Дата документу 03.06.2016
Справа № 320/3501/16-ц
У Х В А Л А

03 червня 2016 року суддя Мелітопольського міськрайонного суду Ніколова І.С., вивчивши позовну заяву ПАТ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа Відділ державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту. Зазначив, що 17.04.2008 року між ПАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ZPMWGA, згідно з яким позивач надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 58 210,00 доларів США на термін до 17.04.2018 р. а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, передбаченому кредитних договором.

В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором відповідач ОСОБА_1А, та відповідач ОСОБА_2 уклали договір іпотеки №б/н, згідно якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали позивачеві в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, 2-й переулок Чехова, б. 42. В наслідок невиконання зобовязань за кредитним договором ПАТ «ПриватБанк» звернувся до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. 04.09.2009 року рішенням Мелітопольського міськайонного суду задоволено позовні вимоги ПАТ «ПриватБанк», звернуто стягнення на предмет іпотеки та виселено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з вказаного житлового будинку.

В процесі підготовки документів щодо реалізації предмету іпотеки встановлено, що на предмет іпотеки накладено арешти, а саме: постановами державних виконавців Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області від 30.05.2014 р., 29.01.2010 р. накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 на ? частину житлового будинку за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, 2-й переулок Чехова, б. 42 та оголошено заборону його відчуження, крім того, постановами державних виконавців Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області від 26.05.2010 р., 02.06.2011 р. накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 на ? частину житлового будинку за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, 2-й переулок Чехова, б. 42 та оголошено заборону його відчуження.

Всупереч вимогам ст. 383 ЦПК України, із наданих до позовної заяви документів, не вбачається, що позивач по справі є стороною виконавчого провадження. Сама позовна заява містить вимоги, в яких позивач оскаржує дії виконавчої служби, не будучи при цьому стороною виконавчого провадження. Пунктом 2 Постанови № 3 від 13.12.20100 року Пленуму ВАС України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дії чи бездіяльності державної виконавчої служби», передбачено, що судами необхідно враховувати, що ст. 121-2 ГПК України та ст. 383 ЦПК України від 18.03.2004 року, визнано коло осіб, які мають право оскаржувати рішення, чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень господарських та цивільних справах відповідно у порядку господарського та цивільного судочинства, а тому справи за зверненням інших осіб на рішення, дії чи бездіяльність органів виконавчої служби при виконанні зазначених судових рішень належить юрисдикції адміністративних судів. Частиною 1 ст. 181 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до адміністративного суду із позовом, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушені їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо за законом не встановлено інший порядок судового оскаржування рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно положень ч.2 ст.1 ЦК України, до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, вимога про звільнення майна з-під арешту, подана позивачем, який не є стороною виконавчих проваджень, в рамках яких накладено арешт на майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, 2-й переулок Чехова, б. 42 не охоплюється цивільною юрисдикцією та підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства. Крім того, у квитанції про сплату судового збору №G4SAX0005Р від 28.04.2016 р., наданій до позовної заяви, платником зазначено ОСОБА_1, сума 1378,00 грн., а призначення: судовий збір за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 Таким чином квитанція про сплату судового збору не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ч. 2 ст. 1 ЦК України, ст.15, 122, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження цивільної справи за позовом ПАТ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа Відділ державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про звільнення майна з-під арешту.

Повернути позивачеві позовну заяву з додатками.

Відмова у відкритті провадження у справі не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ніколова І.С.