Справа № 202/6307/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 лютого 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Шклярука Д.С.,

при секретарі - Коломоєць Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРАЗЕМ», про захист прав споживачів, розірвання договору та стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРАЗЕМ» у якій, уточнивши свої позовні вимоги, просить суд: розірвати в односторонньому порядку договір № 71 «про виконання робіт» від 24.09.2012 року укладений між ним та відповідачем; стягнути з ТОВ «ТЕРАЗЕМ» на його користь суму 8500 грн., пеню в сумі 514080,00 грн., інфляційні збитки в розмірі 6296,00 грн., моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 40% від встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, а саме підготовки позовної заяви до суду з уточненнями, виклик свідка. Окрім того позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 2300,00 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що 24.09.2012 року він уклав із відповідачем договір № 71 на виконання робіт. Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобовязання виконати проектно-вишукувальні роботи з розроблення ХМL файлів.

Загальна вартість робіт визначена договором у 25500,00 грн.

Відповідно до п. 2.2 договору він здійснив оплату у розмірі 10 000,00 грн. готівкою відповідачу, та надав йому необхідну інформацію та документацію для проведення робіт, але відповідач дотепер не виконав взяті на себе обовязки за договором і відмовляється повертати йому решту його грошових коштів у розмірі 8500,00 грн., і безоплатно ними користується весь цей час. Суму у розмірі 1500,00 грн. відповідач повернув йому у квітні 2015 року на неодноразові його прохання.

За таких умов він має право вимагати розірвання договору, та стягнення з відповідача неустойки у розмірі, визначеному ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Також, за період невиконання зобовязання відповідачем він зазнав інфляційних збитків у сумі 6296,50 грн., а через протиправну поведінку відповідача він відчував душевні страждання та розмір завданої йому моральної шкоди він оцінює у 5000,00 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та предявлений позов просили задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування позову посилалися на вкладені у ньому обставини.

Представник відповідача ОСОБА_3 проти позову заперечував та у його задоволенні просив відмовити у повному обсязі. В обґрунтування позиції посилався на викладені у письмових запереченнях обставини.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їхніх представників, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач є у встановленому законом порядку зареєстрованою юридичною особою та має ліцензію № 583471 видану Державним комітетом України із земельних ресурсів на проведення робіт із землеустрою.

Так, 24 вересня 2012 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ТЕРАЗЕМ» було укладено договір про виконання робіт, за умовами якого (п. 1.1) виконавець ТОВ «ТЕРАЗЕМ» взяло на себе обов'язок виконати з дотриманням вимог законодавства проектно-вишукувальні роботи з розроблення файлів XML, а замовник ОСОБА_1 зобовязався прийняти та оплатити виконані роботи.

Згідно з п. 2.1 загальна вартість робіт за договором становить 25 500,00 грн., з яких замовник, починаючи з дня підписання договору зобовязаний здійснити платіж на користь відповідача в сумі 10 000,00 грн. та надати всю необхідну інформацію і документацію для проведення робіт, а внести остаточну суму 15500,00 грн. по факту виконання робіт (п. 2.1).

У п. 2.4 договору сторони погодили строк виконання робіт: початок виконання 24 вересня 2012 року, а закінчення 24 вересня 2013 року, при наявності належно оформлених висновків та погоджень відповідних служб (згідно ст. 118 ЗК України).

Пунктом 9.1 договору сторони передбачили, що договір набирає чинності з моменту підписання і діє о повного виконання сторонами передбачених ним зобовязань.

З наданої для огляду у судове засідання квитанції вбачається, що позивач сплатив на користь відповідача суму у розмірі 10 000,00 грн., на виконання вимог п. 2.1 договору, а також надав наявні у його розпорядженні документи і інформацію про земельну ділянку щодо якої він замовив за договором від 24.09.2012 року виконання з дотриманням вимог законодавства проектно-вишукувальних робіт з розроблення файлів XML. Земельна ділянка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, м.р. Таромське, вул. Садова, 8.

Свідок ОСОБА_4 підтвердила у судовому засіданні, що вони з чоловіком зверталися до відповідача за послугами, укладали договір та сплачували 10000,00 грн. На виконання умов договору передавали усю наявну у них документацію щодо земельної ділянки.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що дійсно 1500,00 грн. він особисто перераховував на корить ОСОБА_1 в рахунок повернення частини коштів за договором.

Свідок ОСОБА_6 вказала, що вона працює бухгалтером у ТОВ «ТЕРАЗЕМ», підтвердила факт договірних взаємовідносин із позивачем.

Свідок ОСОБА_7 вказав у судовому засіданні, що він працював у ТОВ «ТЕРАЗЕМ», у 2012 році особисто спілкувався із позивачем, приймав у нього замовлення на виготовлення файлів, а також грошові кошти. Він діяв офіційно, від імені підприємства, оскільки мав довіреність на вчинення зазначених дій. Робота за договором не була виконана через зміни у законодавстві щодо землеустрою та відсутністю усіх правовстановлюючих документів на будинок і земельну ділянку у позивача. На момент укладання договору він особисто повідомляв позивача про перелік документів, які потрібні для виконання робіт за договором.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов'язаний одержати спеціальний дозвіл.

Статтею 887 ЦК України передбачено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 статті 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Статтею 846 ЦК України (ч. 1) передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Стаття 888 ЦК України передбачає, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов'язковим для сторін з моменту його затвердження замовником. Підрядник зобов'язаний додержувати вимог, що містяться у завданні та інших вихідних даних для проектування та виконання пошукових робіт, і має право відступити від них лише за згодою замовника.

Обов'язки замовника і підрядника передбачені ст.ст. 889, 890 ЦК України.

Стаття 849 ЦК України передбачені права замовника під час виконання роботи.

Виходячи з положень ст.ст. 6, 626-631, 526 ЦК України укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Стаття 204 ЦК України передбачає презумпцію правомірності угоди, якщо її недійсність прямо не встановлена законом або якщо вона не визнана судом недійсною.

Оскільки укладений між сторонами договір підряду є чинним, відповідачем у судовому порядку не оспорений, недійсним судом не визнаний, він підлягає виконанню, а в разі його розірвання наступають наслідки, передбачені законом.

У судовому засіданні була досліджена квитанція про отримання ТОВ «ТЕРАЗЕМ» коштів у сумі 10 тис. грн. як передоплата за договором. Ця квитанція була долучена до матеріалів справи у копії.

Відповідач взяті на себе зобов'язання за договором не виконав, у обумовлений договором строк проектно-вишукувальні роботи з розроблення файлів XML не виконав.

Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За таких обставин суд вважає, що працівник ТОВ «ТЕРАЗЕМ» ОСОБА_7, отримавши кошти від позивача на виконання умов договору; а юридична особа відповідає за дії свого працівника (ч. 3 ст. 92, ч. 1 ст. 1172 ЦК України); взяті на себе зобов'язання по договору підприємство не виконало, відтак договір підлягає розірванню, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню передані ним кошти за договором у розмірі 8500 тис. грн. (за вирахуванням 1500,00 грн., які були повернуті позивачу особисто директором підприємства).

Окрім того, в силу вимог ст. 625 ЦК України та ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ОСОБА_1 має право вимагати відшкодування інфляційних втрат в сумі 6296,00 грн., а також пені, із розрахунку трьох відсотків вартості роботи за кожний день прострочення (за період з 25.09.2013 р. по 28.12.2015 р. (825 днів)).

Розрахунок інфляційних втрат, а також неустойки було перевірено у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 10. Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд враховує, що сума боргу по договору становить 8500,00 грн. при загальній вартості робіт у 25500,00 грн., інфляційні витрати розраховані в сумі 6296,00 грн. згідно з офіційно визначеними індексами інфляції за період прострочення, розрахована в порядку ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» пеня сягає 631125,00 грн. та вона значно перевищує розмір збитків.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд доходить висновку про можливість зменшення розміру неустойки (пені) до 1000,00 грн.

Позивач також просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., та цю вимогу він обґрунтовує тим, що протягом майже двох років він не отримав від ТОВ «ТЕРАЗЕМ» ані свого замовлення, ані грошових коштів. Значний час він витратив на суперечки з відповідачем та судові процеси з метою захисту своїх порушених прав, що порушило укладений спосіб його життя, призвело до душевних страждань.

Завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі, з огляду на п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України є підставою виникнення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної шкоди.

За змістом ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі… відшкодовується особою, яка її завдала…

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Невиконання своїх зобовязань за договором, неповернення позивачу грошових коштів впродовж довготривалого часу, ігнорування відповідачем вимог позивача щодо виконання зобовязання або повернення сплачених грошових коштів, безумовно негативно вплинуло на моральний і психологічний стан позивача та через це він відчував душевні страждання і переживання.

У звязку з цим, суд вважає, що порушення відповідачем законних прав позивача призвело до того, що він зазнав моральних страждань, та з урахуванням ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 23, ч. 1 ст. 1167 ЦК України, ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу моральну шкоду в сумі 1000,00 грн., яка за переконанням суду повною мірою компенсує його моральні страждання та переживання.

В іншій частині позовних вимог суд вважає необхідним відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача.

З ТОВ «ТЕРАЗЕМ» в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн., а на користь ОСОБА_1 2300,00 грн. витрат на правову допомогу, які підтверджуються наявною у матеріалах справи квитанцією про сплату позивачем на користь адвоката ОСОБА_2 грошових коштів.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 208, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Договір від 24 вересня 2012 року про виконання робіт, укладений між замовником ОСОБА_1, з одного боку, та виконавцем Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕРАЗЕМ» - розірвати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРАЗЕМ» на користь ОСОБА_1 грошові кошти передані за договором в сумі 8500 (вісім тисяч пятсот) грн. 00 коп., 6296,50 грн. інфляційних втрат, пеню в зменшеному розмірі в сумі 1000,00 грн., моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн., а всього стягнути 16796,50 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРАЗЕМ» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 2300,00 грн.

Стягнути з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕРАЗЕМ» в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.С. Шклярук