Справа № 148/934/16-ц Провадження № 22-ц/772/2321/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 27Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.,

За участю секретаря: Сніжко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 в частині оскарження ухвали Тульчинського районного суду Вінницької області від 12 травня 2016 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, -

встановила:

В квітні 2016 року ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в сумі 25 000 доларів США , що відповідно до офіційного курсу НБУ щодо іноземних валют на день звернення до суду становить 633473, 025 грн.

27 квітня 2016 року представник позивача ОСОБА_5 подав до суду заяву про забезпечення позову та з урахуванням уточнень від 12 травня 2016 року просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на житловий будинок, який належить ОСОБА_2 за адресою вул. Зарічна,7 м. Тульчин Вінницької області та заборонити його відчуження до моменту набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою Тульчинскього районного суду Вінницької області від 12 травня 2016 року заяву задоволено.

Накладено арешт на житловий будинок №7 по вул. Зарічній у м. Тульчин Вінницької області.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, посилаючись на неповне зясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 апеляційну скаргу в частині оскарження ухвали від 12 травня 2016 року підтримав, просив суд її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5 проти апеляційної скарги заперечив, просив суд її відхилити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб (п.п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України).

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 153 ЦПК України про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена. Копія ухвали надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд першої інстанції з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, принципу співмірності виду забезпечення позову заявленим вимогам з дотриманням норм процесуального права дійшов обґрунтованого висновку, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

Посилання представника відповідача на те, що ухвала про забезпечення позову була постановлена до постановлення ухвали про відкриття провадження, що є порушенням норм процесуального права не приймаються колегією суддів як безумовна підстава скасування ухвали, оскільки зазначене порушення не призвело до неправильного вирішення питання про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин, ухвала суду є законною та обґрунтованою, ухваленою з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки при поданні апеляційної скарги на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 12 травня 2016 року про забезпечення позову відповідачем не було сплачено судовий збір, такий збір підлягає стягненню ухвалою апеляційного суду відповідно до п. 1.9 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674 VI (із змінами і доповненнями) в розмірі 275,6 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь державного бюджету (Суд: Апеляційний суд Вінницької області, Отримувач: УК у м. Вінниці /м. Вінниця/, 22030001 Код Банк: ГУ ДКСУ у Вінницькій області МФО: 802015 № 0002) судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу в розмірі 275,6 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_6

Судді /підпис/ ОСОБА_7

/підпис/ ОСОБА_8

Згідно з оригіналом: