Номер провадження: 22-ц/785/6635/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Варикаші О. Д., Станкевича В. А.

при секретарі Желєзнові В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави, за апеляційною скаргою ОСОБА_4, представника ОСОБА_3, на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 11. 01. 2010 р.,

в с т а н о в и л а:

18. 11. 2009 р. Відкрите акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» (далі ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави з проханням солідарно стягнути з відповідачів заборгованість по кредитному договору в розмірі 241123,64 грн., а також звернути стягнення на предмет застави легковий автомобіль Toyota Camry, 2005 р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, з тих підстав, що за станом на 02. 11. 2009 р. за кредитним договором, укладеним між ЗАТ «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» (в подальшому ВАТ «Акціонерний комерційний банк Одеса-Банк») та ОСОБА_2, мала місце заборгованість в розмірі 241123,64 грн., ОСОБА_3 є поручителем виконання ОСОБА_2 зобовязань за цим кредитним договором, а вказаний автомобіль є предметом застави, яким забезпечено виконання цього кредитного договору.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 11. 01. 2010 р. зазначений позов ВАТ «Акціонерний комерційний банк Одеса-Банк». Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ВАТ «Акціонерний комерційний банк Одеса-Банк» заборгованість в сумі 241123,64 грн., а також сплачене держмито в сумі 1700 грн. та витрати на ІТЗРС в сумі 120 грн., а всього стягнуто солідарно з відповідачів 242943,64 грн. Звернуто стягнення на предмет застави легковий автомобіль Toyota Camry, 2005 р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ВНС № 125597, виданого РЕВ 1-го МРВ ДАІ ГУ МВС України в Одеській області 18. 04. 2008 р. шляхом проведення прилюдних торгів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, представника ОСОБА_3, ставиться питання про скасування рішення суду як незаконного та необґрунтованого та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог. Зокрема, вказано, що договором поруки не встановлено строк його дії і він припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя і посиланням на те, що до поручителя не надходило повідомлення про невиконання позичальником забезпеченого порукою зобовязання. Стверджується, що оскільки дострокове повернення кредиту позивача виникло у листопаді 2009 р., то позивач мав звернутися до поручителя з вимогою про сплату заборгованості лише до листопада 2009 р., чого з його сторони не було виконано, а судом першої інстанції не було враховано при винесенні оскаржуваного рішення.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11. 10. 2016 р. залучено ОСОБА_5 до участі у справі за позовом ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет заставив якості правонаступника ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк».

В судовому засіданні ОСОБА_4, представник ОСОБА_3, підтримав доводи апеляційної скарги, що підтримала і ОСОБА_6 (раніше ОСОБА_2) О. М., а ОСОБА_7, представник ОСОБА_5, вважає рішення суду правильним.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши доводи скарги і перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Задовольняючи зазначений позов суд першої інстанції виходив з того, що заявлений позов обґрунтований та відповідає вимогам закону в повному обсязі.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна з таких підстав.

Судом встановлено, що за кредитним договором № 90/08-Ф від 18. 04. 2008 р., укладеним між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» (в подальшому ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк») та ОСОБА_2 (на теперішній час ОСОБА_6) О. М., остання отримала кредит в сумі 32000 доларів США з погашенням його шляхом щомісячних платежів зі сплатою процентів за користування кредитом до 18. 04. 2015 р. на придбання автомобіля Toyota Camry, 2005 р. випуску, у СПД ОСОБА_8

За п. 7.2 цього кредитного договору у випадку невиконання зобовязань позичальником у банка виникає право вимоги дострокового виконання позичальником зобовязанням за цим договором за усіма належними за договором платежами та штрафними санкціями.

За нотаріально посвідченим договором застави від 21. 04. 2008 р., укладеним між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» (в подальшому ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк») та ОСОБА_2, цей договір забезпечує вимоги банку, що випливають з кредитного договору № 90/08-Ф від 18. 04. 2008 р., укладеним між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» (в подальшому ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк») та ОСОБА_2 (на теперішній час ОСОБА_6) О. М., (п. 1.1 договору); в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором заставодавець передає у заставу належний йому автомобіль Toyota Camry, 2005 р. випуску (п. 1.2 договору), заставна вартість предмету застави становить 161600 грн. (п. 1.3 договору), у випадку невиконання заставодавцем будь-яких зобовязань по кредитному договору заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави, зокрема реалізувати предмет застави через третіх осіб за власним розсудом через комісійні магазини, біржі тощо (п. 2.7 договору), у разі невиконання заставодавцем умов кредитного договору або цього договору застави, заставодержатель має право звернути стягнення на заставлений автомобіль і задовольнити за рахунок цього майна свої вимогив повному обсязі, включаючи дострокове погашення всієї заборгованості за кредитним договором (п. 3.3.4 договору), заставодержатель має право обирати порядок звернення стягнення на заставлене майно (п. 3.3.4 договору), самостійно визначати ціну реалізації предмету застави (п. 3.3.5 договору).

За договором поруки № 90/08-Ф/П від 18. 04. 2008 р., укладеним між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» (в подальшому ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк»), ОСОБА_2 (на теперішній час ОСОБА_6) О. М., та ОСОБА_3, остання як поручитель зобовязалася перед банком у повному обсязі за виконання ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором № 90/08-Ф від 18. 04. 2008 р., укладеним між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» (в подальшому ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк») та ОСОБА_2 (на теперішній час ОСОБА_6) О. М., остання отримала кредит в сумі 32000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом до 18. 04. 2015 р. (п. 1.1.1 договору), поручитель ознайомлений з умовами кредитного договору № 90/08-Ф від 18. 04. 2008 р. і ніяких заперечень, непорозумінь положень зазначеного договору немає (п. 1.2 договору), кредитор має право без погодження з поручителем змінювати умови кредитного договору (п. 2.4.2 договору).

Зі Статуту ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» видно, що ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» створене внаслідок реорганізації шляхом перетворення ЗАТ «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» у ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк».

Згідно наданого ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» розрахунку з додатками (відповідними конкретизованими таблицями заборгованості за її видами з вказівкою часу нарахування заборгованості тощо) заборгованість за кредитним договором № 90/08-Ф від 18. 04. 2008 р., укладеним між ЗАТ «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» (в подальшому ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк») та ОСОБА_2, за станом на 02. 11. 2009 р. складає 241123,64 грн., що складається з: заборгованості за кредитом в сумі 25147,00 доларів США, що становить 200999,97 грн. за курсом НБУ за станом на 02. 11. 2009 р.; простроченої заборгованості за кредитом за березень-жовтень 2009 р. в сумі 3039,91 долара США, що становить 24298,00 грн. за курсом НБУ за станом на 02. 11. 2009 р.; простроченої заборгованості за відсотками за березень-серпень 2009 р. в сумі 1583,58 долара США, що становить 12657,55 грн. за курсом НБУ за станом на 02. 11. 2009 р.; пені за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту за період з 16. 04. 2009 р. по 10. 09. 2009 р. в сумі 63,57 доларів США, що становить 508,11 грн. за курсом НБУ за станом на 02. 11. 2009 р.; простроченої заборгованості за комісією за розрахункове обслуговування по кредиту за період з березня 2009 р. по вересень 2009 р. в сумі 2660,00 грн.

У відносинах, щодо яких виник спір між сторонами, який розглядається судом, як встановлено судом, пройшла заміна ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» на ОСОБА_5 на підставі договору № 21 про відступлення права вимоги від 27. 06. 2013 р., укладеного між ВАТ АКБ «Одеса-Банк» та ОСОБА_5, з відповідним додатком до договору.

На час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_2 у встановленому законом порядку змінила прізвище на ОСОБА_6, що підтверджено наявними у справі копіями її свідоцтва про шлюб та паспорта, і на погашення заборгованості відповідачів вже звернуто стягнення на предмет застави-вказаний автомобіль належний ОСОБА_2 і цим частково погашено вказану заборгованість позичальника та поручителя перед банком, а питання щодо стягнення залишкової суми заборгованості відповідачів продовжує вирішуватися у виконавчому провадженні у даній справі.

Вказані обставини підтверджені матеріалами справи і не спростовані сторонами.

Що стосується суті спору в частині, що стосується стягнення кредитної заборгованості з поручителя, оскільки справа відповідно до ст. 303 ЦПК України розглядається лише в межах апеляційної скарги стосовно поручителя, то апеляційний суд виходить з наступного.

Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки повязане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Отже, порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобовязання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обовязку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобовязань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк предявлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

У разі предявлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобовязання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобовязань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань, та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів.

Крім того, при застосуванні частини четвертої статті 559 ЦК України слід ураховувати таке.

Регулюючи правовідносини з припинення поруки у звязку із закінченням строку її чинності частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяціввід дня настання строку виконання основного зобовязання, якщо кредитор не предявить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобовязання не встановлено або встановлено моментом предявлення вимоги), якщо кредитор непредявить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України).

Зі змісту цієї норми вбачається, що у тексті частини четвертої статті 559 ЦК України застосовуються поняття «предявлення вимоги» та «предявлення позову», як умови чинності поруки.

Враховуючи правову конструкцію зазначеної правової норми, викладеної в одному абзаці, подібність правовідносин, які вона регулює, та на підставі системного, послідовного, логічного тлумачення змісту цієї норми слід дійти висновку про те, що передбачений цією нормою підхід до правового регулювання строків дії поруки та її припинення є однаковим.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "предявлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку (статті 61, 64 Господарського процесуального кодексу України, стаття 122 ЦПК України) протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість предявлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, аналізуючи частину четверту статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що застосоване в цій нормі поняття "строк чинності поруки" повинне розглядатися однаково, тобто як строк, протягом якого кредитор може в судовому порядку реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобовязання.

Саме така правова позиція була висловлена Верховним Судом України в постановах від 19. 03. 2014 р. у справі № 6-20цс14 та від 17. 09. 2014 р. у справі № 53цс-14 та інших.

У договорі поруки укладеному банком з ОСОБА_3 не встановлено строк закінчення його дії, за умовами основного зобовязання - кредитного договору передбачено погашення кредиту щомісячними платежами, вимоги про дострокове погашення кредиту за кредитним договором з терміном його закінчення 18. 04. 2015 р. були предявлені шляхом направлення вимоги позичальнику та поручителю шляхом звернення до суду 18. 11. 2009 р.

За таких обставин, у звязку з предявленням банком вимоги стосовно поручителя щодо дострокового погашення кредиту, порука припиняється в частині щомісячних зобовязань та інших платежів за умовами кредитного договору щодо повернення грошових коштів належних к оплаті на користь банку до 18. 05. 2009 р.

З урахуванням графіку платежів та конкретизованих розрахунків заборгованості за кредитним договором порука за вказаним кредитним договором є припиненою стосовно належних банку платежів за березень-квітень 2009 р.

Разом із тим правовідносини поруки за договором не є припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобовязань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань, тобто з 18. 05. 2016 р. та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів за станом на 02. 11. 2009 р.

Тому на користь правонаступника банку ОСОБА_5 солідарно з відповідачів ОСОБА_6 (раніше ОСОБА_2) О. М. та ОСОБА_3 підлягає стягненню заборгованість по кредиту в частині дострокового стягнення за листопад 2009 р. квітень 2015 р. в розмірі 25147 доларів США, що становить 200999,97 грн. за курсом НБУ за станом на 02. 11. 2009 р.; простроченої заборгованості за кредитом за травень-жовтень 2009 р. в сумі 2293 долара США, що становить 18327,95 грн. за курсом НБУ за станом на 02. 11. 2009 р.; простроченої заборгованості за відсотками за травень-серпень 2009 р. в сумі 1066,98 долара США, що становить 8528,37 грн. за курсом НБУ за станом на 02. 11. 2009 р.; пені за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту за період з 18. 05. 2009 р. по 10. 09. 2009 р. в сумі 58,71 доларів США, що становить 469,27 грн. за курсом НБУ за станом на 02. 11. 2009 р.; простроченої заборгованості за комісією за розрахункове обслуговування по кредиту за період з травня 2009 р. по вересень 2009 р. в сумі 1900 грн., а усього - 230225,56 грн.

У звязку з припиненням договору поруки стосовно платежів за березень-квітень 2009 р. з урахуванням взаємоповязанності позовних вимог щодо відповідачів та положень ст. 303 ч. 3 ЦПК України апеляційний суд приходить до висновку, що лише з позичальника ОСОБА_6 (раніше ОСОБА_2) О. М. підлягає стягненню на користь правонаступника банку ОСОБА_5 заборгованість за станом на 02. 11. 2009 р. в сумі 10898,08 грн., що складається з: простроченої заборгованості за кредитом за березень-квітень 2009 р. в сумі 746,91 долара США, що становить 5970,05 грн. за курсом НБУ за станом на 02. 11. 2009 р.; простроченої заборгованості за відсотками за березень-квітень 2009 р. в сумі 516,6 долара США, що становить 4129,18 грн. за курсом НБУ за станом на 02. 11. 2009 р.; пені за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту за період з 16. 04. 2009 р. по 17. 05. 2009 р. в сумі 4,86 доларів США, що становить 38,85 грн. за курсом НБУ за станом на 02. 11. 2009 р.; простроченої заборгованості за комісією за розрахункове обслуговування по кредиту за березень-квітень 2009 р. в сумі 760,00 грн., а усього - 10898,08 грн.

З урахуванням викладеного та положень ст. ст. 303, 309 ЦПК України колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4, представника ОСОБА_3, підлягає частковому задоволенню, а рішення Біляївського районного суду Одеської області від 11. 01. 2010 р. скасуванню з ухваленням нового рішення, за яким належить частково задовольнити позовні вимоги ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» в особі його правонаступника ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави і стягнути з ОСОБА_6 (раніше ОСОБА_2)О. М. та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором № 90/08-Ф від 18. 04. 2008 р., укладеним між ЗАТ «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» та ОСОБА_2, за станом на 02. 11. 2009 р. в сумі 230225,56 грн., що складається з: заборгованості за кредитом в сумі 25147 доларів США, що становить 200999,97 грн. за курсом НБУ за станом на 02. 11. 2009 р.; простроченої заборгованості за кредитом за травень-жовтень 2009 р. в сумі 2293 долара США, що становить 18327,95 грн. за курсом НБУ за станом на 02. 11. 2009 р.; простроченої заборгованості за відсотками за травень-серпень 2009 р. в сумі 1066,98 долара США, що становить 8528,37 грн. за курсом НБУ за станом на 02. 11. 2009 р.; пені за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту за період з 18. 05. 2009 р. по 10. 09. 2009 р. в сумі 58,71 доларів США, що становить 469,27 грн. за курсом НБУ за станом на 02. 11. 2009 р.; простроченої заборгованості за комісією за розрахункове обслуговування по кредиту за період з травня 2009 р. по вересень 2009 р. в сумі 1900 грн.; а також стягнути з ОСОБА_6 (раніше ОСОБА_2)О. М. на користь ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором № 90/08-Ф від 18. 04. 2008 р., укладеним між ЗАТ «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» та ОСОБА_2, за станом на 02. 11. 2009 р. в сумі 10898,08 грн., що складається з: простроченої заборгованості за кредитом за березень-квітень 2009 р. в сумі 746,91 долара США, що становить 5970,05 грн. за курсом НБУ за станом на 02. 11. 2009 р.; простроченої заборгованості за відсотками за березень-квітень 2009 р. в сумі 516,6 долара США, що становить 4129,18 грн. за курсом НБУ за станом на 02. 11. 2009 р.; пені за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту за період з 16. 04. 2009 р. по 17. 05. 2009 р. в сумі 4,86 доларів США, що становить 38,85 грн. за курсом НБУ за станом на 02. 11. 2009 р.; простроченої заборгованості за комісією за розрахункове обслуговування по кредиту за березень-квітень 2009 р. в сумі 760,00 грн. Крім того, в рахунок погашення загальної заборгованості ОСОБА_2 (на теперішній час ОСОБА_6) О. М. та ОСОБА_3 за кредитним договором № 90/08-Ф від 18. 04. 2008 р., укладеним між ЗАТ «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» та ОСОБА_2 (на теперішній час ОСОБА_6) О. М., за станом на 02. 11. 2009 р. в розмірі 241123,64 грн. згідно договору застави від 21. 04. 2008 р. звернути стягнення на предмет застави автомобіль Toyota Camry, 2005 р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 заставною вартістю 161600 грн., який належить ОСОБА_2 (на теперішній час ОСОБА_6) О. М. на підставі свідоцтва про реєстрацію серії ВНС 125597 виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 18. 04. 2008 р. шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження.

В частині звернення стягнення на предмет застави автомобіль апеляційний суд вважає необхідним залишити у резолютивній частині рішення суду прізвище ОСОБА_2, оскільки в цій частині рішення суду вже виконано.

З урахуванням розміру судових витрат позивача у справі в сумі 1820 грн. відповідно до ст. 88 ЦПК України належить стягнути з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» в особі його правонаступника ОСОБА_5 судові витрати в розмірі 868,87 гр. і стягнути з ОСОБА_6 (раніше ОСОБА_2) О. М. на користь ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» в особі його правонаступника ОСОБА_5 судові витрати в розмірі 951,13 гр.

Керуючись ст. ст. 209, 304, 307 ч. 1, 309, 313-316, 317, 318, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Скасувати рішення Біляївського районного суду Одеської області від 11. 01. 2010 р.і ухвалити нове рішення.

Частково задовольнити позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» в особі його правонаступника ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором № 90/08-Ф від 18. 04. 2008 р., укладеним між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» та ОСОБА_2, за станом на 02. 11. 2009 р. в сумі 230225,56 грн., що складається з: заборгованості за кредитом в сумі 25147 доларів США, що становить 200999,97 грн. за курсом НБУ за станом на 02. 11. 2009 р.; простроченої заборгованості за кредитом за травень-жовтень 2009 р. в сумі 2293 долара США, що становить 18327,95 грн. за курсом НБУ за станом на 02. 11. 2009 р.; простроченої заборгованості за відсотками за травень-серпень 2009 р. в сумі 1066,98 долара США, що становить 8528,37 грн. за курсом НБУ за станом на 02. 11. 2009 р.; пені за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту за період з 18. 05. 2009 р. по 10. 09. 2009 р. в сумі 58,71 доларів США, що становить 469,27 грн. за курсом НБУ за станом на 02. 11. 2009 р.; простроченої заборгованості за комісією за розрахункове обслуговування по кредиту за період з травня 2009 р. по вересень 2009 р. в сумі 1900 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором № 90/08-Ф від 18. 04. 2008 р., укладеним між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» та ОСОБА_2, за станом на 02. 11. 2009 р. в сумі 10898,08 грн., що складається з: простроченої заборгованості за кредитом за березень-квітень 2009 р. в сумі 746,91 долара США, що становить 5970,05 грн. за курсом НБУ за станом на 02. 11. 2009 р.; простроченої заборгованості за відсотками за березень-квітень 2009 р. в сумі 516,6 долара США, що становить 4129,18 грн. за курсом НБУ за станом на 02. 11. 2009 р.; пені за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту за період з 16. 04. 2009 р. по 17. 05. 2009 р. в сумі 4,86 доларів США, що становить 38,85 грн. за курсом НБУ за станом на 02. 11. 2009 р.; простроченої заборгованості за комісією за розрахункове обслуговування по кредиту за березень-квітень 2009 р. в сумі 760,00 грн.

В рахунок погашення загальної заборгованості ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за кредитним договором№ 90/08-Ф від 18. 04. 2008 р., укладеним між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» та ОСОБА_2, за станом на 02. 11. 2009 р. в розмірі 241123,64 грн. згідно договору застави від 21. 04. 2008 р. звернути стягнення на предмет застави автомобіль Toyota Camry, 2005 р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 заставною вартістю 161600 грн., який належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію серії ВНС 125597 виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 18. 04. 2008 р. шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Відкритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» в особі його правонаступника ОСОБА_5 судові витрати в розмірі 868,87 гр.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Відкритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» в особі його правонаступника ОСОБА_5 судові витрати в розмірі 951,13 гр.

Судове рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області А. П. Бабій

ОСОБА_9

ОСОБА_10