Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1786/16-ц

22 листопада 2016 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Мужика І.І.

секретаря: Дмитрук С.І.

з участю відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна справу за позовом Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про повернення автомобіля, -

Встановив:

Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про повернення автомобіля.

В судове засідання представник позивача-Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації не прибув, однак від них поступила заява, в якій просять справу слухати в їхню відсутність, позов підтримують.

Відповідач по справі ОСОБА_1 позов не визнала і просить в його задоволенні відмовити, оскільки він безпідставний, а також просить застосувати позовну давність.

Суд, вислухавши пояснення сторони по справі, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та з»ясувавши фактичні обставини справи, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту ст. 60 ЦПК України випливає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а також доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню всіх обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі.

А відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що згідно до наказу Головного управління праці та соціального захисту Івано-Франківської облдержадміністрації від 10.10.2008 року №105 інваліда ОСОБА_2 було забезпечено автомобілем «ЗАЗ»110307-42, що стверджується актом про реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку та вибракування транспортного засобу від 13.10.2008 року, акту приймання передачі транспортного засобу від 13.10.2008 року, а також свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу(ас. 4-7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року інвалід ОСОБА_2 помер, що стверджується свідоцтвом про його смерть виданим Стримбівською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області(ас.9).

Згідно п.16 «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», затвердженого постановою КМ України від 19.07.2006 року №999, після смерті інваліда автомобіль, яким був забезпечений останній, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається члену сім'ї, який на час смерті проживав та був зареєстрований за місцем проживання інваліда.

В іншому разі автомобіль повертається(вилучається) у повному комплекті для реалізації в установленому порядку.

Судом встановлено, що за вказаний автомобіль ОСОБА_3 було сплачено 30% його вартості в сумі 8 961 грн. 30 коп. 14 жовтня 2008 року, що стверджується довідкою Головного управління ДКС України в Івано-Франківській області від 08.11.2016 року №05-12/608-4371 та меморіальним ордером №1234 від 14.10.2008 року(ас. 30-31)

Даний факт ствердила відповідач по справі.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи(потерпілого) без достатньої правової підстави(безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

01.02.2013 року відповідач по справі ОСОБА_1 зверталася із відповідною заявою до управління праці та соціального захисту населення Надвірнянської РДА з приводу видачі письмової довідки, форма якої затверджена Мінсоцполітики України з метою визначення іі, як особи, що буде експлуатувати автомобіль на законних підставах після смерті чоловіка та подальшої перереєстрації автомобіля на себе(ас. 32-33).

Однак, відповідь на дане звернення відповідачу по справі ОСОБА_1 не надійшла.

Даний факт не заперечила відповідач по справі.

Відповідачем у судовому засіданні заявлено клопотання про застосування строку позовної давності та про що подала відповідну заяву(ас. 29-40).

За змістом статті 256 ЦК право на звернення до суду з вимогою про захист свого порушеного права або інтересу реалізується з дотриманням строків позовної давності.

Статтею 267 ЦК України визначено, що особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Враховуючи, що відповідач в судовому засіданні звернулась із заявою про застосування позовної давності, суд вважає що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

А тому суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі прийшов до висновку, що в позові слід відмовити за спливом позовної давності.

На підставі ст.ст. 267, 1212 ЦК України, керуючись ст.ст. 213-215,218,223,294 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

В позові Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про повернення автомобіля - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Мужик І.І.

Повний текст рішення виготовлено 24.11.2016 року.