Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В.,

при секретарі - Лупінос Я. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за заявою територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у м. Києві, зацікавлена особа - законний представник (опікун) - ОСОБА_1, про госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_2, визнаного у судовому порядку недієздатним,

В С Т А Н О В И В :

Представник ТМО «Психіатрія» у м. Києві звернувся до суду з заявою про госпіталізацію ОСОБА_2, якого 15.11.16 було госпіталізовано у зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршенням стану.

Свою заяву обґрунтував тим, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24.03.2016 року ОСОБА_2 визнаний недієздатним та йому було призначено опікуна - ОСОБА_1

Вказав, що ОСОБА_2 страждає на тяжкий психічний розлад у формі: органічне ураження головного мозку сполученого ґенезу (інтоксикаційно-травматичного) з вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням досягаючим рівня недоумства.

Посилаючись на те, що у зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршенням стану ОСОБА_2 потребує надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару, ТМО «Психіатрія» у м. Києві звернулося до суду із вказаною заявою.

Представник заявника до початку судового засідання подав до суду клопотання, в якому заяву підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу без його участі.

Опікун в судове засідання не з'явилась. До суду подала клопотання, в якому заяву підтримала та просила її задовольнити.

Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність задоволення зазначеної заяви, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24.03.2016 року ОСОБА_2 визнано недієздатним та призначено опікуна ОСОБА_1

Із рішення комісії лікарів-психіатрів від 16.11.16 року, вбачається, що у ОСОБА_2, 1966 року народження, мовний контакт вкрай формальний, малопродуктивний. На питання відповідає вибірково, не по суті. Багатослівний, безглуздий у своїх висловлюваннях. Під час розмови не витримує дистанції, гримаснічає, вскакує зі стільця. Емоційний фон лабільний. Мислення розірване, непослідовне. Судження поверхневі. Заявляє, що «Я міліціонер, мій син міліонер, а я вор в законі». Некритичний до свого психічного захворювання та його проявів. Байдужий до перебування у стаціонарі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Неповнолітній віком до 15 років госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою його батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнлітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізації особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

У той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни «Про психіатричну допомогу» у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ТМО «Психіатрія» у м. Києві та необхідність госпіталізації особи до психіатричного закладу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 280-282 ЦПК України, ст. 13, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13, 14, 16 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд

В И Р І Ш И В :

Заяву Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у м. Києві про госпіталізацію ОСОБА_2, який визнаний у судовому порядку недієздатним, задовольнити.

Дати згоду на госпіталізацію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у м. Києві.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. В. Васильченко