Справа № 303/6516/16-ц
Номер рядка статистичного звіту 4
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Заболотного А.М.

при секретарі Фозекош І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зняцівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом Зняцівської сільської ради Мукачівського району про визнання права власності в порядку спадкування, які уточнив в ході судового розгляду, на житловий будинок № 70 на вул. Вишнева в с. Зняцьово Мукачівського району за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер 11.11.2015 року. Свої вимоги мотивує тим, що зазначений будинок належав ОСОБА_2 За життя ОСОБА_2 склав заповіт, відповідно до якого житловий будинок № 69 на вул. Чапаєва в с. Зняцево Мукачівського району заповів ОСОБА_1 Також ОСОБА_3, яка є дружиною померлого ОСОБА_2, подала до Мукачівської районної державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. Звернувшись до Мукачівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, так як при житті ОСОБА_2 не зареєстрував право власності на будинок. Спадщину він прийняв у визначений законом спосіб, однак у встановленому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину на будинковолодіння не може тому, що відсутні правовстановлюючі документи на нього. У звязку з цим просить визнати за ним право власності на житловий будинок № 70 на вул. Вишнева в с. Зняцево Мукачівського району.

Позивач в судове засідання не зявився, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечив.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 201205 від 11.11.2015 року ОСОБА_2 помер 11.11.2015 року. Згідно з заповітом, посвідченого секретарем виконавчого комітету Зняцівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області 13.12.2011 року, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповів житловий будинок № 69 на вул. Чапаєва в с. Зняцьово Мукачівського району своєму сину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_2, позивач звернувся до Мукачівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Разом з тим, 22.07.2016 року державний нотаріус Мукачівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4, розглянувши подані документи, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього про, що прийнято відповідну постанову.

Згідно з довідок № 1179/02-21 від 08.07.2016 року та № 2068/02-21 від 22.11.2016 року, виданих виконкомом Зняцівської сільської ради Мукачівського району, забудовником будинку № 70 на вул. Вишнева, 70 (колишня вул. Чапаєва, 69) в с. Зняцьово Мукачівського району був ОСОБА_2 Також відповідно до рішення Зняцівської сільської ради від 19.02.2016 року № 48 вулицю Чапаєва перейменовано на вулицю Вишнева. Крім того також встановлено, що відповідно до довідки Зняцівської сільської ради Мукачівського району № 825/02-21 від 10.05.2016 року, на день смерті ОСОБА_2, який помер 11.11.2015 року, в спірному будинку проживали та були зареєстровані ОСОБА_3 - дружина, ОСОБА_1 - син, ОСОБА_5 - невістка, ОСОБА_6 - внучка, ОСОБА_7 - внучка.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок № 70 на вул. Вишнева, 70 в с. Зняцево Мукачівського району від 21.06.2016 року, до складу останнього входить житловий будинок позначений під літ. «А» (рік побудови - 1988-1990 р.р.) та господарські будівлі (рік побудови - 1990р.).

Згідно з ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи зазначені у ст. 1261 ЦК України. Частиною 3 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином судом встановлено, що позивач прийняв спадщину за померлим ОСОБА_2 за заповітом, так як на момент його смерті проживав разом з ним.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Разом з тим ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як встановлено судом, що ОСОБА_3, яка є дружиною померлого ОСОБА_2, 11.05.2016 року подала до Мукачівської районної державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини, а відтак відмовилася від прийняття спадщини протягом строку, ЦК України.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Як розяснив Вищий спецiалiзований суд України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ в інформаційному листі від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Враховуючи вищевикладене, із врахуванням того, що позивач прийняв спадщину на належне спадкодавцеві майно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування слід задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 70 на вул. Чапаєва в с. Зняцево Мукачівського району.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 174, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216-1218, 1223, 1268 ЦК України суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 70 на вул. Вишнева в с. Зняцево Мукачівського району Закарпатської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, який померла 11.11.2015 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М.Заболотний