Справа №442/4318/16-ц
Провадження №2/442/1572/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі :

головуючого - судді Дубеля Р.М.

з участю секретаря - Півали І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 з участю третьої особи: Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 25 червня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, відповідно до якого відповідачка отримала в користування кредитні кошти та зобов'язався їх повернути з урахування нарахованих процентів за користування.

Також відповідно до вищезазначеного Кредитного договору в якості забезпечення виконання зобов'язань відповідачка надала Банку в приватне обтяження автомобіль марки SEAT, модель Cordoba, 2007 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить їй на праві власності, відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, виданого 22.06.2007р. та зареєстрованого в УДАІ ГУ МВС України в м. Києві.

20 квітня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено Договір факторингу № 17, відповідно до якого, останній набув право Нового кредитора до ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 25.06.2007 року та права нового Заставодержателя здійснивши заміну в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

В порушення взятих на себе за Кредитним договором зобов'язань та вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України у ОСОБА_1 виникла заборгованість перед Банком, яка згідно із рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05.03.2014 р. по цивільній справі № 753/19242/13-ц (провадження № 2/753/1008/14) за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором становить у загальному розмірі 119 296,23 грн. та судового збору у розмірі 1 192,96 грн., а всього - 120 489,19 грн. (сто двадцять тисяч чотириста вісімдесят дев'ять гривень 19 копійок).

У подальшому, по даній справі Апеляційним судом м. Києва 13 жовтня 2015 року було постановлено ухвалу (апеляційне провадження № 22-ц-796/13815/2015), якою замінено сторону виконавчого провадження стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором.

Станом на час звернення з даною позовною заявою до суду заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором становить в загальному розмірі 394 394,49 грн. (триста дев'яносто чотири тисячі триста дев'яносто чотири гривні 49 копійок).

Вважає, що згідно із ст. 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Однак, зазначає, що відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 48221305 від 03.11.2015року вбачається, що окрім приватного обтяження Позивача, в реєстрі обтяження відносно предмету застави наявне публічне обтяження Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №43665903 від 01.08.2014 року, об'єктом обтяження якого є - все рухоме майно боржника - ОСОБА_1.

Таким чином, оскільки, накладення арешту вищевказаний автомобіль, що належить відповідачу та перебуває у заставі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» порушує права останнього на задоволення вимог за рахунок предмету застави позивач просить звільнити заставне майно з-під арешту.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та підтримання позову.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. При таких обставинах суд розглянув справу у їх відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 25 червня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, відповідно до якого відповідачка отримала в користування кредитні кошти в сумі 19485,00 дол. США та зобов'язався їх повернути з урахування нарахованих процентів за користування. Відповідно до вищезазначеного Кредитного договору в якості забезпечення виконання зобов'язань відповідачка надала Банку в приватне обтяження автомобіль марки SEAT, модель Cordoba, 2007 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить їй на праві власності, відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, виданого 22.06.2007р. та зареєстрованого в УДАІ ГУ МВС України в м. Києві. Відомості про оформлення застави було внесено в Державний реєстр обтяжень рухомого майна № 5209839. Заставна вартість предмету застави склала 98400,00 грн. Постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження: №43665903 від 01.08.2014 року, винесеної Відділом ДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві, №492/3 від 20.01.2010 року, винесеної при виконанні виконавчого листа №2-3798 від 24.11.2009 року, ВП №16181915, відділом ДВС Дарницького РУЮ м. Києва та згідно постанови №295/3 від 25.02.2015 року, винесеної при виконанні виконавчого листа №753/19242/13 від 29.04.2014 року, ВП №466657655, відділом ДВС Дарницького РУЮ м. Києва на вищевказане майно було накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В силу ст. 19 Закону України Про заставу, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи відсотки, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ст. 20 Закону України Про заставу, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Відповідно до положень ст.ст. 589, 590 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, що здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити фактору своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Так, згідно вищезазначеної норми закону 20 квітня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено Договір факторингу № 17, відповідно до якого, останній набув право нового кредитора до ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 25.06.2007 року та права нового заставодержателя, забезпеченого заставою транспортного засобу марки SEAT, модель Cordoba, 2007 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1

Також вимогами ч. 3 ст. 28 Закону 24 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" закріплено, що якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись при цьому рівними правами, на засадах змагальності, згідно ст. 10 ЦПК України.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, враховуючи кредитно-заставний договір та відповідно договір відступлення права вимоги, норму ст. 328 Цивільного кодексу України, вказаний договір, у випадку невиконання заставодавцем зобов'язання, забезпеченого заставою, є підставою для виникнення у позивача права власності на предмет застави.

Зважаючи на існування вказаного вище боргу по кредитному договору та враховуючи вартість спірного заставленого майна, у сторін по договору застави існувало право передачі - прийняття спірного майна у власність, оскільки сума непогашеного боргу по кредиту не є меншою від суми вартості заставленого майна, яке є предметом позову.

Згідно з п. 1 ст. 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та їх обтяжень" якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог.

Пріоритет публічного обтяження встановлюється з моменту його реєстрації. Зареєстровані публічні обтяження не мають пріоритету над обтяженнями того ж рухомого майна, які були зареєстровані раніше моменту реєстрації публічного обтяження, а також обтяженнями, які мають вищий пріоритет згідно з правилами, встановленими розділом III цього Закону (ч.2 ст.39 вказаного Закону).

Враховуючи, наведене, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд прийшов до висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 224 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Звільнити з-під арештів автомобіль марки SEAT, модель Cordoba, 2007 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1, накладених на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №43665903 від 01.08.2014 року, винесеної Відділом ДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві, постанови №492/3 від 20.01.2010 року, винесеної при виконанні виконавчого листа №2-3798 від 24.11.2009 року, ВП №16181915, відділом ДВС Дарницького РУЮ м. Києва та згідно постанови №295/3 від 25.02.2015 року, винесеної при виконанні виконавчого листа №753/19242/13 від 29.04.2014 року, ВП №466657655, відділом ДВС Дарницького РУЮ м. Києва.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Дубель Р.М.