Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2133/13-ц
Провадження № 4-с/553/25/2016
У Х В А Л А

Іменем України

05.09.2016м. Полтава

Ленінський районний суду м. Полтави в складі:

головуючого судді - Андрущенка С.А.,

при секретарі - Павленко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_1, зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2016 року представник Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_1, зобовязання вчинити дії, посилаючись на те, що 29 червня 2016 року скаржник отримав постанову державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 від 02.06.2016 року, якою відмовлено стягувачу у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 553/2133/13-ц, виданого 02.07.2014 року Ленінським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_2 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» суму боргу 1722,79 грн., оскільки постанова про стягнення виконавчого збору не відповідає вимогам ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». В своїй скарзі представник скаржника наполягає на тому, що невідповідність постанови державного виконавця Ленінського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області від 27.04.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» не може бути підставою для відмови стягувачу у відкритті виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа.

Представник скаржника в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява, в якій він просить розглядати справу без його участі та зазначає, що вимоги викладені в скарзі підтримує в повному обсязі.

Державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» такою, що підлягає задоволенню за наступних обставин.

Статтею 383 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 02 липня 2014 року Ленінським районним судом м. Полтава видано виконавчий лист в справі № 553/2133/13-ц, провадження № 2/553/887/2013, за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, відповідально до якого стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних за період з 01.06.2007 року по 09.12.2007 року в розмірі 1722,79 грн..

Вищевказаний виконавчий лист був предявлений стягувачем до Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ.

27 квітня 2016 року заступником начальника Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ винесено дві постанови про стягнення з боржника - ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 172,27 грн. та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у сумі 48,62 грн..

Крім того, 27.04.2016 року постановою державного виконавця виконавчий лист № 553/2133/13-ц, виданий Ленінський районним судом м. Полтави було направлено за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ОСОБА_5 територіального управління юстиції у м. Києві, оскільки боржник отримує дохід, працюючи в ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» за адресою: м. Київ, пров. Московський, 2а.

02 червня 2016 року державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 винесла постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 553/2133/13-ц, виданого 02.07.2014 року Ленінським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» боргу в сумі 1722,79 грн., посилаючись на те, що постанова про стягнення виконавчого збору не відповідає вимогам ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Як вбачається з виконавчого листа № 553/2133/13-ц, виданого 02.07.2014 року Ленінським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» боргу в сумі 1722,79 грн., він підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою, а отже повністю відповідає вимогам ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що невідповідність постанови державного виконавця Ленінського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області від 27.04.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору, вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», не може бути підставою для відмови стягувачу у відкритті виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Виконання судових рішень - це заключна стадія судового процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту чи відновлення порушених прав.

Згідно ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

ОСОБА_6 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-152/0/4-13 від 28.01.2013 року п.1 зазначено, що при розгляді справ за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди мають керуватися положеннями статей 40, 55, 56 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. П. 14 вищезазначеного листа надано роз'яснення, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу ДВС задовольнити вимогу заявники та усунути порушення або іншим шляхом поновляє його порушені права чи свободи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 12 травня 2011 року у справі Л проти України ( п. 18,23) визначено, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у звязку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, визначених в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку. Виконавча служба, яка здійснює виконання остаточного рішення, має закінчити провадження без зволікань.

За таких обставин скарга Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_1, зобовязання вчинити дії є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, ст.ст. 1, 11, 30 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 40, 55, 56 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_1, зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 від 02.06.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 553/2133/13-ц, виданого 02.07.2014 року Ленінським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» боргу в сумі 1722,79 грн..

Зобовязати державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 прийняти рішення відповідно до вимог Закону та наданих повноважень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів після її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_7