Справа № 134/1147/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 липня 2016 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого-судді: Зарічанського В.Г.

з участю секретаря: Вінніченко О.В.

та представника відповідача ОСОБА_1: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижополі цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Публічне Акціонерне Товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК в липні 2015 року звернулось з позовом до ОСОБА_1 і просило суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором № VIGWGA00001616 від 03.09.2007 р. в сумі 133071,62 дол. США, що за курсом 21,44 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.06. 2015 року складає 280255,61 грн. та судові витрати в сумі 2802,56 грн. стверджуючи, що відповідач ухиляється від виконання зобовязань за договором кредиту.

До судового засідання представник позивача ОСОБА_3 не зявлявся і звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі позивача.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник, адвокат ОСОБА_2 позов банку не визнали.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК.

Суд дослідив та вивчив матеріали по справі і встановив наступне:

03 вересня 2007 року Публічне Акціонерне товариство Комерційний банк ПРИВАТБАНК і ОСОБА_1 уклали кредитний договір № VIGWGA00001616 від 03.09.2007 р. в сумі 133071,62 дол. США, що за курсом 21,44 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.06.2015 року складає 280255,61 грн., за умовами якого позивач надав, а відповідач отримав кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 03 вересня 2007 р. по 01 вересня 2017 р. включно, у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 32580 доларів США, з яких 29600 доларів США на споживчі потреби і 2980 доларів США на оплату страхових платежів, зі сплатою відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту та 0,2% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати.

Повернення кредитних коштів та сплату відсотків за користування кредитом належало здійснювати з 24 по29 число кожного місяця шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань відповідно до п. 7.1 та п. 2.3.3 договору. Забезпеченням виконання відповідачем зобовязань за договором виступає чотирикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач стверджує, що свої зобовязання щодо видачі кредитних коштів виконав у повному обсязі і посилається на ксерокопію ордера-розпорядження № 37 від 03 вересня 2007 року на видачу ОСОБА_1Є готівки в сумі 29600 згідно кредитного договору №. VIGWGA00001616 від 03.09.2007 р У звязку з тим, що позичальник свої зобовязання не виконує належним чином і не повертає кредитні кошти і не сплачує відсотки за користування кредитом в розмірі і в строки, визначені договором, утворилась заборгованість станом на 16.06.2015 року на загальну суму 13071,62 доларів США (що на той період дорівнювало 280255,61 грн.), де заборгованість за кредитом 11698,52 дол. США, заборгованість по відсоткам 519,63 дол. США, заборгованість по комісії за користування кредитом 177,60 дол. США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань 42,31 дол. США, а також штрафи відповідно до договору 11,66 дол. США (фіксована частина) та 621,90 дол. США (процентна складова). В підтвердження вимоги позивач надав розрахунок суми заборгованості.

На обґрунтування своїх вимог позивав ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК посилається на такі докази: копію кредитного договору N VIGWGA00001616 від 03.09.2007 р., розрахунок заборгованості, копію документу, який підтверджує надання кредиту, квитанції на судові витрати, статутні документи Банку, копію громадянського паспорту відповідача.

В судових засіданнях відповідач ОСОБА_1 не визнаючи позов, стверджував, що грошові кошти банку повернув повністю, а позивач не правильно відображав погашення кредиту і штучно створив зазначену у позовній заяві заборгованість по кредитному договору. Такі порушення позивача сталися через те, що банк не надав відповідачу в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту.

При таких обставинах представник відповідача заявив клопотання про призначення по справі судово-бухгалтерської експертизи. Ухвалою суду від 22.12.2015 року було задоволено клопотання представника відповідача про призначення по справі бухгалтерської експертизи для вирішення питань документального підтвердження розрахунку заборгованості по кредитному договору, дотримання позивачем порядку погашення кредиту, розміру реальної процентної ставки, яка дисконує всі майбутні платежі до чистої суми виданого кредиту, зміни розміру процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту на час укладення договору та на час звернення до суду. На виконання ухвали суду про призначення судово-бухгалтерської експертизи судовий експерт заявила клопотання на додаткові документи. Ухвалою суду від 15.04.2016 року та ухвалою від 16.05.2016 року повторно позивача було зобовязано надати зазначені в клопотанні судового експерта документи, необхідні для проведення експертного дослідження. Зазначена ухвала позивачем залишилася без відповіді та виконання. У звязку з тим, що банк не надав на вимогу суду витребувані документи для дослідження експертом, останній повернув ухвалу суду без виконання.

Як вбачається з позову, умов кредитного договору, розрахунку заборгованості за спірним договором банк зобовязався видати позичальнику 32580,00 доларів США, а в наданій суду ксерокопії Ордер-розпорядження №37 від 03 вересня 2007 року на видачу готівки зазначена сума 29600. У звязку з неявками представника позивача до судових засідань усунути зазначені розбіжності не є можливим. В позові відсутні пояснення щодо вимог про стягнення з відповідача пені за порушення договірних зобовязань за останні три роки до моменту звернення з цим позовом до суду, а також штрафів.

При вищенаведених обставинах суд дійшов висновку, що позовні вимоги банку не підлягають задоволенню з підстав їх недоведеності. До основних положень цивільного судочинства віднесено ст.ст. 10, 11 ЦПК України згідно яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд вважає, що позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК не надав безперечних доказів виконання зобовязань за кредитним договором N VIGWGA00001616 від 03.09.2007 р щодо видачі ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 32580,00 дол. США .

Крім того, позивачем не було надано витребуваних судом доказів, що унеможливлює проведення експертизи, про проведення якої клопотав відповідач.

Суд також приймає до уваги, що ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 26.04.2013 року аналогічний позов банку про стягнення боргу за договором кредиту залишено без розгляду з підстав невиконання ухвали суду про витребування доказів і неявки представника позивача в судові засідання.

Керуючись ст. ст. 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення, а позивачем в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: