Справа № 526/2641/15-ц
Провадження № 2/526/101/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2016 року м. Гадяч

Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді - Прокоп'євої Ю.Б.,

за участю секретаря - Лопушняк Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадячі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Територіальної громади Лютенської сільської ради, третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Ямпольська Світлана Миколаївна про визнання права власності на спадкове майно, суд,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулись ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6 в якому просили визнати за ОСОБА_5 право власності на 3/6 частини домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1, за ОСОБА_2 на 2/6 частини вказаного домоволодіння, за ОСОБА_1 на 1/6 його частину.

В обґрунтування позову посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Лютенька Гадяцького району у будинку АДРЕСА_1 померла їх мати та бабуся, ОСОБА_7. Після її смерті за вказаною адресою відкрилась спадщина на будинок з господарчими будівлями, спадкоємцями на яку є вони по Закону, як спадкоємці першої черги. Станом на 01.07.1990 року, вказане господарство по соціальній групі відносилось до колгоспного двору, членами якого в рівних частках були: ОСОБА_8 - голова двору, ОСОБА_7 - дружина, ОСОБА_5 - дочка, ОСОБА_9 - внучка, ОСОБА_10 - зять, ОСОБА_6 - внук.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_8, та його 1/6 частину домоволодіння успадкували в рівних долях дочка ОСОБА_5 та його переживша дружина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла ОСОБА_7 та спадкоємцем першої черги стала ОСОБА_5 , оскільки їй належало 1/6 частина домоволодіння та 1/12 частина успадкованої після смерті батька та ОСОБА_5 також, то в результаті їй стало належати 3/6 частини зазначеного домоволодіння. В зв'язку з тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_10, після його смерті відкрилась спадщина на його 1/6 частину, спадкоємцями якого стали ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ОСОБА_5 відмовилась від своєї частки на користь ОСОБА_2 і в результаті чого він став власником 2/6 частин вказаного нерухомого майна. Вони звернулись до приватного нотаріуса по питанню видачі свідоцтва про право на спадщину на частину спірного домоволодіння, але їм було відмовлено в оформленні спадщини на домоволодіння після смерті ОСОБА_7, ОСОБА_10, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказане домоволодіння, запропонувавши звернутися до суду для визнання права власності на вказане спадкове майно.

В ході розгляду справи позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уточнили свої позовні вимоги та просили визнати за ОСОБА_6 право власності на 7/12 частини нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/12 частини нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що померла їх мати ОСОБА_5 та долі змінилися.

У судове засідання позивачі не з'явились, надали до суду заяви в яких просили суд розглянути справу без їх участі. Також зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідача Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду заяву в якій зазначив, що Лютенська сільська рада просить суд розглянути справу без участі представника сільської ради.

Третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Ямпольська С.М. в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомила, надала до суду лист в якому просила справу розглядати без участі. Проти позовних вимог не заперечує.

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до довідки виконкому Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 09.12.2015 р. № 02-46/2659, домоволодіння в АДРЕСА_1, згідно погосподарської книги № 14 особового рахунку № НОМЕР_1 станом на 01.07.1990 року відносилось до колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року в рівних долях є: голова двору ОСОБА_8, 1926 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року; дружина ОСОБА_7, 1930 року народження, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року; дочка ОСОБА_5, 1957 року народження; внучка ОСОБА_11, 1977 року народження; зять ОСОБА_10, 1954 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року; онук ОСОБА_6, 1983 року народження.

Визначення суспільної групи господарства було урегульовано Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затвердженими Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26.

За змістом п. 20 Вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї. Глава сім'ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім'ї, відносяться до господарства колгоспників.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що домоволодіння по АДРЕСА_1 станом на 01.07.1990 року належало ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_10 та ОСОБА_2 в рівних долях на праві сумісної власності, тобто по 1/6 частині кожному.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_8, про що 29.05.1997 р. в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №60, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 20.05.2003 р.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-XII був введений в дію Закон України «Про власність».

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Оскільки ОСОБА_8 помер у 2003 році, відповідно до прикінцевих та перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР 1963 року.

Згідно статей 525, 548 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно з ч. 2 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до довідки від 09.12.2015 р. № 02-46/2655 виданої виконавчим комітетом Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, згідно облікових даних сільської ради ОСОБА_8 1926 року народження був зареєстрований на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року в АДРЕСА_1. На день смерті ОСОБА_8 разом з ним були зареєстровані ОСОБА_7, 1930 року народження - дружина, ОСОБА_5, 1957 року народження - дочка, ОСОБА_10, 1954 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року - зять; внук ОСОБА_6, 1983 року народження . Інших зареєстрованих станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 року за адресою в АДРЕСА_1 не значилось.

За положеннями п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вважається що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

ОСОБА_7, є дружиною ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 20.03.1947 року.

ОСОБА_5, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3, є дочкою ОСОБА_8 та ОСОБА_13, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 21.08.1957 року.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_15, 29.07.1982 року розірваний, про що зроблено запис № 86, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 29.07.1982 року, серії НОМЕР_4.

Згідно до свідоцтва про укладення шлюбу, ОСОБА_10 та ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_3 уклали шлюб, про що зроблено запис № 33, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 22.10.1982 року серії НОМЕР_5.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_7, ОСОБА_5, проживаючи на день смерті з спадкодавцем ОСОБА_8, прийняли спадщину після смерті свого чоловіка та батька відповідно, у тому числі і 1/6 частину зазначеного колгоспного двору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_7, про що ІНФОРМАЦІЯ_1 року складено відповідний актовий запис за № 37, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_7 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до довідки від 09.12.2015 р. № 02-46/2657 виданої виконавчим комітетом Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області згідно облікових даних сільської ради ОСОБА_7 1926 року народження була зареєстрована на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року в АДРЕСА_1. На день смерті ОСОБА_7 разом з нею були зареєстровані ОСОБА_5, 1957 року народження - дочка, ОСОБА_10, 1954 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року - зять. Інших зареєстрованих станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 року за адресою в АДРЕСА_1 не значилось.

Відповідно до листа приватного нотаріуса ГРНО Ямпольської С.М. № 23/01-16 від 21.01.2016 р. після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 із заявою про відмову від спадщини на користь ОСОБА_5 звертався ОСОБА_16 та ОСОБА_17. ОСОБА_5 прийняла спадщину спільним проживанням. Інші особи із заявами про прийняття чи відмову від спадщини не зверталися.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З урахуванням того, що ОСОБА_5, є дочкою ОСОБА_8 та ОСОБА_18, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 21.08.1957 року, то суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 є такою, що прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_10, про що 10.03.2015 року складено відповідний актовий запис № 13, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_8 від 10.03.2015р.

Відповідно до довідки від 09.12.2015 р. № 02-46/2654 виданої виконавчим комітетом Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області згідно облікових даних сільської ради ОСОБА_10 1954 року народження, був зареєстрований на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року в АДРЕСА_1. На день смерті ОСОБА_10 разом з ним була зареєстрована ОСОБА_5, 1957 року народження - дружина. Інших зареєстрованих станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 року за адресою в АДРЕСА_1 не значилось.

З урахуванням того, що ОСОБА_6, є сином ОСОБА_10 та ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 від 31.05.1983 року, а ОСОБА_5 відмовилась від спадщини після смерті чоловіка на користь сина ОСОБА_2, то суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 є таким, що прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_10

ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_5, про що 09.02.2016 року складено відповідний актовий запис № 36, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_10 від 09.02.2016 р.

Відповідно до листа приватного нотаріуса ГРНО Ямпольської С.М. №453/01-16 від 22.07.2016 р. після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1, заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 подав ОСОБА_6. Інші особи із заявами про прийняття чи відмову від спадщини не зверталися.

Згідно свідоцтва про одруження, ОСОБА_19 та ОСОБА_11, одружились 14.09.1997 року, про що зроблено запис № 18, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_11 від 14.09.1997 року.

З урахуванням того, що ОСОБА_1, є дочкою ОСОБА_14 та ОСОБА_15, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_12 від 18.05.1977 року, а ОСОБА_2 відмовився від спадщини після смерті матері на користь ОСОБА_1, то суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є такою, що прийняла спадщину після смерті мати ОСОБА_5

Відповідно до технічного паспорту від 10.06.2016 р. який було виготовлено ПП Полтавське бюро Технічної інвентаризації «Інвентаризатор» за замовленням ОСОБА_20, домоволодіння, загальною площею 50, 6 кв. м, житловою площею 20, 6 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, складається з житлового будинку - А-1, літної кухні - Б, б, сараю - В, сараю - Г, погребу вхідного - Д, воріт огорожі - № 1, огорожі - № 2, колодязя питного - № 3.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачі набули права власності ОСОБА_2 на 7/12 частини нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, а ОСОБА_1 на 5/12 частини вищезазначеного домоволодіння.

З урахуванням зазначеного, враховуючи той факт, що у спадкоємців ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відсутні правовстановлюючі документи на майно вищевказаного домоволодіння, що унеможливлює отримати свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно, а також враховуючи той факт, що відповідач позовні вимоги визнав, і це визнання не суперечить Закону та не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд приходить до висновку, що вимоги про визнання на позивачами права власності на вищевказане майно є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 3, 4, 8, 10,11, 15, 60, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_6 до Лютенської сільської ради, третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Ямпольська Світлана Миколаївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на 7/12 частини нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/12 частини нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - Ю. Б. Прокоп'єва