Справа № 2-6308/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2016 року м..Рівне

Рівненський міський суд в особі судді Кучиної Н.Г.

з участю: секретаря судового засідання Соломон О.М.

державного виконавця Ковтунець Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського міського суду звернувся державний виконавець відділу державної виконавчої служби Рівненського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 з поданням, в якому, посилається на те, що на виконанні у відділі державної виконавчої - служби Рівненського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження по виконанню виконавчого листа по справі № 2-6308 від 20.07.2012 року виданого Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 500 грн. щомісячно, починаючи з 07 грудня 2011 року і до повноліття дитини, та за ОСОБА_2 рахується заборгованість по сплаті аліментів в сумі 19 103 грн. 22 коп.

Посилаючись на положення Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_2, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язання за рішенням суду.

В судовому засіданні державний виконавець Ковтунець Ю.С. подання підтримала з мотивів у ньому наведених та пояснила, що 06.02.2013 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-6308, виданого Рівненським міським судом 20.07.2012 року. Постанова про відкриття виконавчого провадження 08.02.2013 року була надіслана ОСОБА_2 рекомендованим повідомленням, що підтверджується витягом з журналу відправки кореспонденції та квитанцією РД УДППЗ «Укрпошта», проте даних про отримання боржником вказаної постанови немає. Державним виконавцем було перевірено майновий стан боржника, за його наслідками зареєстрованого майна за боржником не виявлено. 01.12.2014 року на майно боржника було накладено арешт. 14.11.2015 року на адресу боржника направлялася повістка, але докази про її отримання у державного виконавця також відсутні. На даний час він за місцем проживання відсутній, що підтверджується копією акта державного виконавця від 02.12.2015 року. 09 грудня 2015 року на адресу боржника цінним листом було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження, вимога та розрахунок заборгованості, однак вказаний лист ОСОБА_2 отриманий не був, а повернувся з відміткою про повернення у зв"язку із закінченнм терміну зберігання. З огляду на те, що за ОСОБА_2 рахується заборгованість по сплаті аліментів в сумі 19 103 грн. 22 коп., він має закордонний паспорт, є необхідність обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Розглянувши подані заявником документи і матеріали, вислухавши пояснення, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується подане подання, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої - служби Рівненського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження по виконанню виконавчого листа по справі № 2-6308 від 20.07.2012 року виданого Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 500 грн. щомісячно, починаючи з 07 грудня 2011 року і до повноліття дитини та за таких обставин за ОСОБА_2 рахується заборгованість по сплаті аліментів в сумі 19 103 грн. 22 коп.Боржник - ОСОБА_2 зобов'язання, покладені на нього судовим рішенням належним чином не виконує.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Пунктом 18 статті 11 Закону України „ Про виконавче провадження" передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

З матеріалів справи випливає, що у даний час вказаний виконавчий лист перебуває на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції.

У відповідності до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, встановлений порядок звернення державного виконавця з поданням до суду щодо обмеження у праві виїзду за межі України та заборони в'їзду в Україну у разі невиконання боржником своїх зобов'язань. Вказаний нормативно-правовий акт передбачає, що подання державного виконавця повинно містити, зокрема, підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Проте, в поданні державного виконавця державної виконавчої служби Рівненського міського управління щодо обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України взагалі нічого не зазначено про те, в чому саме полягає ухилення останнього від виконання своїх зобов'язань та чим доводиться цей факт. В судовому засіданні державний виконавець також нічого не зазначив.

Доводи державного виконавця Ковтунець Ю.С. про те, що за ОСОБА_2 рахується заборгованість по сплаті аліментів не заслуговують на увагу, оскільки сам по собі факт не виконання боржником свого обов'язку по погашенню боргу не може свідчити про ухилення останнього від виконання своїх зобов'язань.

Крім того, з наданого державним виконавцем розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_2 частково сплачує аліменти, зокрема останній платіж було здійснено у вересні 2015 року.

Факти ухилення ОСОБА_2 від виконання судового рішення, при розгляді подання, підтвердження не знайшли, оскільки жодні докази вручення викликів боржнику в матеріалах виконавчого провадження відсутні.

Міністерство юстиції України та Адміністрація Державної прикордонної служби України у своєму листі «Щодо запровадження єдиного порядку застосування державними виконавцями деяких норм чинного законодавства» від 27.05.2008р. № 25-32/463, № 25-5347, аналізуючи норми чинного законодавства, звернуло увагу на те, що підставою для обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України є наявність в особи невиконаних зобовязань, покладених на неї судовим рішенням.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування та право вільно залишати територію України, за винятком випадків, які встановлюються законом.

Суд визнає, що обмеження вказаного конституційного права особи може бути допущено лише у виключних випадках і при наявності достатніх підстав, встановлених законом.

При цьому суд враховує, що державним виконавцем у поданні не наведено жодних підстав та обґрунтувань для застосування, щодо боржника такого заходу, як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. Не зазначено у поданні і тих обставин, яким чином обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України може сприяти виконанню судового рішення, чи навпаки, що невжиття такого заходу створить перешкоди у здійсненні виконавчого провадження.

Отже, доказів, які б свідчили про те, що державний виконавець вжив всіх необхідних заходів для виконання виконавчого листа; а також доказів того, що боржник умисно ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань, матеріали справи не містять. Державний виконавець відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України не навів у своєму поданні наявність умислу та факти ухилення боржника від виконання зобов'язання, хоч тягар доказування обставин ухилення боржника від виконання зобов'язань покладається саме на державного виконавця.

Таким чином, підстави для задоволення подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відсутні.

Керуючись ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», ст.ст. 210, 293, 377-1 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Кучина Н.Г.