ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2016 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді - Ковалевської Л.М.,
при секретарі -Антощенко Г.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Українська боргова компанія» до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки та за позовною заявою ОСОБА_3 до ТОВ «Українська боргова компанія», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним,-
До суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, звернулось ТОВ «Українська боргова компанія» посилаючись на наступні обставини. 25 липня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «АРМА» та ОСОБА_2 було укладено Договір про іпотечний кредит № 17/02-N/336, відповідно до якого останьою було отримано грошові кошти у розмірі 300 000,00 грн. зі строком повернення до 24 липня 2037 року зі сплатою 12% річних. В якості забезпечення належного виконання за вищезазначеним договором, 25 липня 2007 року між ТОВ КБ «АРМА» та ОСОБА_2 було укладено Іпотечний договір, предметом якого виступила трикімнатна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належала на праві власності ОСОБА_2 У зв'язку з неналежним виконання своїх зобов'язань ОСОБА_2 по поверненню кредитних коштів, станом на 08 серпня 2013 року заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 17/02-N/336 склала 409 676,05 грн. 08.08.2013р. між ТОВ КБ «АРМА» та ТОВ «Українська боргова компанія» було укладено Договір купівлі - продажу № 3-167, за яким ТОВ КБ «АРМА» передало у власність ТОВ «Українська боргова компанія» майнові права за кредитними договорами укладеними між ТОВ КБ «АРМА» та 60 фізичними особами та 45 юридичними особами.
До придбаних майнових прав у кількості 60 фізичних осіб відноситься заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 17/02-N/336, на підставі чого, Позивач став новим Кредитором відносно ОСОБА_2 за даним Договором про іпотечне кредитування. 06.09.2013 р. було посвідчено Договір про відступлення права за Іпотечним договором зареєстрованого в реєстрі за № 8072, укладеного між ТОВ КБ «АРМА» та ТОВ «Українська боргова компанія», відповідно до якого останній набув права нового Іпотекодержателя відповідно трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.Під час перевірки відомостей відносно майна, що перебуває в приватному обтяженні Позивача, а саме що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено, що 14 лютого 2014 року Реєстраційна служба Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області здійснила зміну власника на ? частину трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 на виконання рішення Фастівського міскрайонного суду Київської області по справі № 2-894/11 від 01.06.2011р. Після виконання рішення суду, шляхом зміни власника, реєстратор здійснив перенесення на ? частину квартири, що вже належить на праві власності ОСОБА_1 приватні обтяження Позивача. Отже, на даний час ОСОБА_2 не виконані зобов'язання за Договором про іпотечний кредит № 17/02-N/336, на підставі чого іпотека є чинною і наявною в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та в Державному реєстрі іпотек. За таких обставин до ОСОБА_1 перейшли всі права і обов'язки Іпотекодателя. Тому, у зв»язку з невиконанням відповідачами умов іпотечного кредиту, позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом.
02.02.2015 року до суду з зустрічним позовом до ТОВ «Українська боргова компанія» та ОСОБА_2 звернулась ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки (а.с.51) посилаючись на те, що вона участі в укладанні оспорюваного договору іпотеки не приймала, ОСОБА_2 не мала права передавати в іпотеку майно, яке їй не належало, про існування договору вона дізналась лише в 19.02.2014 році, після отримання витягу з реєстру прав на нерухоме майно, а тому строк позовної давності повинен рахуватися саме з цієї дати.
Відповідно до ухвали Фастівського міськрайонного суду від 03.02.2015 року до участі в даній справі було залучено третю особу, яка має право заявляти самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_3, оскільки він є співвласником спірної квартири за адресою АДРЕСА_1.
10 березня 2015 року ухвалою суду відповідно до вимог ст.126 ЦПК України, було об'єднано позов ОСОБА_3 до ТОВ «Українська боргова компанія», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним з позовами ТОВ «Українська боргова компанія» та позовом ОСОБА_1
23.04.2015 року за клопотанням представника позивача за первісним позовом провадження по даній справі було зупинено у зв»язку з розглядом апеляційним судом цивільної справи за апеляційною скаргою «Українська боргова компанія» на рішення Фастівського міськрайонного суду за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання правочину недійсним, поділ спільного майна подружжя.
Ухвалою суду від 19.02.2015 року було визнано участь відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та позивача ОСОБА_3 при розгляді даної справи по суті -обов»язковою та потрібною відповідно до положень ст.157 ЦПК України.
В судове засідання представник позивача ТОВ «Українська боргова компанія» 09 червня 2016 року не з»явився, проте направив заяву про розгляд справи без їх участі, позовну вимогу про стягнення заборгованості підтримав та не заперечував проти заочного рішення.
Представник ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_4 повторно в судове засідання не з»явився, належним чином був повідомлений, про що свідчить особиста розписка.
Інші учасники судового розгляду до суду після відновлення провадження по справі жодного разу не з»явились, хоча повідомлялись належним чином.
Вивчивши письмові матеріали справи та з урахуванням позиції представника позивача за первісним позовом, який письмово повідомив, що не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає, що позов ТОВ «Українська боргова компанія» задоволенню не підлягає, а позов зустрічний ОСОБА_1 та позов ОСОБА_3 необхідно залишити без розгляду враховуючи наступне.
Судом встановлено, що 25 липня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «АРМА» та ОСОБА_2 було укладено Договір про іпотечний кредит № 17/02-N/336, відповідно до якого останньою було отримано грошові кошти для належного використання у розмірі 300 000,00 грн. зі строком повернення до 24 липня 2037 року зі сплатою 12% річних.
В якості забезпечення належного виконання за вищезазначеним договором, а саме належне повернення грошових коштів, 25 липня 2007 року між ТОВ КБ «АРМА» та ОСОБА_2 було укладено Іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, та зареєстровано в реєстрі за № 2826, в реєстрі заборон за № 2827. Предметом даного Іпотечного договору виступила трикімнатна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належала на праві власності ОСОБА_2
У зв'язку з неналежним виконання своїх зобов'язань ОСОБА_2 по поверненню кредитних коштів, станом на 08 серпня 2013 року заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 17/02-N/336 склала 409 676,05 грн.
08 серпня 2013 року на підставі ліквідації ТОВ КБ «АРМА», у відповідності до вимог Постанови Національного Банку від 28.08.2011р. за № 369 з наступними змінами, Головою аукціонного комітету Генеральним директором Торгової біржі «НАША» Філатовим Л.B. було затверджено протокол про ведення аукціону по реалізації майна ТОВ КБ «АРМА», а саме майнові права за кредитними договорами укладеними між ТОВ КБ «АРМА» та 60 фізичними особами та 45 юридичними особами. На підставі вищезазначеного протоколу, 08.08.2013 р. між ТОВ КБ «АРМА» та ТОВ «Українська боргова компанія» було укладено Договір купівлі - продажу № 3-167, за яким ТОВ КБ «АРМА» передало у власність ТОВ «Українська боргова компанія» майнові права за кредитними договорами укладеними між ТОВ КБ «АРМА» та 60 фізичними особами та 45 юридичними особами.
До придбаних майнових прав у кількості 60 фізичних осіб відноситься заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 17/02-N/336, на підставі чого, Позивач став новим Кредитором відносно ОСОБА_2 за даним Договором про іпотечне кредитування.
06.09.2013 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. було посвідчено Договір про відступлення права за Іпотечним договором зареєстрованого в реєстрі за № 8072, укладеного між ТОВ КБ «АРМА» та ТОВ «Українська боргова компанія», відповідно до якого останній набув права нового Іпотекодержателя відповідно трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Під час перевірки відомостей відносно майна, що перебуває в приватному обтяженні Позивача, а саме що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено, що 14 лютого 2014 року Реєстраційна служба Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області здійснила зміну власника на ? частину трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 на виконання рішення Фастівського міскрайонного суду Київської області по справі № 2-894/11 від 01.06.2011р.
Після виконання рішення суду, шляхом зміни власника, реєстратор здійснив перенесення на ? частину квартири, що вже належить на праві власності ОСОБА_1 приватні обтяження Позивача.
Крім того, судом встановлено, що ТОВ КБ «Арма» 15.12.2010 року вже зверталось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів та звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.102-104), та направляло вимогу про усунення порушень основного зобов»язання за договором про іпотечний кредит 17/02-N/336 22.10.2010 року, маючи намір врегулювати спір в досудовому порядку, який станом на 22.10.2010 року вже мав місце.
24.03.2015 року відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 подала до суду заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, мотивуючи тим, що згідно вимоги №2933 від 22.10.2010 року ТОВ КБ «Арма» в особі ліквідатора Славкіної М.А. кредитор застосував право передбачене п.п.5.2.4 та п.5.3.3 Договору про іпотечний кредит №17/02-N/336 від 25.07.2007 року і у позичальника ОСОБА_2 виникло зобов»язання повернути отримані нею кредитні кошти на протязі тридцяти днів.
Вимога була отримана ОСОБА_2 28.10.2010 року, а тому строк виконання сплив 28.11.2010 року.
Зазначені обставини підтверджені ОСОБА_2 документально (а.с.102-107).
Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.
Згідно ч.1 ст.261 цього ж кодексу за загальним правилом, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або особу яка його порушила.
Відповідно до ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Згідно до ч.1 ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплинула і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладання стягнення на заставлене майно тощо).
Тому, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що оскільки ТОВ «Українська боргова компанія» звернулась до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки керуючись також Іпотечним договором від 25.07.2007 року та договором про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 06.09.2013 року, то строк позовної давності також сплив і до цієї похідної вимоги.
Зазначений аналіз викладених обставин з урахуванням вищезазначених положень закону спростовує позицію представника позивача за первісним позовом , який стверджує, що іпотечний договір на даний час є дійсним, а оскільки позов поданий в межах дії іпотечного договору-відсутні підстави для застосування строків позовної давності.
Щодо зустрічного позову ОСОБА_1 та позову ОСОБА_3, то суд, з урахуванням неявки позивачів та повторної неявки представника позивача без поважних причин до суду відповідно до положень ст.. 207 ч.1 п.3 ЦПК України вважає за необхідне залишити дані позови без розгляду.
Керуючись ст.ст.10, 60, 212,209,218,224 ЦПК України, ст..ст. 253,261,267,266 ЦК України,
В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.
Зустрічний позов ОСОБА_1 до ТОВ «Українська боргова компанія» до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки залишити без розгляду.
Позовну заяву ОСОБА_3 до ТОВ «Українська боргова компанія», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним залишити без розгляду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів, з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Суддя Л.М.Ковалевська