У х в а л а

іменем україни

23 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

АмелінаВ.І., Дербенцевої Т.П., КасьянаО.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить ј частина домоволодіння з господарчими будівлями та спорудами № 88/90 по вул. Переможців у м. Дніпропетровську. ЇЇ чоловіку ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, також належала ј частина вказаного домоволодіння. За життя останнього між ними склалися неприязні стосунки, виникали сварки та останній вигнав її з вказаного будинку, після чого став проживати зі своєю знайомою ОСОБА_5 Посилаючись на те, що після смерті чоловіка відповідач чинить їй перешкоди у користуванні належною їй частиною спірного будинку, що полягає у неможливості потрапити до вказаного будинку, та на те, що відповідач проживає у будинку без належних правових підстав, просила суд зобов'язати ОСОБА_5 не чинити їй перешкоди у праві користуванні власністю, а саме, ј частиною домоволодіння по АДРЕСА_1, шляхом вселення її до вказаного будинку.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2015 року, позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_5 усунути ОСОБА_4 перешкоди у праві користування власністю ј частиною домоволодіння АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_4 до вказаного домоволодіння.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У силу вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖКУкраїнської РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із доведеності позовних вимог.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судами правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судів першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Амелін Т.П. Дербенцева О.П. Касьян