Справа № 344/7743/16-ц
Провадження № 2/344/3874/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

19 липня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Бабій О.М.,

секретаря Струк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та додаткових витрат на дитину,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи тим, що 04.12.2003 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них з відповідачем народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син проживає з позивачем. Відповідач ухилився від утримання дитини. Малолітній ОСОБА_3 відвідує секцію футболу, за заняття в якій ОСОБА_1 сплачує 300 грн. щомісячно, а також 274 грн. в місяць за харчування дитини в школі. Тому просила стягувати із відповідача аліменти в свою користь на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття та 300 грн. щомісячно додаткових витрат.

Позивач та її представник згідно доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_4 в судовому засіданні 19 липня 2016 позов підтримали з мотивів викладених в позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечили.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв від нього не надходило.

З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина.

04 грудня 2003 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.5)

Сторони по справі є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про його народження, яка міститься у матеріалах справи (а.с.6).

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і розяснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З урахуванням наведених положень та відсутності даних щодо доходу відповідача, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з нього в користь позивача на утримання дитини слід визначити в твердій грошовій сумі.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що даних щодо доходу відповідача немає, однак він є особою працездатного віку і спроможний платити аліменти на утримання дитини.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить з 01 січня 2016 року 1167 грн., а з 01 травня 1228 грн.

Довідка про заробітну плату та інші доходи відповідача у ТзОВ «Івано-Франківськзалізобетон» від 13.06.2016 року (а.с.8) не входить до предмета доказування, оскільки відповідач з 12.05.2016 року не перебуває у трудових відносинах з даним товариством, на момент предявлення позову до суду вже не отримував доходів у ТзОВ «Івано-Франківськзалізобетон», з яких можна було б здійснювати відрахування для здійснення аліментних платежів.

Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

За змістом ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на викладене, виходячи з принципу рівності прав та обов'язків батьків відносно дітей, суд дійшов висновку про те, що слід стягувати з відповідача аліменти в користь позивача на утримання малолітньої дитини в розмірі 1 000 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду.

Згідно ст. 185 Сімейного кодексу України (надалі СК України), той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Однак, слід зазначити, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові.

Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Позивачка та її представник вказують що Малолітній ОСОБА_3 відвідує секцію футболу, за заняття в якій та участь у змаганнях позивач сплачує 300 грн. щомісячно. При цьому жодних підтверджуючих документів стороною позивача на підтвердження даних обставин суду не надано.

Відповідно до ст. 60 ЦК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Разом з тим, суд вважає, що витрати на харчування в школі, не є такими, що викликані особливими обставинами. Такі витрати повинні покриватись за рахунок аліментів, які отримуватиме позивач на утримання сина.

З огляду на викладене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому з відповідача слід стягнути 551,20 гривень судового збору в дохід держави.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 185, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст. ст. 213-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 «А»АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 аліменти в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повнолітня.

Стягнення аліментів розпочати з 15 червня 2016 року.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 «А»АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 0002, отримувач коштів УДКСУ у м. Івано-Франківську Івано-Франківської обл., код за , банк отримувача ГУДКС України в Івано-Франківській області, код банку отримувача (МФО) 836014, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ суду 02891693 - 551 гривень 20 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 22 липня 2016 року.

Суддя Бабій О.М.