Провадження №2/761/1457/2016
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
(заочне)
09 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Кияшко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Оболонський районний відділ головного управління державної міграційної служби України в місті Києві про надання дозволу на реєстрацію місця проживання неповнолітньої дитини без згоди батька, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року позивач ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), третя особа Оболонський районний відділ головного управління державної міграційної служби України в місті Києві про надання дозволу на реєстрацію місця проживання неповнолітньої дитини без згоди батька.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у зареєстрованому шлюбі сторони перебувають з травня 2001 року. На день подачі позову до Оболонського районного суду м. Києва подано заяву про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у них не склалося, близько семи років вони проживають окремо. Син ОСОБА_3 після припинення всіх з відповідачем сімейних стосунків залишився проживати з позивачем та перебуває лише на її матеріальному утриманні. Проте, дитина ніде не зареєстрована, оскільки, батько не бажає належним чином виконати обов`язок щодо належного піклування про сина. Жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в якому мешкає позивач із сином, є неприватизованим, отримувалося батьками позивача. ОСОБА_1 неодноразово зверталася до органів державної влади щодо реєстрації місця проживання сина, однак отримувала відповідь, що це не належить до їх компетенції та для реєстрації місця проживання обов`язковою умовою є згода батька. Проте, відповідач добровільно сину допомогти не бажає.

Тому, позивач просила суд надати їй дозвіл на реєстрацію місця проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без письмової згоди батька ОСОБА_2 .

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовну заяву не подав.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом (ст. 33 Конституції України).

З матеріалів справи вбачається, що 26 травня 2001 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 26 травня 2001 року (а.с.8).

Позивач та відповідач мають сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 11.10.2001 року (а.с.7).

Згідно копії ордера № 1562 серія Б від 30 вересня 1982 року, який видано ОСОБА_4 , сім`я якого складається із трьох осіб, на право зайняття однієї кімнати загальною жилою площею 10 кв.м. в квартирі АДРЕСА_2 (а.с.10).

Відповідно до Довідки з місця проживання, про склад сім`ї та прописку, форма № 3, з якої вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_5 наймач та ОСОБА_1 дочка (а.с.9).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зверталася до відповідача з листом, у якому просила надати згоду на реєстрацію місця проживання їх сина за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).

Однак, відповідач не надає згоди на на реєстрацію місця проживання сина за адресою: АДРЕСА_1 .

Реєстрація місця проживання або місця перебування особи - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції (п. 1.2 Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 № 1077 «Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів»).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. Для реєстрації особа або її законний представник подає: письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; талон зняття з реєстрації (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації.

Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою (ч. 3 ст. 160 Сімейного кодексу України).

Особа, яка досягла 14-річного віку, подає заяву про реєстрацію місця проживання особисто (п. 2.3 Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 № 1077 «Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів»).

Статтею 155 Сімейного кодексу України передбачено, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов`язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Враховуючи пояснення позивача, інтереси сина ОСОБА_3 , та надані по справі докази, суд дійшов висновку про необхідність надати дозвіл на реєстрацію місця проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без письмової згоди батька ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 155, 160 СК України; ст.ст. 5, 6, 8, 10,11, 57-61, 88, 130, 174, 208, 209, 212-215, 218, 223-228 ЦПК України, Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 № 1077 «Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», Конституція України, суд,

в и р і ш и в:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Оболонський районний відділ головного управління державної міграційної служби України в місті Києві про надання дозволу на реєстрацію місця проживання неповнолітньої дитини без згоди батька задовольнити.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на реєстрацію місця проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без письмової згоди батька ОСОБА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя