АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/4631/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2938/16Головуючий у 1-й інстанції Зоріна Д.О. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі

головуючого судді Лобова О.А.,

суддів: Акопян В.І., Гальонкіна С.А.

за участю секретаря Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Кременчукгаз»

на ухвалу судді Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 27 вересня 2016 року про відмову у відкритті провадження у справі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 27 вересня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кременчукгаз» до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку №81 про надання доступу до ввідного газопроводу для встановлення будинкового лічильника газу.

В апеляційній скарзі ПАТ «Кременчукгаз», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу судді місцевого суду скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що висновок суду про непідсудність цієї справи суду загальної юрисдикції суперечить характеру спірних правовідносин та змісту положень процесуального закону, яким визначається повноваження суду загальної юрисдикції щодо розгляду спорів.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав:

Відповідно до п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону.

З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2016 року ПАТ «Кременчукгаз» звернулося до суду з позовом, просило ухвалити рішення, яким зобов'язати ОСББ №81 надати представникам ПАТ «Кременчукгаз» безпосередній доступ до ввідного газопроводу будинку №84 по вулиці Набережна Лейтенанта Дніпрова, що в місті Кременчуці Полтавської області, для встановлення будинкового лічильника природного газу.

Ухвалюючи рішення про відмову у відкритті провадження у справі, суддя суду першої інстанції правомірно виходив з того, що спір підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

У пункті третьому Постанови ВССУ №3 від 01 березня 2013 року роз'яснено, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

ПАТ «Кременчукгаз» відповідно до статуту підприємства п.1.1.2, п.2.1. є юридичною особою (господарським товариством), основною метою (цілями) діяльності якого є отримання прибутку (а.с.16,18).

Статтею третьою Господарського кодексу України встановлено, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Діяльність негосподарюючих суб'єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб'єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб'єктів.

Сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини.

Господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб'єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності.

Під організаційно-господарськими відносинами у цьому Кодексі розуміються відносини, що складаються між суб'єктами господарювання та суб'єктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю.

Внутрішньогосподарськими є відносини, що складаються між структурними підрозділами суб'єкта господарювання, та відносини суб'єкта господарювання з його структурними підрозділами.

Статтею четвертою Господарського кодексу України встановлені критерії розмежування відносин у сфері господарювання з іншими видами відносин.

Відповідно до цієї норми закону не є предметом регулювання Господарського кодексу України:

майнові та особисті немайнові відносини, що регулюються Цивільним кодексом України;

земельні, гірничі, лісові та водні відносини, відносини щодо використання й охорони рослинного і тваринного світу, територій та об'єктів природно-заповідного фонду, атмосферного повітря;

трудові відносини;

фінансові відносини за участі суб'єктів господарювання, що виникають у процесі формування та контролю виконання бюджетів усіх рівнів;

адміністративні та інші відносини управління за участі суб'єктів господарювання, в яких орган державної влади або місцевого самоврядування не є суб'єктом, наділеним господарською компетенцією, і безпосередньо не здійснює організаційно-господарських повноважень щодо суб'єкта господарювання;

відносини за участю суб'єктів господарювання, що виникають у процесі виконання вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Згідно статті 52 Господарського кодексу України некомерційне господарювання - це самостійна систематична господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання, спрямована на досягнення економічних, соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку.

Некомерційна господарська діяльність здійснюється суб'єктами господарювання державного або комунального секторів економіки у галузях (видах діяльності), в яких відповідно до статті 12 цього Кодексу забороняється підприємництво, на основі рішення відповідного органу державної влади чи органу місцевого самоврядування. Некомерційна господарська діяльність може здійснюватися також іншими суб'єктами господарювання, яким здійснення господарської діяльності у формі підприємництва забороняється законом.

Статтею 1 ЗУ «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено об'єднання співвласників багатоквартирного будинку як юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Згідно ст.4 ЗУ «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Об'єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом.

Основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

Об'єднання є юридичною особою, яка створюється відповідно до закону, має печатку із своїм найменуванням та інші необхідні реквізити, а також розрахункові рахунки в установах банку.

Об'єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.

Об'єднання відповідає за своїми зобов'язаннями коштами і майном об'єднання, від свого імені набуває майнові і немайнові права та обов'язки, виступає позивачем та відповідачем у суді.

Об'єднання не несе відповідальності за зобов'язаннями співвласників

Статтею 16 ЗУ «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначені права об'єднання :

утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність;

приймати рішення про надходження та витрати коштів об'єднання;

визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об'єднання;

укладати договори;

виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку;

встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів;

здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об'єднання в порядку, визначеному законом;

визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою;

здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів;

захищати права, представляти інтереси співвласників у судах, органах державної влади і органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності;

використовувати допоміжні приміщення у багатоквартирному будинку для потреб органів управління об'єднання;

встановлювати сервітути, здавати в оренду допоміжні приміщення та інше спільне майно багатоквартирного будинку.

Згідно п.1.5, п.1.6, п.1.7 Статуту ОСББ№81 Об'єднання є господарською організацією і юридичною особою, має рахунок в установах банків, печатку з власним найменуванням, штамп та інші необхідні реквізити. Об'єднання набуває прав юридичної особи з дня його держаної реєстрації. Об'єднання відповідає за своїми зобов'язаннями коштами і майном об'єднання, від свого імені набуває майнові та немайнові права і обов'язки, виступає позивачем та відповідачем у суді, арбітражному суді. Об'єднання не відповідає за зобов'язаннями його членів.

Аналіз наведених нормативних положень дає підстави обґрунтовано стверджувати, що об'єднання співвласників багатоквартирного будинку є юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність, тобто є суб'єктом господарювання.

Як слідує зі змісту пред'явлених вимог, предметом позову є усунення перешкод позивачу (суб'єкт комерційної господарської діяльності) шляхом покладення на відповідача (суб'єкт некомерційної господарської діяльності) обов'язку надати доступ до ввідного газопроводу будинку для встановлення будинкового лічильника природного газу.

Отже, цей спір не відноситься до категорії спорів цивільної юрисдикції у розумінні приписів ст.15 ЦПК України і не може бути розглянутий судом загальної юрисдикції.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі.

Керуючись ст.303, ст.307 ч.2 п.1, ст.312 ч.1 п.1, ст.315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Кременчукгаз» відхилити.

Ухвалу судді Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 27 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.А. Лобов

Судді: В.І. Акопян

С.А.Гальонкін

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов