АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-7781 Головуючий у 1-й інстанції - Кицюк В.С.
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

СоколоваВ.В.

секретар Хоменко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 6 квітня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за проживання у гуртожитку,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 6 квітня 2016 року задоволені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - ПАТ "Українська залізниця") до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за проживання у гуртожитку.

Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Українська залізниця" заборгованість за проживання у гуртожитку за період з 01.01.2013 по 31.01.2014 у розмірі 14 498 грн. 09 коп. та 243 грн. 60 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права та процесуального права в ході оцінки доказів, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову(а.с.147-149).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: представника позивача, ОСОБА_6, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити, представника позивача, ОСОБА_5, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з наступного.

Гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1 перебуває на балансі у позивача (а.с.20-21).

Відповідач проживає в даному гуртожитку в кімнаті АДРЕСА_1 на підставі ордеру на жилу площу в гуртожитку №703 від 19 грудня 2012 року разом із сім'єю з 2 чоловік (з чоловіком) як особа, що працює головним спеціалістом Міністерства інфраструктури України (а.с.22, 24, 26).

Відповідно до Додатку № 1-IX до Колективного договору між адміністрацією і профспілковим комітетом Київської дистанції колії на 2012 - 2015 роки, затвердженого конференцією трудового колективу 26.01.2012, зазначений гуртожиток обліковується за Київською дистанцією колії , ним конкретно передбачено, що плату повинні здійснювати працівники колії, які в ньому проживають, та інші працівники. Так згідно з п. 4.3. Додатку працівники інших залізниць, які проживають у гуртожитку, оплачують послуги за проживання згідно з кошторисом у повному розмірі (планову вартість кімнати) відповідно до займаної площі з рентабельністю 5%, згідно з п. 4.4. працівники не залізничної галузі - з рентабельністю 30%. Сплата за проживання мешканцям в гуртожитках встановлюється за фактично надані послуги та фактично понесені витрати на поточне утримання гуртожитків. Калькуляційною одиницею є квадратний метр загальної площі, що перебуває у користуванні особи. Калькуляція вартості 1 кв. метра загальної площі гуртожитків розраховується щомісячно по фактично наданим послугам, чим встановлюється планова вартість кімнати. Мешканці за проживання в гуртожитку сплачують витрати за фактично спожиті комунальні послуги на одну особу (електроенергія, холодне та гаряче водопостачання, стоки води, газ, опалення) та послуги по поточному утриманню гуртожитку пропорційно до займаної загальної площі відповідно встановленим тарифам на житлово-комунальні послуги для громадян, які проживають в гуртожитках (а.с.39).

Згідно представлених позивачем калькуляцій вартості на проживання за зазначений позивачем період передбачена у вартості витрат на утримання гуртожитку серед інших показників і рентабельність 30% та ПДВ 20% (а.с.47-59).

Розмір оплати за проживання в гуртожитках визначався відповідно до розпорядження голови Київської міської державної адміністрації від 24.09.2002 № 1787 (зареєстровано в Київському міському управлінні юстиції 30.09.2002 № 73/456), із відповідними змінами та доповненнями, «Про встановлення граничних розмірів плати за проживання в гуртожитках громадян», згідно з яким позивачу було дозволено отримувати плату за проживання в гуртожитку за домовленістю, але не більше собівартості утримання одного ліжко-місця.

04.09.2014 позивач направив відповідачу попередження про необхідність оплати наявної заборгованості за проживання в гуртожитку за період з 01.01.2013 по 01.09.2014 в сумі 14 498 грн. 09 коп. (за кожен місяць цього періоду відповідач недоплачувала певні суми), яке ОСОБА_3 отримала 04.09.2014 (а.с.25).

За встановлених обставин районний суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення заявленого позову.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою наявність правових підстав для задоволення заявленого ПАТ "Українська залізниця" позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга відповідача не містить, в ході апеляційного розгляду представник ОСОБА_3 також не навела таких обставин.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду про необхідність сплати відповідачем нарахованих сум є необґрунтованими, оскільки: між сторонами немає договору про найм житла у гуртожитку; позивач не звертався з проханням встановити або затвердити тарифи; не існує жодного нормативного акту, який надає позивачу право стягувати з відповідача собівартість або економічну обґрунтованість, відхиляються апеляційним судом як безпідставні з огляду на наступне.

З наявних у справі письмових доказів та пояснень сторін убачається, що ОСОБА_3 разом із чоловіком проживають у ізольованій житловій кімнаті АДРЕСА_1. Будинок забезпечений газопостачанням, водопостачанням, центральною каналізацією, центральним опаленням (а.с.22, 24, 26).

Відповідач визнає той факт, що вона користується житлом у гуртожитку, отримує комунальні послуги та частково сплачує їх вартість на підставі виставлених рахунків.

Ці обставини вказують на те, що між сторонами фактично склались правовідносини, які випливають із договору найму житлового приміщення.

При цьомугуртожиток за адресою: АДРЕСА_1 є власністю позивача та перебуває на балансі Відокремленого підрозділу Київська дистанція колії ПАТ "Українська залізниця" у якості основного засобу, інвентарний № 510107 (а.с.20-21).

Позивач, як власник цього майна, затвердив Положення про поселення та проживання у відомчих гуртожитках, видав відповідні розпорядження щодо впорядкування розрахунків за проживання в гуртожитках працівників залізниці, урегулював питання оплати за проживання у гуртожитку у Додатку № 1-IX до Колективного договору між адміністрацією і профспілковим комітетом Київської дистанції колії на 2012 - 2015 роки, затвердженого конференцією трудового колективу 26.01.2012.

Вартість проживання у гуртожитку за спірний період визначена позивачем у встановленому цими локальними нормативними актами порядку шляхом затвердження відповідної калькуляції (а.с.47-59).

Виставлені позивачем ОСОБА_3 рахунки про сплату вартості проживання у гуртожитку за спірний період відповідають визначеним щомісячними калькуляціями розмірам вартості 1 кв. метра загальної площі та розрахунковому показнику загальної житлової площі, займаної сім'єю відповідача.

Відповідач не є працівником Київської дистанції колії, тому відповідно до умов вищезазначеного Колективного договору не може претендувати на компенсацію різниці між плановою вартістю кімнати та вартістю спожитих комунальних послуг з розрахунку на займану загальну площу, розмір якої (компенсації) автоматично зазначається у всіх виставлених рахунках і застосовується тільки для працівників Київської дистанції колії.

Таким чином, висновок районного суду про наявність правових підстав для покладення на відповідача обов'язку сплатити ПАТ "Українська залізниця" нараховані суми плати за проживання у гуртожитку за спірний період є обґрунтованим.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга відповідача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підставдля скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 6 квітня 2016року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

В.В. Соколова.