.2015 року по 03.02.2016 року, з урахуванням облікової ставки Національного банку України, в межах заявлених позовних вимог складає 1353 доларів США (прострочене зобовязання в розмірі 8000 доларів США, кількість днів прострочення 244 дні) та 3% річних - 160 доларів США.

Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню і з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 1513 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на день ухвалення рішення (1 долар США=25,443478 грн.) становить 38 495,98 грн. грн.

Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, проценти за користування грошовими коштами за договором позики, три проценти річних за період з 04 червня 2015 року по 03 лютого 2016 року в розмірі 38 495 (тридцять вісім тисяч чотириста девяносто пять) грн. 98 коп.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь держави (отримувач: Управління Державної казначейської служби України у Комінтернівському районі м. Харкова Харківської області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37999680, банк отримувача: ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011, р/р 0005, код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_10