АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2512/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 55 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 05 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Зернова компанія «Хорс» про стягнення заробітної плати та моральної шкоди.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_6 та його представника, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

01 серпня 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовною заявою до СТОВ «Зернова компанія «Хорс» про стягнення заробітної плати та моральної шкоди.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказував, що відповідно до наказу № 77-К від 24 квітня 2009 року він працював у Перервинцівському відділку СТОВ «Зернова компанія «Хорс» охоронником.

Згідно наказу № 133-К від 22 квітня 2015 року його було звільнено 22 квітня 2015 року за власним бажанням.

В період часу з квітня 2009 року по липень 2014 року він працював згідно графіків чергувань, а саме: 1 доба через 2 доби.

Фактично кожного місяця він відпрацьовував по 240-260 годин, хоча посадові особи СТОВ «Зернова компанія «Хорс» обліковували лише 164 години щомісяця. При цьому не враховувалися ні вихідні, ні святкові дні, а також робота у нічний та надурочний час.

В табелях обліку робочого часу йому проставляли 8-годинний робочий день і 2 вихідних, хоча фактично він заступав через 2 доби на чергування з 08 години ранку до 08 години ранку наступного дня.

Після кожного чергування він розписувався в журналі здачі чергування, крім того, через кожні 30 хв. він був змушений проходити перед камерою стеження. Кошти за перероблені години він не отримував, при звільненні з ним розрахунку також проведено не було.

Таким чином, у період з травня 2009 року по червень 2014 року фактично щомісяця він перепрацьовував 80 годин, які повинні бути оплачені йому у подвійному розмірі. Станом на 01 липня 2014 року відповідач має перед ним заборгованість по заробітній платі в сумі 75 524 грн. Він вважає, що оскільки до цього часу товариство не виплатило належну йому суму заробітної плати, воно повинно сплатити належні йому кошти.

Крім того, враховуючи, що відповідач порушив його право, не виплативши вчасно і в повному обсязі заробітну плату, вважає, що таким чином СТОВ «Зернова компанія «Хорс» також заподіяло йому моральну шкоду, оскільки по причині відсутності коштів, він не мав можливості повноцінно харчуватися, купувати необхідні речі повсякденного вжитку собі та родині, що суттєво порушило його нормальний життєвий уклад та вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральну шкоду оцінив в сумі 20 000 грн.

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 05 жовтня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення Драбівського районного суду Черкаського районного суду Черкаської області від 05 жовтня 2016 року як незаконне та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з слідуючих підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ст. 213 ЦПК України вказує, що рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед значення. Суд оцінює належність, допустимість достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме копії наказу № 77-к від 24 квітня 2009 року (а.с. 8) ОСОБА_6 24 квітня 2009 року був прийнятий на роботу та призначений на посаду охоронника у Перервинцівському відділку СТОВ «Зернова компанія «Хорс».

Також, судом було встановлено, що ОСОБА_6 22 квітня 2015 року було звільнено із займаної ним посади охоронника за власним бажанням, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією наказу № 113-к від 22 квітня 2015 року (а.с. 9).

Звертаючись до суду з позовною заявою (а.с. 2-5), позивач ОСОБА_6 в обгрунтування вимог свого позову вказував, що в період часу з квітня 2009 року по липень 2014 року він працював згідно графіків чергувань, а саме 1 доба через 2 доби. Тому, зазначав, що фактично, кожного місяця він відпрацьовував по 240-260 год., хоча посадові особи СТОВ «Зернова компанія «Хорс» обліковували лише 164 год. щомісяця. При цьому, не враховувалися ні вихідні, ні святкові дні, а також робота в нічний та надурочний час.

Вважав, що у зазначений ним період, він щомісяця перепрацьовував 80 год., які, відповідно до ст. 106 КЗпП України повинні бути оплачені йому в подвійному розмірі.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач, СТОВ «Зернова компанія «Хорс», має перед ним невиплачену заборгованість по заробітній платі в сумі 75 524 грн., які відповідач повинен був виплатити в день звільнення працівника.

Також, позивач вказував, що відповідач грубо порушив його право, не виплативши вчасно і в повному обсязі заробітну плату, тому завдав своїми незаконними діями моральної шкоди, яку позивач оцінює в 20 000 грн.

Всі зазначені суми, ОСОБА_6 просив суд стягнути з відповідача, СТОВ «Зернова компанія «Хорс» на свою користь, а також всі судові витрати по розгляду справи покласти на відповідача.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог (а.с. 118-119), суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що позивачем не надано обгрунтованих доводів в підтвердження своєї позовної заяви, крім того, судом було встановлено, що заробітна плата нараховувалась позивачу за наявністю даних про відпрацьований час, які містяться у табелі обліку використання робочого часу і порушень з боку відповідача щодо виплати заробітної плати позивачу судом не встановлено. Крім того, відмовляючи в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, районний суд вказав, що, оскільки позовна вимога про відшкодування моральної шкоди повязується позивачем з невиплатою заробітної плати, а так як позовні вимоги про стягнення заробітної плати задоволенню не підлягають, тому відмовив і в стягненні моральної шкоди.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою (а.с. 124-128), ОСОБА_6 вказав, що судом першої інстанції не правильно дано оцінку наданим доказам по справі, порушено норми матеріального та процесуального права при вирішенні спору, не враховано, що відповідачем СТОВ «Зернова компанія «Хорс» на протязі із квітня 2009 року по липень 2014 року порушувалися його трудові права, не взято до уваги, що він кожного місяця перепрацьовував понадурочний час, тому судове рішення підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про задоволення його позовних вимог.

Перевіряючи обгрунтованість доводів апеляційної скарги, законність та вмотивованість судового рішення районного суду, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є правильним, відповідає вимогам чинного законодавства, а доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими обставинами справи та наявними матеріалами справи і не дають підстав для зміни чи скасування рішення суду.

Як вже зазначалося вище, ОСОБА_6 24 квітня 2009 року був прийнятий на роботу на посаду охоронця СТОВ «Зернова компанія «Хорс» с. Перервинці, що підтверджується наказом № 77-к від 24 квітня 2009 року (а.с. 8) з посадовим окладом згідно штатного розпису.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЗУ «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108 роботодавець зобовязаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 65 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен вести облік надурочних робіт кожного працівника.

Ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996 передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Наказом Державного комітету статистики України від 25 грудня 2009 року № 489 затверджені типові форми первинної облікової документації зі статистики праці, серед яких є форма табелю обліку використання робочого часу та табелю робочого часу. Остання носить рекомендаційний характер та може бути змінена.

Як вбачається з розділу 5 Правил внутрішнього трудового розпорядку (а.с. 72) для робітників та службовців СТОВ «Зернова компанія «Хорс» встановлено пятиденний робочий тиждень з двома вихідними. Тривалість робочого часу працівників встановлюється 40 годин на тиждень. Час початку і закінчення роботи: понеділок-четвер з 08 год. 30 хв. до 17 год. 30 хв., пятниця з 08 год. 30 хв. до 16 год. 30 хв., перерва на обід з 12 год. 30 хв. до 13 год. 30 хв., вихідні дні субота, неділя.

Підпунктом 9 вказаного розділу (а.с. 72) на власника покладено обовязок організовувати облік приходу, початку та закінчення роботи.

Сторонами не спростовано тієї обставини, що з моменту початку своєї трудової діяльності в СТОВ «Зернова компанія «Хорс» і до 01 лютого 2014 року позивач працював згідно внутрішнього трудового розпорядку товариства з графіком роботи з 08 год. 30 хв. до 17 год. 30 хв. з перервою на обід.

Згідно наказу № 185 від 30 грудня 2013 року (а.с. 41) всіх охоронників Перервинцівського відділку СТОВ «Зернова компанія «Хорс» з 01 лютого 2014 року було переведено на роботу згідно затверджених графіків. Позивач ОСОБА_6 разом з іншими охоронниками ознайомився із вказаним наказом, про що поставив свій підпис в графі «ознайомлений з наказом».

Як вбачається з матеріалів справи, а саме наказу № 113-к від 22 квітня 2015 року (а.с. 9) ОСОБА_6 22 квітня 2015 року було звільнено із займаної посади за власним бажанням. Із наявної в матеріалах справи розписки ОСОБА_6 (а.с. 55) вбачається, що він 22 квітня 2015 року особисто отримав трудову книжку, про що особисто розписався в журналі обліку трудових книжок та ознайомився з наказом про звільнення.

ОСОБА_6 власноручно зазначив, що ніяких претензій до адміністрації товариства не має.

Також, судом встановлено, що в цей же день було здійснено кінцевий розрахунок всіх належних до виплати ОСОБА_6 сум.

Тому, з огляду на вищевикладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що в даному випадку підставою для нарахування заробітної плати є дані табелю обліку робочого часу, який відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників та службовців СТОВ «Зернова компанія «Хорс» був встановлений 40 годин на тиждень.

Крім того, колегія суддів при перевірці законності рішення районного суду враховує ту обставину, що судом першої інстанції було досліджено та проаналізовано акт, складений державною інспекцією з питань праці у Черкаській області за наслідками проведеної перевірки у СТОВ «Зернова компанія «Хорс».

Судом встановлено, що вищезазначена перевірка субєкта господарювання проводилася державною інспекцією з питань праці у Черкаській області в звязку із скаргою ОСОБА_6.

На підставі ст. 4 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» відповідно до направлення № 1726 (а.с. 42) державному інспектору праці ОСОБА_7 доручено проведення позапланової перевірки на предмет додержання вимог з питань праці СТОВ «Зернова компанія «Хорс». Вказане направлення для перевірки оформлене на підставі наказу № 223-Н від 18 грудня 2013 року.

Відповідно до акту перевірки № 23-08-19/019 від 02 липня 2013 року (а.с. 43-48) та копії відповіді інспекції позивачу за результатами перевірки № 23-я1053/08-19 від 13 лютого 2014 року (а.с. 67) вбачається, що нарахування заробітної плати проводилося за табелями обліку використання робочого часу, за фактично відпрацьований час. Виконання роботи охоронниками у надурочний час та нічний час, святкові та неробочі дні не виявлено. За відсутністю охоронників, стан на обєктах охорони відстежується через камери відеостеження та цілодобовою охороною, яка здійснюється працівниками ТОВ «Варта» за укладеним договором.

Крім того, постановою начальника СВ Драбівського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_8 від 29 квітня 2015 року (а.с. 65-66) закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 14 березня 2014 року за повідомленням ОСОБА_6 про порушення трудових прав за невиплату заробітної плати за нічні чергування за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Тому, з урахуванням вищевстановлених обставин, враховуючи, що сторонами не надано доказів визнання акту державної інспекції з питань праці у Черкаській області № 23-08-19/019 від 02 липня 2013 року неправомірним та не надано доказів того, що постанова СВ Драбівського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_8 від 29 квітня 2015 року про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення скасована у визначеному порядку, колегія суддів вважає висновок районного суду в частині встановлення факту відсутності порушень трудових прав СТОВ «Зернова компанія «Хорс» правильним. Сторони не надали ні в суді першої ні в суді апеляційної інстанції обгрунтованих доказів, які б його спростували.

Посилання апелянта в своїй апеляційній скарзі на те, що судом, при розгляду справи не прийнято до уваги графік руху жетонів та схему руху охорони по тваринницькій фермі с. Перервинці не може бути взято до уваги, оскільки позивачем не наведено доказів, яким внутрішнім документом відповідача визначено порядок їх складання та чи наділений старший охоронник правом їх підписувати. Районним судом встановлено, що самі графіки не містять точної назви установи в якій вони складені, журнали рапортів прийому і здачі чергування на Перервенцівській тваринній фермі та журнал прийому-передачі матеріальних цінностей не прошнуровані та не пронумеровані, якими документами передбачено їх ведення на підприємстві, ким і коли затверджені їх форми позивачем не вказано, а тому вони не можуть бути визнані судом обгрунтованими доказами по справі. Крім того, при огляді вказаних доказів в суді апеляційної інстанції встановлено, що вони не місять даних про понаднормову роботу позивача.

Оскільки висновок районного суду про відмову в задоволенні позову в частині стягнення заробітної плати є законним, а позовна вимога про відшкодування моральної шкоди повязана з невиплатою заробітної плати відповідачем, тому, на думку колегії суддів, районним судом правомірно відмовлено й в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно визначено правову природу спірних правовідносин, позивачем не надано обгрунтованих та підтверджуючих доказів в обгрунтування своїх позовних вимог, а тому висновок районного суду є правильним і скасуванню не підлягає.

Крім того, колегією суддів під час рогляду справи в суді апеляційної інстанції було вивчено та надано належну оцінку доводам апеляційної скарги, враховано доводи в підтвердження та заперечення вимог апеляційної скарги і визнано, що підстав, які б давали право для зміни чи скасування рішення суду апелянтом не наведено.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 05 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Зернова компанія «Хорс» про стягнення заробітної плати та моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :