Справа № 462/5645/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 року Залізничний районний м. Львова в складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря: Каралюс Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання виконавчого напису за №12315, вчиненого 20.06.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості, що виникла з кредитним договором №800003722 від 29.04.2008 року в розмірі 58951,18 доларів США, таким що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.06.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис за №12315, за яким ОСОБА_1 допустив прострочення платежів за укладеним 29.04.2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «Альфа-Банк» (правонаступник ПАТ «Альфа-Банк») кредитним договором №800003722 від 29.04.2008 року в розмірі 58951,18 доларів США. Однак, виконавчий напис не підлягає виконанню з підстав порушення вимог законодавства, зокрема, 21.04.2015 року постійно діючим Третейським судом Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський Фінансовим Союз» винесено рішення про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №800003722 від 29.04.2008 року. Дане рішення набрало законної сили, однак за заявою відповідача 20.06.2016 року було вчинено спірний виконавчий напис, що на його думку, є подвійним стягненням заборгованості.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності від 11.11.2016 року /а.с.57 позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити.

Відповідач ПАТ «Альфа-Банк», який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволені позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 29.04.2008року між ЗАТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого з 19.08.2009 року є ПАТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №800003722, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 57648 дол. США на строк 180 місяців /а.с.7-12/.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 21.04.2015 року із ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за кредитним договором №800003722 від 29.04.2008 року, а саме: за кредитом 1192957,92 грн., 43579,26 грн. за відсотками та 50811,07 грн. пені /а.с.13-15/.

20.06.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за заявою ПАТ «Альфа-Банк» вчинений виконавчий напис №12315 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №800003722 від 29.04.2008 року за період з 29.09.2014 року по 29.05.2016 року а саме: за кредитом 47802,07 дол.США, за відсотками 11149,11 дол.США, а всього 58951,18 дол.США /а.с.6/.

На підставі оспорюваного виконавчого напису 18.08.2016 року державним виконавцем Залізничного ВДВС м. Львова ГТУО у Львівській області постановою відкрито виконавче провадження та винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження /а.с.16, 17/.

Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до підпункту 2.3 п.2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Згідно з підпунктами 3.1-3.5 п.3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 і при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку.

Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, встановлено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Лише та обставина, що зазначена більша сума заборгованості за кредитом ніж у виконавчому написі чи наявність рішення третейського суду без належних доказів про набрання ним законної сили та звернення його виконання не свідчить про наявність спору.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України №6-158цс15 від 20.05.2015 року.

Суд критично ставиться до покликань представника позивача, що те, що наявність рішення третейського суду призводить до подвійного стягнення заборгованості за кредитним договором із ОСОБА_1, оскільки ні позивачем в позовній заяві, ні його представником в судовому засіданні не надано жодних належних доказів на підтвердження того, що вказане рішення третейського суду було звернуто до виконання.

Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Зі змісту ч.3 ст.61 ЦПК України вбачається, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено підставність та обґрунтованість своїх позовних вимог, а відтак, у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

При розподілі судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено, тому судові витрати не підлягають відшкодуванню відповідачем позивачу.

Керуючись ст.10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Ю.Л. Бориславський