26.01.2016 Справа № 756/9481/15-ц
Провадження №2/756/1166/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Камбулова Д.Г.

при секретарі Ковган О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою суду від 25 січня 2016 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, залишено без розгляду.

В обґрунтування свого позову позивачка ОСОБА_1 зазначила, що спірна двокімнатна квартира АДРЕСА_1 належала позивачу ОСОБА_3,на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 9 лютого 2007 року, виданого на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 29 січня 2007 року № 163-С.

01.06.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Славутського міського нотаріального округу Хмельницької області Шкапій В.Я. (зареєстровано в реєстрі за № 1097), згідно з яким ОСОБА_1 стала власником спірної квартири АДРЕСА_1. 10 вересня 2010 року зі згоди колишнього власника ОСОБА_3, в спірній квартирі була зареєстрована відповідачка ОСОБА_2

14.12.2016 року позивачка, скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 31 ЦПК України подала до суду заяву про зміну підстав позову, та з посиланням на ст.ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України просила суд постановити рішення про визнання відповідачки такою, що втратила право користування квартирою, оскільки позивач є новим власником спірної квартири. Відповідачка не має родинних стосунків з позивачкою, не є членом її сім'ї, була зареєстрована за згоди колишнього власника квартири, та з огляду на зміну власника вважає, що відповідачка втратила право користування спірною квартирою.

У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлений позов у повному обсязі, та просили його задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві з урахуванням поданої позивачкою заяви про зміну підстав позову.

Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, та показала суду, що дійсно у вересні 2010 року вона, за згоди її батька ОСОБА_3 вона була зареєстрована у вказаній квартирі. На той час її батько був єдиним власником квартири АДРЕСА_1. Після погіршення стосунків з батьком їй чинились перешкоди у користуванні квартирою, у зв'язку з чим вона вимушена проживати за іншою адресою, винаймаючи інше житло. Вважає, що вона має право проживати у спірній квартирі, та таке право не було втрачено нею у зв'язку з зміною її власника. Просить відмовити у задоволенні позову у зв'язку з його безпідставністю.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, пояснення відповідачки, дослідивши письмові докази по справі, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що спірна двокімнатна квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_3, на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 9 лютого 2007 року, виданого на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 29 січня 2007 року № 163-С. ( а.с.7).

Згідно довідки форми №3 від 22.07.2015 року №07/3кс, виданої ЖБК «Більшовик» вбачається що в спірній квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_3, та його донька ОСОБА_2 (а.с.10).

01.06.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Славутського міського нотаріального округу Хмельницької області Шкапій В.Я. (зареєстровано в реєстрі за № 1097), згідно з яким ОСОБА_1,стала власником спірної квартири АДРЕСА_1 (а.с.8-9).

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 на підставі договору довічного утримання від 01.06.2015 року є новим власником спірної квартири. У родинних стосунках з відповідачем ОСОБА_2 не перебуває. Відповідачка є зареєстрованою у спірній квартирі за згоди колишнього власника ОСОБА_3

Тобто, у судовому засіданні було встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 є колишнім членом сім'ї попереднього власника, була зареєстрована у вказаній квартирі за згоди колишнього власника ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підстав) своїх вимог та заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування га розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Тобто право члена сім'ї власника квартири користуватись цим житлом існує лише за наявності у власника права власності на це майно. Виникнення права членів сім'ї власника квартири на користування цим житлом та обсяг їх прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на цей неї, а припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів сім'ї на користування цією квартирою.

Відповідно до п. 33 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5 застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити з того, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями (бездіяльністю) відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

З огляду на припинення права власності ОСОБА_3 на спірну квартиру, суд вважає що одночасно з цим припинилось право члена його сім'ї - відповідача ОСОБА_2 на користування цією квартирою.

Оцінюючи зібрані по справі і досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що вимоги позивача ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню, та приймає рішення про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житлом - квартирою АДРЕСА_1

Заперечення відповідача доводів позивача не спростовують, та не є підставою для відмови у задоволенні заявленого позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 317, 346, 383, 391, 396, 405 ЦК України, ст.ст. 150, 156 Житлового Кодексу України, ст.ст.10, 53, 57, 60,88, 208, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.Г.Камбулов