н/п 2/490/1277/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Мамаєвої О.В., при секретарі Баришніковій І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участі третіх осіб - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ :

08 лютого 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів та просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно, яке складається з будівельних матеріалів та обладнання, які були використані при будівництві житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Молодіжна 13 в м.Миколаєві та визнати за нею право забудовника житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Молодіжна 13 в м.Миколаєві з правом введення в експлуатацію та отримання документа, що посвідчує право власності на нього.

В подальшому позивач уточнила позовні вимоги та просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно, яке складається з будівельних матеріалів та обладнання, які були використані при будівництві житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Молодіжна 12 в м.Миколаєві та визнати за нею право забудовника житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Молодіжна 12 в м.Миколаєві з правом введення в експлуатацію та отримання документа, що посвідчує право власності на нього. В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказала, що у квітні 1976 року рішенням №96 виконкому Тернівської селищної ради депутатів трудящих Центрального раойну м.Миколаєва ОСОБА_10 була відведена земельна ділянка площею 470 кв.м. по вулиці Молодіжна 13 в м.Миколаєві для індивідуального будівництва житлового будинку. На вказаній земельній ділянці ОСОБА_10 побудував будинок з господарськими та побутовими будівлями, проте право власності на це домоволодіння він не оформив.

26 квітня 2004 помер чоловік позивача ОСОБА_10, 20 лютого 2014 року позивач звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, нотаріусом була винесена відмова у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заявником не було надано документів, підтверджуючих право власності на спадкове майно. Виходячи з вищевикладеного позивач просила суд позов задовольнити. В судових засіданнях до участі у справі в якості третіх осіб були залучені ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9. У судове засідання 16 листопада 2016 року сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, просила суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що позовні вимоги визнає.

Судом було роз'ясненно відповідачу наслідки визнання позову, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Третя особа ОСОБА_9 в судове засідання не з'явився надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував.

Треті особи ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не з'явились, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили.

Суд, дослідивши матеріали справи, спадкову справу № 930/04 до майна ОСОБА_10 померлого 26.04.2004 року, інвентарну справу № 2220 по вул. Молодіжній 13 в м.Миколаєві та інвентарну справу № 2634 по вул. Молодіжній 12 в м.Миколаєві, вважає, що позовні вимоги обґрунтованні та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 22.04.1978 року ОСОБА_10 та ОСОБА_12 уклали шлюб, після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище чоловіка - ОСОБА_1 /а.с.10/. Від шлюбу мають дітей - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.7/ та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.8/.

30 червня 2007 року ОСОБА_13 уклала шлюб з ОСОБА_14, після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище чоловіка - ОСОБА_14 /а.с.9/.

26 квітня 2004 року ОСОБА_10 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії 1-ФП № 192109 /а.с.11/.

25 жовтня 2004 року до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори звернулась ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини, після смерті її чоловіка ОСОБА_10 /а.с.36/.

26 жовтня 2004 року ОСОБА_2 та ОСОБА_13 звернулися до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від належної їм долі спадкового майна на користь дружини померлого ОСОБА_1 /а.с.39 оборот/.

20 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке складається з житлового будинку № 12, який знаходиться за адресою: м.Миколаїв, вул.Молодіжна, проте державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, оскільки документів підтверджуючих право власності спадкодавця на вказане майно, надано не було /а.с.12/. 08 квітня 1976 року ОСОБА_10 рішенням № 96 виконкому Тернівської селищної ради депутатів трудящих Центрального раойну м.Миколаєва була відведена земельна ділянка площею 470 кв.м. по вулиці Молодіжна 13 для індивідуального будівництва житлового будинку /а.с.16/. Згідно акту від 05.05.1976 року ОСОБА_10 було відведено земельну ділянку площею 470 кв.м. по вулиці Молодіжна 13 в м.Миколаєві для будівництва /а.с.15/. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 12 по вулиці Молодіжній в м.Миколаєві власником вказаного будинку є ОСОБА_10 /а.с.18-21/. Згідно довідки наданою КП ММБТІ від 21.03.2012 року, право власності на житловий будинок по вулиці Молодіжній 12 (старий номер 13) в м.Миколаєві ні за ким не зареєстровано, згідно рішення № 96 твід 08.04.1976 року Тернівської селищної Ради земельна ділянка надана ОСОБА_10 /а.с.17/.

З наданих матеріалів справи вбачається розбіжність адреси спадкового майна в правовстановлюючих документах.

Так, згідно до інформаційної довідки № 65055495 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 04.08.2016 року, власниками житлового будинку № 13, який розташований за адресою: м.Миколаїв, вул. Молодіжна є ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 /а.с.89-90/.

Проте, згідно довідки яка надана державним архівом Миколаївської області, рішеннями виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів від 11.03.1984 року № 264 "Про перейменування ряду вулиць м.Миколаєва", від 22.03.1985 року "Про перейменування ряду вулиць та перенумерування будинків", а також рішення виконкому Тернівської селищної ради народних депутатів № 43 від 26.04.1985 року "Про перепрописку громадян, проживають на перейменованих вулицях" додатків про перенумерацію будинку немає, тому підтвердити зміну нумерації будинку № 13 по вулиці Молодіжній (селище Тернівка) на № 12 неможливо /а.с.71/.

Згідно інформаційної довідки № 72173264 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 03.11.2016 року, власниками житлового будинку № 12 по вул.Молодіжна (Тернівка) (стара назва вулиці Серебрича м.Миколаїв), є ОСОБА_5

Згідно довідки, яка надана відділом соціально-економічного розвитку мкр.Тернівка Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, в мкр. Тернівка Центрального району м.Миколаєва було змінено вул.Молодіжна (названа рішенням Коларівської селищної ради № 33 від 12.05.1993 року), яка розташована між вулицею Дачною та вулицею ОСОБА_15 на вулицю Серебрича, згідно рішення Миколаївської міської ради народних депутатів № 5/19 від 21.04.2011 року. Вулиця Молодіжна (Київський в'їзд) зміні не підлягала /а.с.117/.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із наступного. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивач, як дружина ОСОБА_10, звернулася до нотаріуса у встановлені законом строки із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття прававласності не встановлена судом.

Згідно до п.7,8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позову про визнання права власності в порядку спадкування та про надання позивачу права забудовника з правом введення об'єкта нерухомого майна в експлуатацію та отримання свідоцтва про право власності, право на державну реєстрацію права власності житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, що розташований за адресою: м.Миколаїв, вул.Молодіжна 12, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, в зв'язку з чим підлягають задоволенню. Керуючись ст. ст. З, 4, 10, 11, 30, 60, 88, 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участі третіх осіб - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання права власності на спадкове майно -задодовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на спадкове майно, яке складається з будівельних матеріалів та обладнання, які були використані при будівництві житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Молодіжна 12 в м.Миколаєві в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10, який помер 26.04.2004 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 право забудовника житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Молодіжна 12 в м.Миколаєві з правом введення в експлуатацію та отримання документа, що посвідчує право власності на нього.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О.В.Мамаєва