Справа № 727/6669/16-ц
Провадження № 2/727/1916/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2016 р.

Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі :

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю сторін:

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору купівлі продажу укладеним та визнання права власності на автомобіль, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору купівлі продажу укладеним та визнання права власності на автомобіль, посилаючись на те, що між ним та відповідачем - ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого він отримав у власність автомобіль ВАЗ 21013, 1986 року випуску, кузов № ХТА210130G4723103, реєстраційний номер 69403МО і сплатив відповідачу 3000,00 грн. Договір купівлі-продажу був оформлений у простій письмовій формі у вигляді розписки про отримання коштів та виготовлення і надання йому нотаріально посвідченої довіреності на право розпорядження автомобілем, самого автомобіля, ключів від нього та свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу. Факт отримання грошей за автомобіль та передачі йому підтверджується розпискою, написаною та підписаною відповідачем власноручно, та довіреністю на право розпорядження автомобілем від 19.08.2008 року. Після отримання довіреності він перегнав автомобіль до свого місця проживання і вважав його своєю власністю, здійснював капітальний і поточні ремонти автомобіля, заміну зношених вузлів і агрегатів та використовував його на власний розсуд. Оформлення угоди купівлі-продажу було відкладено у звязку з відсутністю необхідних, на той момент, коштів як у нього так і у відповідача для зняття автомобіля з обліку та для здійснення державної реєстрації автомобіля, тому вони домовились, що належно оформлений договір купівлі продажу буде укладений пізніше. 02.08.2016 р., він загубив сумку, в якій знаходились свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу та довіреність на розпорядження автомобілем, тому він змушений був звернутись до відповідача з проханням поновити втрачене свідоцтво та належним чином оформити договір купівлі-продажу автомобіля, проте в даний час відповідач відмовляється належним чином оформити угоду купівлі - продажу даного автомобіля, мотивуючи це тим, що автомобіль проданий ще в 2008 р. і він був переконаний що автомобіль давно знятий з обліку у відповідних державних органах. Також йому було відмовлено у видачі дублікату довіреності, яка надає право зняти автомобіль з обліку та відчужити його, по тій причині, що він не являється особою яка видала довіреність, а відповідач відмовляється отримувати такий дублікат у приватного нотаріуса. Просить визнати договір купівлі-продажу автомобіля ВАЗ 21013, 1986 року випуску, кузов № ХТА210130G4723103, реєстраційний номер 69403МО від 19.08.2008 р. між позивачем та відповідачем укладеним від 19.08.2008 p. та визнати за ним, - ОСОБА_5 право власності на зазначений автомобіль з 19.08.2008 р.

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надавши право представляти його інтереси представнику ОСОБА_2, який в наданих суду поясненнях посилався на обставини аналогічно викладеним в позовній заяві, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом, належними доказами по справі встановлено, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно паспорта КР №190561 виданого 02.04.1997 року Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області (а.с.10-11).

У відповідності до довідки №525 від 10.08.2016 року, згідно бази ТСЦ №7341 РСЦ МВС в Чернівецькій області, за громадянином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на 10.08.2016 року зареєстровані транспортні засоби: ВАЗ 21013, державний номерний знак 69403МО №ХТА210130G4723103; ВАЗ 21140-120-20, державний номерний знак СЕ3709 кузов №ХТА7400 (а.с.7).

Позивач ОСОБА_5 відповідно до паспорта КР №809069 виданого 21.08.2003 року Кіцманським РВ УМВС України в Чернівецькій області зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про шлюб, зазначена дружиною відповідача ОСОБА_3 (а.с.14) та зареєстрована відповідно до паспорта серії КР №647275 виданого 28.09.2001 року Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області за адресою: м. Чернівці бульвар Героїв Крут, 9/129 (а.с.13).

Згідно тимчасового реєстраційного талону №69403МО ОСОБА_5 є власником ВАЗ 21013, 1986 року випуску, колір бежевий, тип ТЗ №ХТА210130G4723103, легковий седан; даний тимчасовий реєстраційний талон дійсний за наявності свідоцтва про реєстрацію (а.с.6).

З копії розписки від 19.08.2016 року, вбачається що ОСОБА_3, проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_1, отримав 3000,00 грн. еквівалент 600,00 доларів США від ОСОБА_5 проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, як оплату за проданий автомобіль ВАЗ 2103, державний номерний знак 69403МО №ХТА210130G4723103 в чому розписався (а.с.8).

Крім того, довідкою приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_8 виданої на імя відповідача ОСОБА_3 підтверджено, що 19.08.2008 рок за реєстровим №9082 була посвідчена довіреність строком дії на десять років, на розпорядження (продаж за ціну та на умовах на їх розсуд, зняття з обліку в ДАІ, укладення договору позички, міни, страхування) автомобілем марки ВАЗ 2103, 1986 року випуску, державний номерний знак 69403МО, кузов №ХТА210130G4723103, викладена на спеціальному бланку нотаріальних документів ВКР 425887, від імені довірителя ОСОБА_3, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 на імя повірених ОСОБА_5, ОСОБА_6, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_7, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.9).

Крім наведеного, також судом встановлено, що 19.08.2008 року відповідачем ОСОБА_3 було надано позивачу ОСОБА_5 розписку (а.с.8) про те, що він отримав як оплату за проданий автомобіль кошти в розмірі 3000,00 грн., еквівалент 600,00 доларів США. Позивач отримавши автомобіль від відповідача на підставі довіреності та розписки не вжив заходів щодо перереєстрації його на себе або іншого власника у відповідності до порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388, тому не набув права власності на нього.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Статтею 334 ч.4 ЦК України визначено, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст. 206 ч.1 ЦК України правочини, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державної реєстрації, а також правочини, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсності мають вчинятися у письмовій формі.

Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», державна реєстрація транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів передбачає реєстрацію, накопичення, узагальнення, зберігання і передачу інформації про такі засоби та відомостей про їх власників, які вносяться до Єдиного державного реєстру Державтоінспекції. Порядок ведення Єдиного державного реєстру Державтоінспекції та надання інформації з нього затверджується МВС. Згідно з п.8 вказаної Постанови Державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі правомірність придбання) транспортних засобів, оцінку їх вартості; відповідні документи на відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Документами що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; вантажна митна декларація або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу.

Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею зазначені транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Переобладнання (крім переобладнання для роботи на газових паливах), відчуження, передача права користування і (або) розпорядження придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах Державтоінспеції, не допускається. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.). У разі коли власники транспортних засобів мають заборгованість із сплати штрафу за порушення правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, їм може бути відмовлено в проведенні державної реєстрації (перереєстрації), знятті з обліку транспортного засобу. Таким чином, до проведення державної реєстрації не можливо визнати право власності на транспортній засіб.

Отже, підстави набуття права власності на транспортний засіб чітко визначені цивільним законодавством та відповідно до п.п.2, 7, 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, передбачено набуття права власності на транспортний засіб з обов»язковою реєстрацією власником придбаного транспортного засобу на підставі документів, що підтверджують право власності на протязі 10 діб після придбання або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів, експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані в ДАІ забороняється, але не припиняється право власності. У власника транспортного засобу, належним чином транспортний засіб якого не зареєстрований, обмежується право використання, тобто виникає усічене право власності.

Посилання представника позивача на приховання вищезазначеною довіреністю за реєстровим №9082 від 19.08.2008 року договору купівлі-продажу автомобіля є безпідставними, оскільки відповідач ОСОБА_3, надавши позивачу ОСОБА_5 довіреність, висловив свої наміри щодо права на розпорядження спірним автомобілем, як самим позивачем ОСОБА_5, так і іншими особами, а саме третіми особами: ОСОБА_6, ОСОБА_9

На думку суду, видача довіреності не є правовим оформленням переходу права власності на транспортний засіб. Як вбачається з матеріалів справи і дане було встановлено в судовому засіданні, після оформлення сторонами довіреності на розпорядження спірним автомобілем, відповідач ОСОБА_3 не вибув з володіння власника спірного транспортного засобу, що підтверджується даними Регіонального сервісного Центру МВС в Чернівецькій області територіального сервісного Центру №7341 від 10.08.2016 року (а.с. 7).

Відповідно до ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно з вищенаведеною нормою закону, суд може визнати дійсним лише той договір, який за законом підлягав нотаріальному посвідченню; однак, спірний договір (у вигляді розписки) сторони уклали його без додержання цієї форми й одна зі сторін виконала його повністю або частково, а друга ухиляється від нотаріального оформлення укладеного договору, але для договорів про купівлю-продаж автомобіля таке оформлення не є обовязковим, тобто за наявності наміру укласти договір купівлі-продажу автомобіля сторони мали можливість укласти просту письмову угоду.

Приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_8 під час посвідчення довіреності було розяснено зміст ст. ст. 240, 244, 245, 247-250 ЦК України, тобто доведено до відома як позивача ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_3, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_6, ОСОБА_7 інформація про представництво за довіреністю; право володіння та відшкодування шкоди, набуття права власності на транспортний засіб, тощо.

А, тому, у суду відсутні підстави вважати, що довіреність була видана позивачу ОСОБА_5 під впливом помилки чи обману, посилання представника позивача ОСОБА_2 на те, що відбувся договір купівлі-продажу і відповідачем ОСОБА_3 отримано гроші за продаж автомобіля, у порушення ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не підтверджені належними доказами.

Відповідно до ст.235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Згідно ст.202 ч.1 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, оскільки довіреність, на відміну від договору, не є правовим оформленням переходу права власності на автомобіль, то суд вважає, що видачу довіреності на транспортний засіб, що був в експлуатації та має особливості цивільного обороту, без укладення договору купівлі-продажу не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності до особи, на імя якої таку довіреність видано.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Згідно ст.334 ч.4 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст. 206 ч.1 ЦК України правочини, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державної реєстрації, а також правочини, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсності мають вчинятися у письмовій формі. Договір купівлі продажу автомобіля повинен укладатися в письмовій формі, оскільки тягне за собою перереєстрацію власника автомобіля.

Крім наведеного вище, згідно до ст. 208 ч.1 п.3 ЦК України, правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, належить вчиняти у письмовій формі.

Відповідно до ст. 203 ч.1 ЦК України, зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Так, договір купівлі - продажу має відповідати вимогам зазначених норм закону та згідно до положень Закону України «Про податок з фізичних осіб» підлягає оподаткуванню на користь держави. Недодержання простої письмової форми угоди, що вимагається законом, не дає право суду визнавати право власності на таку угоду дійсною у звязку з фактичним виконанням сторонами угоди.

Враховуючи, що інших законом передбачених доказів переходу права власності на автомобіль від відповідача ОСОБА_3 до позивача ОСОБА_5, не надано, а видана довіреність не є правочином, тобто договором купівлі-продажу, суд, виходячи з сукупності досліджених доказів по справі при їх системному аналізі достовірно установлено, що воля сторін при укладанні довіреності не була спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, - довіреністю від 19.08.2008 року, тому дана довіреність не може бути визнана на підтвердження вчинення правочину - договору купівлі-продажу транспортного засобу марки ВАЗ 21013, 1986 року випуску, кузов № ХТА210130G4723103, реєстраційний номер 69403МО.

Аналогічне стосується і розписки, так як розписка це письмовий документ з підписом, який засвідчує, що особа, котра її написала отримала гроші і бере на себе певні зобовязання щодо них.

При цьому, в даних спірних правовідносинах суд враховує, крім наведеного і те, що довіреність, окрім позивача ОСОБА_5, видана і іншим третім особам - ОСОБА_6, ОСОБА_7 на право розпорядження спірним транспортним засобом а також і його відчуження з правом передоручення, строком дії на десять років.

Отже, на думку суду, розписку від 19.08.2008 року, про отримання відповідачем ОСОБА_3, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1 коштів в розмірі 3000,00 грн. еквівалент 600,00 доларів США від ОСОБА_5 проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, як оплату за проданий автомобіль ВАЗ 2103, державний номерний знак 69403МО №ХТА210130G4723103 (а.с.8) не можна визнати укладанням договору купівлі - продажу спірного автомобіля, оскільки вона, не відповідає вимогам вищезазначених норм закону, а тому не може бути визнано дійсним договір купівлі-продажу в контексті ст. 208 ЦК України.

Наведене є співмірним і з правовими позиціями розгляду судами окремих категорій цивільних справ Верховного Суду України.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Вимогами ст. 60 ЦПК України, визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши вимоги цивільного судочинства, вирішив справу відповідно до закону. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно, всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, повно і всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши докази, надані відповідно сторонами в їх сукупності, виходячи з позиції представника позивача щодо задоволення позовних вимог за обраним способом захисту та системного аналізу співмірності заявлених вимог з вимогами закону, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля ВАЗ 21013, 1986 року випуску, кузов № ХТА210130G4723103, реєстраційний номер 69403МО від 19.08.2008 р. між позивачем та відповідачем укладеним від 19.08.2008 p., та визнання за ОСОБА_5 право власності на зазначений автомобіль з 19.08.2008 р. не грунтуються на законі і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 202, 203, 206, 208, 220, 235, 328, 334, 638, 655 ЦК України, правовими позиціями розгляду судами окремих категорій цивільних справ (зобовязання що виникають з угод) Верховного Суду України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору купівлі продажу укладеним та визнання права власності на автомобіль - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в засіданні при проголошенні рішення в цей же строк з дня отримання копії рішення суду.

Суддя Слободян Г.М.