Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1307/16-ц

26 липня 2016 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі головуючого-судді: Мужика І.І.

секретаря: Госедло Л.І.

з участю заявника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Надвірнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

26.07.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її чоловіка ОСОБА_2, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Горлівка Донецької області.

В судовому засіданні завник ОСОБА_1 заяву підтримала з мотивів викладений в ній та яку просить встановити факт смерті чоловіка, оскільки це необхідно заявнику для реєстрації факту смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану і отримання свідоцтва про смерть та отримання допомоги на поховання. Встановити цей факт в позасудовому порядку не має можливості.

Представник заінтересованої особи - Надвірнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в судове засіданнія не прибули, однак від них поступилиа заява в якій просять справу слухати в їхню відсутність і не заперечили щодо задоволення заяви ОСОБА_1

Суд, вислухавши пояснення сторони по справі, дослідивши письмові докази, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як роз'яснено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до положень ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, народилася в м. Горліка Донецької області, що стверджується паспортом громадянина України(ас7).

Згідно довідки лікаря № 690 від ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, . помер ІНФОРМАЦІЯ_7(ас.9).

Згідно довідки від 08.08.2016 року .№ 2609-000006 управління соціального захисту населення Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про взяття на облік особи, внутрішньо переміщеної з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.Горлівка Донецької області має тимчасову адресу проживання: АДРЕСА_1(ас.10).

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер чоловік заявниці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3

Даний факт зазначений в копії лікарського свідоцтва про смерть №690 від ІНФОРМАЦІЯ_7, вказане лікарське свідоцтво оформлене за формою №106/о згідно затвердженого наказу МОЗ України від 08.08.2006р. №545(а.с. 11).

Згідно копії довідки про причину смерті (до форми № 106/о №50 видається до поховання) смерть ОСОБА_2 сталася ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 63 роки, причина смерті : гостра серцево-судинна недостатність кровообігу, атеросклеротичний кардіосклероз (а.с.12) .

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 виданого ДНР від 05.04.2016 року зареєстровано смерть ОСОБА_2 у віці 63 роки(ас.13).

26.07.2016 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Надвірнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області із заявою про реєстрацію смерті чоловіка, однак Надвірнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть, оскільки нею не пред»явлено документа, який був би підставою для державної реєстрації смерті, передбаченого розділом 5 п.1 Правил державної реєстрації в Україні, зокрема заявником надано тільки копію лікарського свідоцтва про смерть, а не документ, який відповідає формі, визначеної наказом МОЗ України від 08.08.2006 року №545(а.с.17).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Відповідно до п.1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 18.10.2000 року за №719/4940 підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції України та законів України.

В силу ч. 1 ст. 18 цього Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року, визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово, на три роки з дня набрання цим Законом чинності, запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України (далі - окремі райони Донецької та Луганської областей).

Крім цього, відповідно до розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Зокрема, додатком 1 до вищезазначеного розпорядження таким населеним пунктом визначено м. Горлівка Донецької області, де помер і похований чоловік заявника.

Встановлення факту смерті необхідно заявнику для реєстрації факту смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану і отримання свідоцтва про смерть та отримання допомоги для поховання .

Надані суду документи, зокрема, копія лікарського свідоцтво про смерть №690 від ІНФОРМАЦІЯ_7, оформлене за формою №106/у згідно затвердженого наказу МОЗ України від 08.08.2006р. №545, копія довідки про причину смерті (до форми № 106/о №50 видається до поховання), довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, копія паспорта громадянина України, свідоцтв про акти цивільного стану (свідоцтво про шлюб заявника), а також інші дані переконують суд в тому, що за вказаних заявником обставин настала смерть її чоловіка

За ч.ч.3, 4 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Правил у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника.

Перелічені докази дають підстави для задоволення заяви, тому що від встановлення факту залежить реалізація особою цивільних прав і виконання цивільних обов"язків, а встановити це у позасудовому порядку не сталося можливим

Відповідно до правил ст. 257-1 ЦПК України, якою доповнено ЦПК України на підставі Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» № 990-VIII від 04.02.2016 року, рішення суду про встановлення факту смерті

Реєстрацію факту смерті ОСОБА_2 в м. Горлівка Донецької області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_7 слід допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 ЦК України, Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» , ст.ст. 3, 10, 11, 60, 213-215, 293. 234, 256-259, 367 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1- задоволити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с. Заріччя Надвірнянського району Івано-Франківської області, громадянина України, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Горлівка Донецької області.

Рішення суду у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

Суддя Мужик І.І.