Справа №577/2662/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Гетьман В. В.
Номер провадження 22-ц/788/1484/16 Суддя-доповідач - Рибалка В. Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Попруги С. В. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 липня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4

про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 липня 2016 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 липня 2016 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до суду у червні 2016 року із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що він є власником АДРЕСА_1, у якій зареєстрований і його батько ОСОБА_4, який постійно проживає у своєї матері в АДРЕСА_2 та не бажає у добровільному порядку знятись з реєстрації у вказаному житлі. Також посилався на те, що відповідач у вказаній квартирі, разом зі своїми друзями зловживає спиртними напоями та вчиняє сварки із сусідами, також псує майно. Вказував на те, що поведінка ОСОБА_4 змушує його проживати з матір'ю. Також судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1, у якій він зареєстрований разом із батьком ОСОБА_4

Сторони належним чином повідомленні про час і місце розгляду справи.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 156 ЖК Української РСР, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім'ї власника будинку зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі у витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При розгляді справи суд першої інстанції належним чином з`ясував та перевірив доводи та заперечення сторін, дав належну оцінку зібраним у справі доказам та обґрунтував висновки викладені в рішенні.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не вірно оцінено покази свідків по справі є необґрунтованими. Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції взяв до уваги покази свідків, які свідчать про те, що відповідач постійно проживає в вказаній квартирі і періодично виїжджає до с. Тернівка де допомогає хворій матері по господарству. Крім того, в матеріалах справи є довідка Тернівської сільської ради Конотопського району Сумської області, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_4 на території сільської ради не зареєстрований, у своєї матері ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 постійно не проживає.

Покази свідків та вказана довідка сільської ради є належними доказами по справі.

Ствердження позивача в апеляційній скарзі про те. що судом не врахована та обставина, що по квартирі мається велика заборгованість з оплати послуг по газопостачанню, водопостачанню та відведенню, а енергопостачання припинено у зв'язку із заборгованістю і зазначені обставини роблять непридатними квартиру для проживання в ній висновків суду не спростовують. До позовної заяви було додано копії деяких квитанцій за комунальні послуги за квітень - травень 2016 року, з посиланнями на те, що відповідач не сплачує кошти за надання вказаних послуг, однак це не є підставою для задоволення позовних вимог.

Посилання ОСОБА_3 на те, що для відмови в задоволенні позовних вимог не можуть бути підставами відсутність у відповідача власного житла та його бажання проживати у спірній квартирі, оскільки це порушує Конституційні права позивача як власника квартири є необґрунтованими, оскільки відповідач проживає у вказаній квартирі на законних підставах.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалено, з додержанням вимог матеріального та процесуального права

У зв'язку з цим апеляційну скаргу на рішення необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

З оригіналом згідно: суддя В.Г. Рибалка