АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого-судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Головачова Я.В.

за участю секретаря Горбачової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 26 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Президента України ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

В квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Президента України ОСОБА_3 та просив ухвалити рішення, яким зобов'язати Президента України відшкодувати моральну шкоду шляхом передачі у власність будівлі Адміністрації Президента України, що завдана актом дискримінації права на захист від неправомірних обмежень та права на повагу до особистої гідності у формі утиску, що призвів до суттєвого погіршення творчих здібностей потерпілого у формі втрати здатності створювати зображення тюльпанів акварельними фарбами.

Вказує, що 28 березня 2016 року Центральною виборчою комісією прийнято постанову №91 «Про визнання обраними народними депутатами України на позачергових виборах народних депутатів України 26 жовтня 2014 року в загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі ОСОБА_4, ОСОБА_5»

Зазначена постанова прийнята на підставі заяв народних депутатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та рішення №8-ПД і 9-ПД ХІІ Позачергового з'їзду ПАРТІЇ «БЛОК ПЕТРА ПОРОШЕНКА «СОЛІДАРНІСТЬ» від 25 березня 2016 року про дострокове припинення повноважень народних депутатів України ОСОБА_6 та ОСОБА_7

На переконання ОСОБА_2 зазначена постанова ЦВК прийнята з порушеннями, безпосередньо стосується його охоронюваних законом прав, а Президент України ОСОБА_3 не прийняв рішення про зупинення дії цієї постанови, що і стало підставою для звернення до суду із визначеними вимогами.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 09 червня 2016 року позовна заява залишена без руху. Підставами для залишення позову без руху судом зазначено відсутність обґрунтувань, з якими позивач пов'язує вимоги про передачу будівлі Адміністрації Президента України в якості відшкодування моральної шкоди, а також відсутність визначених позивачем додатків до позовної заяви.

Згідно даних зворотного повідомлення ухвалу суду отримано ОСОБА_2 11 серпня 2016 року.

У відповідь на зазначену ухвалу ОСОБА_2 надіслано «Вимогу до судді ...», у якій проводить правовий аналіз змісту ухвали суду та посилається на відсутність підстав для залишення позову без руху.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 26 серпня 2016 року, у зв'язку із невиконанням вимог ухвали від 09 червня 2016 року, позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_9 подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі посилається на порушенням норм процесуального права.

В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

На підставі ст.305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з'явились в судове зсідання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про визнання позовної заяви неподаною та її повернення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконано вимог ухвали про залишення без руху позовної заяви, поданої без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

З такими висновками колегія суддів погоджується.

Відповідно до частини 1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119,120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.119 ЦПК України позовна заява подається в письмовій формі.

Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Позовна заява, як форма звернення до суду, повинна відповідати встановленим законом вимогам. Дотримання вимог до форми позовної заяви повинно забезпечувати повне ознайомлення з її змістом, установлення питань, які потребуватимуть вирішення в ході розгляду справи та ухвалення судового рішення у справі.

Відповідачем є особа, яка, на думку позивача, має нести відповідальність, позивач самостійно визначає коло відповідачів за своїми вимогами, а суд при ухваленні рішення вирішує, чи повинна ця особа нести відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як роз'яснено в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення. Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Окрім того, в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України №5 від 25 травня 2001 року та №1 від 27 лютого 2009 року) роз'яснено, що відповідно до ст.137 ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. При недотриманні позивачем зазначених вимог настають наслідки, передбачені ст.139 ЦПК України.

Відтак, оскільки в позовній заяві не зазначено, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи відшкодування моральної шкоди у спосіб передачі йому у власність будівлі Адміністрації Президента, судом першої інстанції правомірно визначено відсутність обґрунтувань, з якими позивач пов'язує вимоги до Президента України про відшкодування моральної шкоди саме у визначений спосіб та надано строк для усунення таких недоліків.

Окрім того, законодавчо установлено обов'язок позивача подати визначені ним додатки до позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до позову, про що правомірно зазначено в ухвалі суду про усунення недоліків.

Як убачається з Опису вкладення до конверту, у якому позов надійшов до суду, та самих матеріалів позовної заяви, які не повернуті позивачу у зв'язку із оскарженням ухвали, до суду надійшли: позовна заява, її копія для відповідача, а також один компакт-диск на якому збережено додатки до позову. Додатками до позову зазначено:

1. Копія постанови ЦВК від 28.03.2016 р. №91 «Про визнання обраними народними депутатами України на позачергових виборах народних депутатів України 26 жовтня 2014 року в загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі ОСОБА_4, ОСОБА_5»

2. Копія Свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 30.03.2012 р. за № НОМЕР_1.

3. Копія звернення до суду від 30.04.2016 р. дружини ОСОБА_10 про суттєве погіршення творчих здібностей.

4. Копія звернення до суду від 30.04.2016 р. сина ОСОБА_9 про суттєве погіршення творчих здібностей.

Найменування зазначених додатків свідчить, що вони визначені позивачем як письмові докази, які повинні бути виконані на паперових носіях та у такій саме формі додані до позову.

Надання доказів в електронній формі на оптичних носіях чи інших електронних пристроях збереження інформації допускається, коли це викликано виключено механізмом сприйняття інформації, зокрема, це - звуко- і відеозаписи, а також інші форми втілення, дослідження яких може бути здійснено виключно за допомогою електронної техніки.

Окрім того, особи не вправі перекладати на суд свій обов'язок з підготовки доказів для приєднання їх до справи.

Відтак, неподання додатків до позову є порушенням ч.1 ст.120 ЦПК України, не усунення якого є також підставою для повернення позовної заяви.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання позовної заяви неподаною та її повернення позивачеві у відповідності до ч.2 ст.121 ЦПК України.

При цьому, колегія суддів уважає за необхідне зауважити, що за змістом ч.5 ст.121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Відповідно до ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 26 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Я.В. Головачов