Справа № 372/429/16-ц Головуючий у І інстанції Болобан В. Г.
Провадження № 22-ц/780/4080/16 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю. О.
Категорія 26 14.07.2016
УХВАЛА

Іменем України

14 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів: Мельника Я.С., Сліпченка О.І.,

при секретарі: Нагорній Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 травня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 31.01.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 204413-CRED, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 5 000 дол. США терміном до 15.04.2009 року, а позичальник зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором.

В забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору, 31.01.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов»язався перед банком за належне виконання позичальником умов кредитного договору.

В зв»язку з неналежним виконанням зобов'язань ОСОБА_2, за вказаним договором станом на 28.01.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 2 525,86 дол. США, що за курсом НБУ станом на 28.01.2016 року складає 62 818 грн. 21 коп. Заборгованість обчислена з вирахуванням 5 603,11 дол. США, стягнутих рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10.06.2013 року з відповідачів на користь позивача внаслідок порушення ними зобов'язань по зазначеному кредитному договору, та з додаванням штрафів: 10,05 дол. США штраф (фіксована частина), 119,80 дол. США штраф (процентна складова).

Оскільки відповідачі в добровільному порядку вищевказану заборгованість не погасили, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з них цієї суми в примусовому порядку.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 25 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.01.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 204413-CRED, відповідно до якого Кредитор зобов'язався надати Позичальнику кредитні кошти в сумі 5 000 доларів США на термін до 15.04.2009 року, а Позичальник зобов'язався погасити кредит, сплатити проценти за користування ним на умовах і в порядку, визначених цим договором та додатками до нього.

Крім того, між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 був укладений Договір поруки, відповідно до умов якого Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати за невиконання відповідачем ОСОБА_2 усіх її зобов'язань, що виникли з Кредитного договору, укладеного між Кредитором та Позичальником в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем ОСОБА_2 своїх зобов'язань, за кредитним договором № 204413-CRED виникла заборгованість в розмірі 44 768 грн. 88 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 14 562 грн. 73 коп., заборгованості по процентам в розмірі 27 836 грн. 20 коп., штрафу (фіксована частина) в розмірі 250 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 2 119 грн. 91 коп., яку було стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» за рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10 червня 2013 року, що набрало законної сили 27 липня 2013 року.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові щодо стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що після вступу в силу судового рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитом та відсотками від 10.06.2013 року строк кредитного договору закінчився, і з цього моменту банк втрачає право на нарахування будь-яких сум, передбачених умовами договору.

Колегія суддів погоджується з вищенаведеними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України задоволення вимоги про повне дострокове повернення всієї суми кредиту разом із нарахованими процентами та штрафними санкціями, свідчить про зміну банком в односторонньому порядку строку виконання зобов'язання за кредитним договором.

Оскільки в справі має місце дострокове стягнення всієї кредитної заборгованості на підставі рішення суду від 10.06.2013 року, обґрунтованим є висновок суду про те, що строк договору закінчився, а між сторонами існують лише невиконані зобов'язальні правовідносини, що виключає можливість нарахування та стягнення з боржника сум, передбачених умовами кредитного договору.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що наявність судового рішення про стягнення заборгованості не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, колегією суддів відхиляються, оскільки відповідальність боржника за невиконання грошового зобов'язання передбачена положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України і полягає в обов'язку боржника повернути суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення ж нарахованих після дострокового стягнення кредитної заборгованості сум згідно умов договору, який закінчився, не охоплюється поняттям відповідальності боржника за невиконання грошового зобов'язання в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК, в зв'язку з чим відмова суду у їхньому стягненні є законною та обґрунтованою.

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, як підставу для скасування судового рішення, колегією суддів відхиляються, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, натомість справа судом вирішена правильно, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.

Інших доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» не містить.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :