РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/3944/16-ц

пр. № 2/759/2789/16

13 липня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С., за участю секретарів судового засідання Самайди А.В., Борисенко А.М., Фещук Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань цивільну справу за позовом ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» 10.03.2016 року звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП в порядку регресу, в якому просило стягнути з відповідача 31000,00 грн. збитків у зв'язку із виплатою страхового відшкодування в порядку регресу та 1378,00 грн. судового збору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 28.06.2013 року о 20 год. 40 хв. зі сторони с. Гореничі в напрямку с. Стоянка на а/д Київ-Чоп відбулася ДТП за участю автомобіля «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача - ОСОБА_1, та автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2.

На момент ДТП діяв договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (у формі полісу) №АЕ/1028118, строк дії якого з 15.12.2012 р. по 14.12.2013 р., за яким ПрАТ «СК «Статус» було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного ТЗ «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_2.

Згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.09.2013 року винним у вказаній ДТП визнано ОСОБА_1

В результаті згаданої ДТП було пошкоджено також вищезгадані транспортні засоби.

14.10.2013 року до ПрАТ «СК «Статус» із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся власник пошкодженого автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1, 05.07.2013 року проведено його огляд, та складено звіт № 1028/3 про оцінку автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1, згідно якого матеріальний збиток пошкодження транспортного засобу становить 84056,00 грн.

04 листопада 2013 року між ПрАТ «СК «Статус» та власником ТЗ «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 укладено угоду про врегулювання збитку щодо погашення заборгованості по сплаті страхового відшкодування за полісом №АЕ/1028118 від 15.12.2012 року, згідно до п.1 якого сторони дійшли згоди, що сума страхового відшкодування по випадку, який стався 28.06.2013 року з автомобілем «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1, складає 31000,00 грн..

18.12.2013 року страховиком з урахуванням даних договорів було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 31000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4267 від 18.12.2013 року.

22.01.2014 року ПрАТ «СК «Статус» направило відповідачу регресну вимогу, проте, остання залишилась без виконання зі сторони відповідача.

28.04.2014 року між ПрАТ «СК «Статус» та ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ПрАТ «СК «Статус» відступив на користь ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ», своє право вимоги за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (у формі полісу) №АЕ/1028118, строк дії якого з 15.12.2012 р. по 14.12.2013 р., за яким ПрАТ «СК «Статус» було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного ТЗ «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_2.

03.10.2014 року з метою досудового врегулювання даного спору, позивач надіслав відповідачу регресну вимогу, проте, остання залишилась без виконання зі сторони відповідача, що змусило позивача звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

У судові засідання 17.05.2016 року, 15.06.2016 року та 13.07.2016 року представник позивача не з'явився та подав до суду заяви у яких підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, а розгляд справи просив провести без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач до суду тричі не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 28.06.2013 року о 20 год. 40 хв. зі сторони с. Гореничі в напрямку с. Стоянка на а/д Київ-Чоп відбулася ДТП за участю автомобіля «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача - ОСОБА_1, та автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2.

На момент ДТП діяв договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (у формі полісу) №АЕ/1028118, строк дії якого з 15.12.2012 р. по 14.12.2013 р., за яким ПрАТ «СК «Статус» було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного ТЗ «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 6).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.09.2013 року винним у вказаній ДТП визнано ОСОБА_1 (а.с. 44).

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1, 05.07.2013 року проведено його огляд, та складено звіт № 1028/3 про оцінку автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1, згідно якого матеріальний збиток пошкодження транспортного засобу становить 84056,00 грн. (а.с. 10-21).

04 листопада 2013 року між ПрАТ «СК «Статус» та власником ТЗ «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 укладено угоду про врегулювання збитку щодо погашення заборгованості по сплаті страхового відшкодування за полісом №АЕ/1028118 від 15.12.2012 року, згідно до п.1 якого сторони дійшли згоди, що сума страхового відшкодування по випадку, який стався 28.06.2013 року з автомобілем «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1, складає 31000,00 грн. (а.с. 38).

18.12.2013 року страховиком з урахуванням даних договорів було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 31000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4267 від 18.12.2013 року (а.с. 42).

22.01.2014 року ПрАТ «СК «Статус» направило відповідачу регресну вимогу, проте, остання залишилась без виконання зі сторони відповідача.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

28.04.2014 року між ПрАТ «СК «Статус» та ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ПрАТ «СК «Статус» відступив на користь ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ», своє право вимоги за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (у формі полісу) №АЕ/1028118, строк дії якого з 15.12.2012 р. по 14.12.2013 р., за яким ПрАТ «СК «Статус» було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного ТЗ «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 52-55).

В позовній заяві представник позивача посилається на те, що відповідачем ОСОБА_1 в порушення вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності» та умов зазначених у полісі, не було повідомлено страховика ПрАТ «СК «Статус» про страховий випадок, з посиланням на пп. 33.1.4 п.33.1. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просить стягнути з відповідача в порядку регресу понесені збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Актом цивільного законодавства, що регулює правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем внаслідок укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (у формі полісу) №АЕ/1028118, строк дії якого з 15.12.2012 р. по 14.12.2013 р. є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Вказаний Закон регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, а також, містить виключний перелік підстав, за якими у страховика після виплати страхового відшкодування виникає право подати регресний позов до страхувальника, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до пп. 38.1.1. ґ) п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Тобто, зазначена стаття передбачає наявність права у страховика на пред'явлення регресного позову, внаслідок порушення особою обов'язку визначеному у пп. 33.1.2. п. 33.1 ст. 33 Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Частиною 2 ст. 214 ЦПК України встановлено, що при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу.

Так, Верховним Судом України у постанові від 12.02.2014 року у справі №6-1ЦС14 зроблено правовий висновок, про те, що виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції з 18 вересня 2011 по 8 січня 2012 року), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП.

Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову.

Факт неповідомлення страховика у строки передбачені Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено під час розгляду справи.

Враховуючи зазначені обставини та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними і обґрунтованими, а отже такими, які слід задовольнити.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1378,00 грн., сплаченого позивачем згідно платіжного доручення №45 від 24.02.2016 року (а.с. 4).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1077, 1191 ЦК України, ст.ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 61, 88, 169, 179, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: не відомий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ», м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, 14-А/22, МФО 300647, , суму страхового відшкодування в порядку регресу, за страховим випадком від 28.06.2013 року у розмірі 31000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: не відомий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ», м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, 14-А/22, МФО 300647, , судові витрати у справі у вигляді судового збору: 1378,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. Ключник