У х в а л а

іменем україни

28 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Остапчука Д. О., ДербенцевоїТ. П., Касьяна О. П.,

провівши попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Богданівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, треті особи: ОСОБА_5, Орган опіки та піклування Долинської районної державної адміністрації, про визнання недійсним заповіту, за касаційною скаргою ОСОБА_4 та її представників ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 21 липня 2015 року та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Богданівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, треті особи: ОСОБА_5, Орган опіки та піклування Долинської РДА, у якому просила визнати заповіт, складений 08 жовтня 2013 року її батьком ОСОБА_9 на ім'я ОСОБА_5, недійсним.

Посилалася на те, що її батько ОСОБА_9, складаючи 08 жовтня 2013 року заповіт на ім'я ОСОБА_5 у зв'язку із хворобливим станом не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому його волевиявлення не було вільним і не відповідало його внутрішній волі, що в силу вимог ч. 2 ст. 1257 ЦК України є підставою для визнання такого заповіту недійсним.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 21 липня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2015 року рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 21 липня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову з інших підстав.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 та її представники ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просять скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову або направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 необхідно відхилити з огляду на наступне.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Судами встановлено, що 08 жовтня 2013 року секретарем Богданівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області МихайловоюН. В. посвідчено заповіт, за яким ОСОБА_9 на випадок свої смерті заповів належне йому майно ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_9 помер, спадкоємцем першої черги за законом якого є ОСОБА_4

Постановою приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Фоміних В. В. від 08 вересня 2014 року ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_9 відмовлено у зв'язку із наявністю заповіту на ім'я ОСОБА_5 та звернення останньої із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі ст. 1244 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

За змістом ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним (недійсним в силу закону).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач у суді не довела обставин, на які посилалась на обґрунтування своїх вимог, зокрема факту того, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що Богданівська сільська рада Долинського району Кіровоградської області є неналежним відповідачем у справі, оскільки заповіт складено на ім'я ОСОБА_5 Проте позивач у суді першої інстанції не заявляв клопотання про заміну неналежного відповідача, а суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями щодо заміни сторони у спорі або залучення інших осіб.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_5 не прийняла спадщини після смерті заповідача, тому не може бути відповідачем у справі - безпідставні, оскільки зі змісту постанови приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Фоміних В. В. від 08 вересня 2014 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що 11 березня 2014 року ОСОБА_5 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а. с. 5).

Інші доводи касаційної скарги на законність та обґрунтованість ухваленого у справі рішення апеляційного суду не впливають.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та її представників ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Д. О. Остапчук

Т.П. Дербенцева

О. П. Касьян