Справа №642/8321/15ц
Провадження №2п/642/24/16
18 лютого 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Шрамко Л.Л.
за участю секретаря - Тугай К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором LGP3AU01282913 від 15.08.2007 року, просив стягнути з відповідачки заборгованість в розмірі 96 831 грн. 87 коп., у тому числі заборгованість за кредитом в розмірі 6 937 грн. 72 коп., пеню за несвоєчасне виконання зобовязань 89 894 грн. 15 коп.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачка отримала кредит у розмірі 62 268 грн. 22 коп. на термін 14.08.2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,34 % на місяць суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,14 % від суми виданого кредиту на придбання автомобіля.
За умовами договору відповідачка зобовязалась повернути кредит, сплатити відсотки за його користування в строки та порядку, встановлені договором, а також сплачувати комісійні. У разі порушення зобовязань за договором відповідачка зобовязалась сплатити пеню.
В порушення умов договору відповідачка зобовязання не виконала, внаслідок чого станом на 11 серпня 2015 року у неї утворилась заборгованість у вказаній сумі.
В судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву з проханням справу слухати у відсутності представника, позов підтримав, та просив постановити заочне рішення у справі у разі неявки відповідача.
Відповідачка в судове засідання не зявилась, про слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, доказів поважності причин неявки суду не надала.
Керуючись вимогами ст.ст. 224, 169 ч. 4 ЦПК України, враховуючи те, що сторони про слухання справи повідомлені належним чином, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки та представника позивача, постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матерпіли справи приходить до висновку про часткове задоволення позову на підставі наступного.
15 серпня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір LGP3AU01282913 за яким відповідачка отримала кредит для придбання автомобіля у сумі 62 268 грн. 22 коп. у вигляді непоновлюваної лінії, на строк по 14.08.2014р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,34% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди 0,14% від суми виданого кредиту.
Відповідно до п. 7.1 договору відповідачка зобовязалась щомісячно, починаючи з наступного місяця, надавати позивачу кошти в сумі 939,46 для погашення заборгованості, яка складається з заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. Періодом сплати є 15-19 число кожного місяця.
Відповідно до п.7.4 договору при порушенні відповідачкою зобовязань з погашення кредиту, вона сплачує позивачу відсотки у розмірі 2,5% на місяь, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості.
Згідно довідки позивача від 10.12.2015р., наданої на запит суду, заставний автомобіль, який був куплений відповідачкою за кредитні кошти, реалізовано. За рахунок коштів від реалізації заставного автомобіля було частково погашено борг, пеню та сплачено штрафи.
Як вбачається з розрахунку заборгованості, розмір заборгованості станом на 11 серпня 2015 року складає 96 831 грн. 87 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 6 937 грн. 72 коп., за пенею 89 894 грн. 15 коп.
Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 627 ЦК України, передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору.
Зокрема, ст.628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму боргу, відсотки, відповідно до умов договору.
Згідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Отже, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом підлягають задоволенню в повному обсязі.
При вирішенні питання щодо стягнення пені суд виходить з наступного.
Згідно матеріалів справи відповідачка була зареєстрована та мешкала в ІНФОРМАЦІЯ_1.
Частиною 2 статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення анти терористичної операції» від 02.09.2014р. за № 1669-VII передбачено, що банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення анти терористичної операції.
Враховуючи наведене,позовні вимоги в частині стягнення пені за період з 14 травня 2014 року по 11 серпня 2015 року в загальному розмірі 1 744 грн. 52 коп. задоволенню не підлягають у звязку зтим, що відповідачка є внутрішньопереміщеною особою та вона підпадає під дію Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення анти терористичної операції» від 02.09.2014р. за № 1669-VII.
Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
За положеннями указаної норми суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема занадто високий її розмір порівняно зі збитками банку, ступінь виконання зобовязання, майновий стан сторін, їх майнові та інші інтереси, що заслуговують на увагу. При цьому зменшення розміру неустойки - це право суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки і за власною ініціативою.
Тому суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.551 ЦК України та зменшити розмір суми нарахованої пені з 88 149 грн. 63 коп. до суми боргу за тілом кредиту - 6 937 грн. 72 коп., враховуючи ступінь виконання зобовязань відповідачкою, яка, починаючи з 17 вересня 2007 року тривалий час добросовісно виконувала свої зобовязання, надала автомобіль для реалізації, частково погасила борг за рахунок заставного майна, її матеріальний стан - те, що вона є внутрішньо переміщеною особою та, на відміну від позивача, є більш вразливою від економічних ускладнень.
Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 6 937 грн. 72 коп., за пенею - 6 937 грн. 72 коп, а всього 13 875 грн. 44 коп.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно також стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в сумі 1452 грн.48 коп.,
Враховуючи вищенаведене, керуючись, ст. ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212- 215 ЦПК України, ст.ст. 526, 533, 610, 611, 625, 1048, 1054 ЦК України, суд
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором LGP3AU01282913 від 15.08.2007 року, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 6 937 грн. 72 коп., за пенею - 6 937 грн. 72 коп, а також у відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору 1 452 грн.48 коп. а всього стягнути 15 327 (пятнадять тисяч триста двадцять сім) грн. 92 коп.
В інший частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, через Ленінський районний суд м. Харкова. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Л.Л. Шрамко