АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

21 липня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Крижанівської Г.В. , Чобіток А.О.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності, припинення права спільної часткової власності та стягнення грошової компенсації,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 січня 2016 року,

встановила:

у травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про виділення в натурі частки із спільної часткової власності, припинення права спільної часткової власності та стягнення грошової компенсації.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 січня 2016 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

При зверненні до суду позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що він на підставі договору купівлі-продажу від 13.03.2012 р. придбав Ѕ частину квартири АДРЕСА_1. Інша Ѕ частина квартири належить ОСОБА_2, яка перешкоджає йому користуватися квартирою, а тому він просив виділити йому жилу кімнату площею 16,9 кв.м, а кімнату площею 12,8 кв.м з лоджією - відповідачу, залишити у спільному користуванні кухню, ванну кімнату, вбиральню та другу лоджію, а також припинити право спільної часткової власності на жиле приміщення.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 січня 2016 р. в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що вказана квартира є неподільною, поділ квартири в натурі зі зміною розміру часток кожного із співвласників є неможливим.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та відповідає встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно послався на положення ст. 358, 360, 364, 383 ЦК України.

Доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, були предметом перевірки суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку.

Відповідно до ст. 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Позивач, заявляючи вимогу про поділ квартири в натурі, визнає, що вона є неподільною. Виділ належної йому частки квартири в натурі є неможливим. Вимог про отримання грошової компенсації за належну йому частку ним не заявлено.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.03.2014 р. було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою та вселено позивача до вказаної квартири.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 753/9755/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6383/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Парамонов М.Л.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.