Справа № 578/854/16-ц
провадження № 2/578/286/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2016 року Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.

за участю

секретаря судового засідання Сотнікової І.А.

позивача - відповідача ОСОБА_1

відповідача - позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Краснопілля цивільну справу позовного провадження

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу

та за позовною заявою ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про стягнення аліментів на дитину,-

В С Т А Н О В И В:

01 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 13 липня 1996 року, посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин, шлюб існує формально, підстави для примирення відсутні. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Спір про майно відсутній.

13 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовомдо ОСОБА_1, яким просила стягнути з останнього на її користь аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частин від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, щомісяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду, допустивши негайне виконання рішення суду. В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_2 зазначила, що сторони з 13 липня 1996 року перебувають у шлюбі, в якому народилося троє дітей, один з них син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є неповнолітнім. Спільне проживання припинено, дитина сторін проживає з матірю і знаходиться на її утриманні, відповідач є батьком неповнолітньої дитини, має 3 групу інвалідності і отримує пенсію, але матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання сина не надає.

Ухвалою Краснопільського районного суду від 28 жовтня 2016 року позови обєднано в одне провадження /ас. 47/.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримав у повному обсязі та як відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з нього аліменти на неповнолітнього сина.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечувала проти розірвання шлюбу та підтримала позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 аліменти на неповнолітнього сина.

Згідно з частиною четвертою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України / у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судовим розглядом встановлено, не заперечується сторонами та підтверджується матеріалами справи, що сторони з 13 липня 1996 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Грабовської сільської Ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 03 від 13.07.1996, в сімї 06 червня 2004 року народився син ОСОБА_4, і його батьком записаний ОСОБА_1, дитина проживає з матірю в с. Грабовське , вул. Тимофія Богатиря /колишня назва вулиця Радянська/, буд. 37 Краснопільського району Сумської області та знаходиться на її утриманні /копії ас.4-5, ас.28- 29/.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Краснопільської районної державної адміністрації та отримує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям інвалідам та надбавку на догляд за сином ОСОБА_4 /копія ас. 31, ас. 32/.

ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Великописарівському обєднаному управлінні пенсійного фонду України і отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання як інвалід 3 групи /ас. 56/; у період часу з березня по серпень 2016 року працював електриком ТОВ «Грабовське» і отримав заробітну плату на загальну суму 13 185, 12 грн. /ас. 55/.

Правовідносини що склалися між сторонами у справі, виникли із сімейних правовідносин, врегульовані нормами статей 21, 24, 56, 110 113, 115, 141, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України /далі СК України/.

Так, відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Отже, суд знаходить, що у суді знайшло свого підтвердження формальність шлюбних відносин, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення; з часу знаходження позовної заяви в суді примирення не відбулося, доводи позивача відповідачем не спростовані, тому встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі частини першої статті 61 ЦПК України, а визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими і підставним до задоволення у повному обсязі. Питання визначення місця проживання неповнолітньої дитини судом не вирішувалось. Спір про майно відсутній.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Враховуючи, що позивач змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, і після розірвання шлюбу бажає його відновлення, відповідно до статті 113 СК України при державній реєстрації розірвання шлюбу, суд відновлює ОСОБА_2 дошлюбне прізвище «Александрова».

Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статей 181,182,184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і не можуть бути меншими, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 01.05.2016 становить1531 грн. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років - не менше 459,30 грн. / 30 % від 1531 грн./.

Враховуючи наведене, встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі частини першої статті 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає.

Отже, оскільки дитина сторін проживє разом з матірю і потребує коштів на утримання, ОСОБА_1 записаний батьком неповнолітньої дитини, суд знаходить, що з останнього на користь ОСОБА_2 необхідно стягувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частин від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, щомісяця. При цьому, ОСОБА_1 не надав суду доказів щодо наявності інших утриманців, які враховуються при визначенні розміру аліментів, чим не виконав вимоги статей 10,58,59 ЦПК України, і судом таких доказів не встановлено при розгляді справи.

Підсумовуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими і підставним до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову з 13 вересня 2016 року.

Відповідно до статті 367 ЦПК допустити негайне виконання рішення у межах платежу за один місяць.

Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому статтею 88 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір». При цьому, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому суд стягує з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 документально підтверджений судовий збір за позовну заяву про розірвання шлюбу в розмірі 551 грн. 20 коп. та з ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. в доход Державного бюджету України за позовну вимогу про стягнення аліментів на дитину.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 58 - 61, 79, 88, 174, 209, 214 215, 218, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 13 липня 1996 року виконавчим комітетом Грабовської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 03, розірвати.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Надіслати копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

При державній реєстрації розірвання шлюбу змінити ОСОБА_2 прізвище на «Александрова».

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Стягувати на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, аліменти на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частин від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, щомісяця, починаючи стягнення з 13 вересня 2016 року.

В силу статті 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах платежу за один місяць у розмірі 459 грн. 30 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 551 /пятсот пятдесят одну/ гривню 20 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 551 /пятсот пятдесят одну/ гривню 20 копійок судового збору, який зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України в УДКСУ у Краснопільському районі Сумської області, код одержувача за , ГУ ДКСУ в Сумській області, МФО 837013, рахунок одержувача 0172, код класифікації доходів бюджету 22030001, у графі «призначення платежу» вказати «*;101; НОМЕР_1; Судовий збір, за позовом ОСОБА_2, Краснопільський районний суд Сумської області ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Краснопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу і рішення за цією скаргою не скасовано, воно набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І . Косар