АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7491/16 Справа № 187/711/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Караул О. А. Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Пищиди М.М., Петешенкової М.Ю.

за участю секретаря - Григор'євої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2016 року позов ОСОБА_5 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 84 201 грн. 98 коп. Розподілено судові витрати.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, відповідач ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7, виданого 12.06.2013 року Дніпродзержинським ВРЕР ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області позивачу ОСОБА_5, на праві приватної власності, належить автомобіль марки Ford модель Fiesta 1.1 номер шасі НОМЕР_4, 2013 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно постанови Петриківського районного суду Дніпропетровської області, від 18.04.2016 року, у справі про адміністративне правопорушення № 187/325/16-п, встановлено, що ОСОБА_4, керуючи автомобілем Мерседес Бенц 300D, н.з. НОМЕР_5, не вибрав безпечну швидкість руху та безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Форд Фієста, н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_5, який рухався у попутному напрямку. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, через що автомобілі зазнали механічних ушкоджень. ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнений до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу про адміністративні правопорушення, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на 6 місяців.

ОСОБА_5 надав суду товарний чек № 08/0416, від 11.04.2016 року, за послугу розрахунку розміру збитку автомобілю Форд Фієста, д.н. НОМЕР_1, де замовником виступав ОСОБА_5, на загальну суму 600,00 грн.

Згідно договору № 07/04-2016ФЛ, на проведення незалежного автотоварознавчого дослідження по оцінці автотранспорта, від 07.04.2016 року, що укладено між ПП «ОСОБА_7.» та ОСОБА_5, вартість робіт за виїзд до місця огляду пошкодженого транспортного засобу та проведення незалежного авто товарознавчого дослідження складає 600,00 грн.

Позивачем долучено копію розрахункової квитанції, від 08.04.2016 року, що видано ФОП ОСОБА_8, відповідно до якої вартість доставки автомобіля Форд, д.н. НОМЕР_1, м.Дніпродзержинськ, склала 400,00 грн. Також, долучено свідоцтво про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_8, запис про державну реєстрацію № 2 008674 та витяг з реєстрації платників єдиного податку, від 25.06.2015 року, ФОП ОСОБА_8

Надано звіт ПП ОСОБА_7, № 08-04-16-1Р, про оцінку транспортного засобу, Форд Фієста, р.н. НОМЕР_1, де замовником виступає ОСОБА_5 У звіті наведено розрахунки, згідно яких вартість матеріального збитку, завданого власнику легкового автомобіля Форд Фієста, р.н. НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 132 201,98 грн.

ОСОБА_5 надав копії сертифікату суб'єкта оціночної діяльності, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 566, посвідчення аварійного комісара (свідоцтво № 103) та посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача ОСОБА_7

Також, в матеріалах справи наявна фототаблиця вказаної ДТП.

Відповідно до виписки по картці від ПАТ КБ «Приватбанк», від 22.07.2016 року, ОСОБА_5, на карту № НОМЕР_6, від АСК «Омега» було перераховано страхове відшкодування (АЕ/6293672 ОСОБА_4 НОМЕР_3), згідно акту 4220-ЦВ, від 15.06.16, у розмірі 48 755,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх законності і обґрунтованості та наявності правових підстав для їх задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними. Між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, довіреність, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України закріплено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних засадах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Доводи апеляційної скарги щодо завищення вартості відновлювального ремонту суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 58 ЦПК України закріплено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані їх сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України.

Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до зазначених вимог закону апелянтом не надано достатніх доказів щодо вартості ремонту автомобіля та необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.

Доводи апелянта щодо його незгоди з визначеним розміром збитків та до того, що судом першої інстанції йому не роз'яснювалися права на проведення судової експертизи, спростовується матеріалами справи, а саме журналом судового засідання від 22 серпня 2016 року, в якому відповідач ОСОБА_4 був присутній в судовому засіданні, суд роз'яснив сторонам їх права та обов'язки, відповідно до ст.27 ЦПК, про що свідчить журнал судового засідання (а.с.43-44), зауважень на який відповідачем не подавалося. Ані в суді першої інстанції, ані в апеляційній скарзі апелянтом не ставилося питання про призначення відповідної експертизи.

Таким чином, доводи позивача щодо розміру спричинених збитків, жодним належним та допустимим доказом, з боку відповідача, не спростовано.

За таких обставин, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, таким, що відповідає ст.213, 214 ЦПК, а тому воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - відхиленню.

Керуючись ст.307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: