Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

31 серпня 2016 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Морозова В.В.

при секретарях Швидкій І.О., Березюк Л.С.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Черкаської районної державної нотаріальної контори, третя особа: Хацьківська сільська рада Черкаського району про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, визнання недійсним та скасування свідоцтв про право на спадщину від 07.04.2016 року, які видані державний нотаріусом Черкаської райдержнотконтори ОСОБА_5, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, Черкаської районної державної нотаріальної контори, третя особа: Хацьківська сільська рада Черкаського району про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, визнання недійсним та скасування свідоцтв про право на спадщину від 07.04.2016 року, які видані державний нотаріусом Черкаської райдержнотконтори ОСОБА_5, мотивуючи позов тим, що після смерті свого батька ОСОБА_6, який помер 15.05.2011 року, він отримав спадщину і згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.04.2016 року, позивач успадкував 9022/10000 часток домоволодіння, що розташоване по вул. Вишневій, 21 в с. Хацьки Черкаського району Черкаської області. Своє право власності на частину домоволодіння ОСОБА_1 зареєстрував у встановленому законом порядку.

До складу спадкового майна, яке відкрилось після смерті ОСОБА_6, входила також земельна ділянка, площею 0,1490 га, за кадастровим номером :02:004:0205 і на якій розташовується вищевказане домоволодіння. Проте якщо будинок з надвірними спорудами позивач успадкував на підставі заповіту, складеного ОСОБА_6, то земельна ділянка не була прописана у заповіті і позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на дану земельну ділянку в частці 1/3, відповідачу ОСОБА_4 було надано 2/3 частки земельної ділянки, з врахуванням 1/3 частки від якої відмовилась дружина ОСОБА_6.

Право власності на спірну земельну ділянку у відповідних частках було зареєстровано спадкоємцями у встановленому законом порядку. Проте вважаючи, що успадкована за заповітом частка домоволодіння, яка розташовується на земельній ділянці, успадкованій за законом, має пропорційно відповідати останній, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Керуючись ст.ст. 1225, 1297,328 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_6, на 9022/10000 частини земельної ділянки, площею 0,1490 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в с. Хацьки Черкаського району Черкаської області по вул. Вишневій, 21; визнати недійсними та скасувати свідоцтва про право на спадщину за законом, на земельну ділянку площею 0,1490 га, за кадстровим номером :02:004:0205, видані 07.04.2016 року, державним нотаріусом Черкаської райдержнотконтори ОСОБА_5 в розмірі 2/3 частки, що наділена ОСОБА_6 і 1/3 частки, належної ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги і просили їх задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_3 заперечував проти задоволення позовних вимог і зазначив, що дійсно ОСОБА_6, який помер 15.05.2011 року заповідав позивачу домоволодіння, що розташоване по вул. Вишневій, 21 в с. Хацьки Черкаського району Черкаської області, проте відповідач ОСОБА_4 як спадкоємець, що має право на обовязкову частку у спадковому майні, також отримав право власності на частку домоволодіння в порядку спадкування за заповітом. Оскільки спірна земельна ділянка, на якій розташовується вищевказане домоволодіння не була включена спадкодавцем до заповіту, і відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є: позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_6 та дружина ОСОБА_6, котра відмовилась від спадщини на користь відповідача ОСОБА_6 Нотаріусом Черкаської райдержнотконтори були правомірно видані свідоцтва про право на спадщину у виді земельної ділянки в частках 1/3-позивачу та 2/3-відповідачу. Посилання позивача на ч.2,3 ст. 1223 ЦК України, представник відповідача вважає безпідставними, оскільки дані правові норми стосуються тих ситуацій, коли усе майно спадкується на загальних підставах по заповіту, або по закону. В даній ситуації, домоволодіння було успадковане сторонами на підставі заповіту, а земельна ділянка на підставі закону. Також той факт, що на думку позивача спадкодавець не міг охопити заповітом земельну ділянку через відсутність правовстановлюючих документів не відповідає дійсності, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом право та обовязки, які можуть йому належати у майбутньому.

Представник Черкаської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, проте від в.о. завідувача надійшла письмова заява про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори. В даній заяві представник відповідача не підтримує позовні вимоги і зазначає, що спадкоємці просили видати та відповідно отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у виді земельної ділянки в частках: 1/3 ОСОБА_1 та 2/3 частки ОСОБА_6, у тому числі з урахуванням 1/3 частки, від якої відмовилась дружина померлого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 Крім того ОСОБА_6 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 978/10000 часток домоволодіння, що складає обовязку частку у спадщині, оскільки останній є інвалідом 3 групи.

Представник третьої особи Хацьківської сільської ради Черкаського району Черкаської області в судове засідання не зявився, проте від сільського голови надійшла письмова заява про розгляд справи без участі представника сільської ради.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи.

15 травня 2011 року помер ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина у виді: домоволодіння, що розташоване по вул. Вишвневій, 21 в с. Хацьки Черкаського району Черкаської області і належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Черкаською райдержнотконторою 20.02.2009 року, р. № 2-513 та земельної ділянки, площею 0,1490 га, кадастровий номер :02:004:0205, що розташована по вул. Вишневій, 21 в с. Хацьки Черкаського району Черкаської області, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що належала померлому ОСОБА_6 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯК№ 716751, виданого 13.05.2010 року.

15 лютого 2001 року ОСОБА_6 було складено заповіт, за яким він усе майно, що складається з будинку і надвірних споруд по вул. Дзержинського, 21, заповів сину ОСОБА_1, а будинок з надвірними спорудами по вул. Кірова, 27 а, заповів сину ОСОБА_4.

Згідно даних Черкаської районної державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_6, який помер 15 травня 2011 року, було заведено спадкову справу № 562/2011. З заявами про прийняття спадщини звернулись спадкоємці першої черги: ОСОБА_4 та ОСОБА_1. Дружина померлого ОСОБА_6 ОСОБА_7 звернулась в установленому законом порядку з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_4.

В установлений законом строк і порядок спадкоємці отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину, зокрема: ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 07.04.2016 року, згідно якого останній з урахуванням 1/3 частки ОСОБА_7, успадкував 2/3 частки земельної ділянки площею 0,1490 га, кадастровий номер :02:004:0205, розташованої по вул. Вишневій, 21 в с. Хацьки Черкаського району Черкаської області, передану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Крім того згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.04.2016 року ОСОБА_4 успадкував 978/10000 часток житлового будинку з господарським та побутовими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Вишневій, 21 в с. Хацьки Черкаського району Черкаської області.

ОСОБА_1 успадкував згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.04.2016 року 1/3 частину земельної ділянки, площею 0,1490 га, кадастровий номер :02:004:0205, що розташована по вул. Вишневій, 21 в с. Хацьки Черкаського району Черкаської області, передану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; а згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом останній успадкував 9022/10000 часток житлового будинку з господарським та побутовими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Вишневій, 21 в с. Хацьки Черкаського району Черкаської області.

За змістом ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ст. 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт здійснюється особисто.

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ст. 1235 ЦК України).

Згідно ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Отже судом встановлено, що спірна земельна ділянка відповідно до ст. 1223 ЦК України заповітом охоплена не була, а тому є такою, що спадкується за законом, особами визначеними у ст.ст. 1261, тобто ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 як спадкоємцями першої черги за законом.

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Враховуючи заяву ОСОБА_7 від 13.09.2011 року, посвідчену секретарем Хацьківської сільської ради Черкаського району Черкаської області про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4, розмір частки останнього у спадковому майні, що представлено у виді земельної ділянки, відповідно був збільшений до 2/3 часток.

Як зазначено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 № 7 - правило ст. 1225 ЦК України про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

Згідно ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

п. 27 Постанови №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" Пленуму Верхового Суду України роз'яснено, що у відповідності до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видано, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

З огляду на те, що спірна земельна ділянка не була охоплена заповітом і спадкувалась позивачем на загальних підставах в порядку закону і в рівних долях, згідно ст.ст. 1261, 1267 ЦК України, та за розміром своєї частки є достатньою для обслуговування домоволодіння, а свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку від 07.04.2016 року, видані на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_4, є законними, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 № 7, ст.ст. 1225, 1261, 1267, 1270 України, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Черкаської області через районний суд.

Повний текст рішення складено 06.09.2016 року.

Суддя: ОСОБА_8