Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/683/16-ц

07 червня 2016 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Грещука Р.П.

секретаря Клекот Л.М.,

за участю позивача- Ступака В.І.,

його представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання частки в праві спільної сумісної власності на квартиру,-

В С Т А Н О В И В:

12.04.2016р. ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання частки в праві спільної сумісної власності на квартиру.

В судовому засіданні представник позивач свої вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві.

Просить суд постановити рішення, яким визнати, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що померла 31.08.2015 року належить кожному по 1/5 частці в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, загальна площа якої становить 74,9 кв.м.

Відповідачі - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не прибули, натомість на адресу суду подали заяви в яких просять дану справу розглянути без їхньої участі та не не заперечують проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2І .

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх вимог, та, зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.368 ч.1 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

А відповідно до ст.369 ч.1 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ст.370 ч.2 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач з дружиною- Ступак Н.М. 12.02.1977 року уклали шлюб. Від шлюбу в них народилося троє дітей-Ступак В.В., ОСОБА_4, ОСОБА_7, які являються відповідачами по справі.

З ясовано також, що під час перебування в шлюбі ОСОБА_2 з дружиною ОСОБА_6 приватизували квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 74,9 кв.м.

Згідно свідоцтва про право власності від 06.04.2015р. дана квартира належить на праві спільної сумісної власності позивачу та членам його сім'ї: ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, без визначення часток.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача, його дружина ОСОБА_6 31.08.2015 року помирає, в звязку з чим відкрилась спадщина за законом на її частку квартиру , в якій вони проживають та яку прийняли.

В даний час він бажає оформити право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_3.

ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5 проти задоволення позову не заперечують.

Однак, як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 06.04.2016 року за №02-31/681 нотаріуса Надвірнянської РДНК ОСОБА_9, видати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом на частку квартири не виявляється можливим, оскільки ним не було надано документа про право власності на квартиру АДРЕСА_4 належним чином зареєстрованого на імя ОСОБА_6, а саме не виділена частка у праві спільної сумісної власності на квартиру, що свідчило б про належність даного майна померлій та дало б змогу успадкувати позивачу належну їй частку.

Таким чином, є всі правові підстави для визнання права власності за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що померла 31.08.2015 року за кожним з них по 1/5 частці чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_5, загальною площею -74,9 кв.м., житловою площею 47,7 кв.м., що є їх приватною спільною сумісною власністю.

На підставі ст.ст. 319, 321, 355, 368 ч.1, 369 ч.1, 370 ч.2, 392, 1220, 1221, 1226 ч.1, 1258, 1261, 1268, 1273 ЦК України, керуючись ст.ст. 209, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ід.код НОМЕР_1, ОСОБА_3, ід.код НОМЕР_2, ОСОБА_4, ід.код НОМЕР_3, ОСОБА_5, ід.код НОМЕР_4, ОСОБА_6, яка померла 31 серпня 2015 року в м.Надвірна, Івано-Франківської області за кожним з них по 1/5 частці чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_5, загальною площею -74,9 кв.м., житловою площею 47,7 кв.м., що є їх приватною спільною сумісною власністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення виготовлено 10.06.2016 року