1Справа № 335/7594/16-ц 2/335/1691/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоровя Запорізької міської ради, Обласної інфекційної клінічної лікарні про відмову в наданні медичної допомоги, відмову в наданні допомоги в похованні, порушення Закону України „Про захист персональних даних, відшкодування збитків та моральної шкоди, невиплати страхових внесків за договором страхування життя страховою компанією „Софі, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Департаменту охорони здоровя Запорізької міської ради, Обласної інфекційної клінічної лікарні про відмову в наданні медичної допомоги, відмову в наданні допомоги в похованні, порушення Закону України „Про захист персональних даних, відшкодування збитків та моральної шкоди, невиплати страхових внесків за договором страхування життя страховою компанією „Софі.

Ухвалою судді від 05.07.2016 року позовна заява залишена без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. ст.119, 120 ЦПК України, а саме не зазначено докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; не зазначено які вимоги предявляються до кожного з відповідачів; не сплачено судовий збір.

Зазначену ухвалу судді від 05.07.2016 року позивач отримав 12.07.2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У звязку з наведеним, вимога суду з підстав, передбачених ст. 119 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Оскільки позивач недоліки зазначені в ухвалі судді не усунула, позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоровя Запорізької міської ради, Обласної інфекційної клінічної лікарні про відмову в наданні медичної допомоги, відмову в наданні допомоги в похованні, порушення Закону України „Про захист персональних даних, відшкодування збитків та моральної шкоди, невиплати страхових внесків за договором страхування життя страховою компанією „Софі- вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню з позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для його повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А.В. Воробйов