Провадження № 2-др/201/23/2016
21 листопада 2016 року м. Дніпро
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., при секретарі Гоц Г.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» про визнання недійсними пунктів 4.3, 4.4, 4.10, 6.1, 6.2, 6.3 кредитного договору від 21.03.2016р. №14-722-821-2-16-Г, стягнення 1 200,00 грн. комісійної винагороди, сплаченої за розрахунково-касове обслуговування, визнати недійсним положення п.4.5 кредитного договору від 21.03.2016 № 14-722-821-2-16-Г в частині суми щомісячного платежу та зобовязання сплачувати щомісячну комісійну винагороду, стягнення переплати за кредитним договором від 21.03.2016 №14-722-821-2-16-Г в сумі 1 938,66 грн., стягнення моральної шкоди у розмірі 1 378,00 грн., -
10.10.2016 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» про визнання недійсними пунктів 4.3, 4.4, 4.10, 6.1, 6.2, 6.3 кредитного договору від 21.03.2016р. №14-722-821-2-16-Г, стягнення 1 200,00 грн. комісійної винагороди, сплаченої за розрахунково-касове обслуговування, визнати недійсним положення п.4.5 кредитного договору від 21.03.2016 № 14-722-821-2-16-Г в частині суми щомісячного платежу та зобовязання сплачувати щомісячну комісійну винагороду, стягнення переплати за кредитним договором від 21.03.2016 №14-722-821-2-16-Г в сумі 1 938,66 грн., стягнення моральної шкоди у розмірі 1 378,00 грн., яким позов задоволено частково.
Даним рішенням визнано недійсним пункт 4.10 кредитного договору від 21.03.2016р. №14-722-821-2-16-Г, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Мегабанк» - в частині сплати штрафу у розмірі, передбаченому пунктом 6.3 цього договору за невиконання прийнятих на себе зобовязань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди.
Визнано недійсним пункт 6.3 кредитного договору від 21.03.2016р. №14-722-821-2-16-Г, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Мегабанк». В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.11.2016 повернуто на адресу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська вищевказану цивільну справу для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.
Окрім того, 02.11.2016 надійшла заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, в якій він просив ухвалити додаткове рішення про вирішення питання стосовно розподілу судових витрат.
В судове засідання сторони не зявилися, що відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України не є перешкодою для розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб або з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до п. 20 постанови № 14 Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі.
Відповідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Судом позов задоволено частково, зокрема, визнано недійсними окремі пункти кредитного договору. При поданні даного позову позивач була звільнена від сплати судового збору відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-XII, згідно із яким споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.
Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою визначається у відсотку до ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Таким чином, мінімальна ставка судового збору повинна становити не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня 2016 року, що складає 551,20 грн.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, враховуючи те, що позов задоволено частково, відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, суд вважає за можливе стягнути з Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 88 ЦПК України, -
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» на користь держави судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок.
Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя О.С. Наумова