Справа № 308/7343/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2016 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Світлик О.М.,

при секретарі судового засідання Гайданді Г.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Свій позов мотивує тим, що 03.09.2013 року вона, ОСОБА_1 (до одруження - прізвище Грегор) зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_3, про що Виконавчим комітетом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області складено відповідний актовий запис № 16 від 03.09.2013 р. і видано свідоцтво про шлюб серії І-ФМ № 125933 від 10.04.2015 р.

Вказує, що від цього шлюбу у них є спільна дитина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-ФМ № 321274 від 23.04.2015 р.), який проживає разом з нею, що підтверджується довідкою ТзОВ «Житло-Сервіс» від 11.07.2016 р № 786.

Зазначає, що фактично її проживання однією сім'єю із відповідачем тривалий час уже припинено, вони не підтримують подружніх стосунків, втратили порозуміння між собою, шлюб існує лише формально. Спільне господарство ними разом з відповідачем не ведеться. Спору про поділ спільно нажитого майна у них з відповідачем нема. Переконана, що подальша реєстрація шлюбу між нею і відповідачем суперечитиме її інтересам та інтересам спільної дитини, які мають істотне значення, так як шлюб існує лише формально, подружніх відносин вони не підтримують. Спільну дитину просить залишити на її вихованні, так як дітям завжди краще з матірю.

Також зазначає, що відповідач не погоджується розірвати шлюб в порядку ст. 109 Сімейного кодексу України.

Строк на примирення просить не надавати.

В той же час заявляє вимогу про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної дитини, так як відповідач допомоги не надає, а батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Вказує, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, з огляду на що просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 1600 грн. на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття, так як на день подання позову, прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років в розрахунку на місяць згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 р. № 928-VIII встановлений в розмірі 1228 грн. Відповідач є здоровим і повноцінним чоловіком, має можливість працювати, тому він може і повинен сплачувати аліменти у такому розмірі.

На підставі наведеного, просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований 03.09.2013 року Виконавчим комітетом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за відповідним актовим записом № 16 від 03.09.2013 р. та присудити до стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1600,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав позов повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 03.09.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що 03 вересня 2013 року складений відповідний актовий запис № 16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФМ № 125933, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Ужгородському району реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області 10 квітня 2015 року.

У позивача з відповідачем є спільна дитина: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що 29.04.2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 501, що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 321274, виданого 23 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно з положеннями ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, на даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, про що свідчить зміст позовної заяви.

Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їхньої дитини, що має істотне значення, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню.

В судовому засіданні також встановлено, що відповідач є батьком малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 321274.

Як вбачається з довідки ТОВ «Житло-Сервіс» № 786 від 11.07.2016 року, гр. ОСОБА_1 проживає в м. Ужгород і зареєстрована постійно АДРЕСА_1 разом із сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3

Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України.

За ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 року № 928-VIII у 2016 році установлено прожитковий мінімум щодо дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1355 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як вбачається із позовної заяви позивача ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_3 має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.

Враховуючи вищевикладене, а також рівність обовязку батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України, з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 19 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Суд також вважає, що у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача сплачений останньою судовий збір в розмірі 551,20 грн., а також 551,20 грн. на користь держави.

На підставі ч. 3 ст. 209 та ч. 1 ст. 218 ЦПК України 22 листопада 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 23 листопада 2016 року.

Керуючись ст. ст. 10, 31, 60, 61, 88, 209, 174, 212-215, 218, 223, 294, 296, 367 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112, 115, 141, 180-182, 184, 191 СК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 03.09.2013 року виконавчим комітетом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за відповідним актовим записом № 16 від 03.09.2013 року, свідоцтво про шлюб від 10.04.2015 року серії I- ФМ № 125933 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2), аліменти на утримання спільної дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 19 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) до спеціального фонду Державного бюджету України 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили у відповідності до ч. 2 ст. 115 СК України надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом згідно з ч. 4 ст. 115 СК України є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Головуюча О.М. Світлик