Справа № 357/8011/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М. ,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа: ОСОБА_3, про зменшення розміру аліментів ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 18.06.2010 року з нього стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, крім того, за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду 11.01.2016 року з нього утримуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на її особисте утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною трирічного віку. Загальний розмір аліментів, які стягуються з нього, перевищує половину його доходу, що ставить його у скрутне матеріальне становище. На підставі ст.192 СК України позивач просить суд зменшити розмір аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 до 1/6 частини усіх видів його заробітку /доходу/ щомісячно.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач та її представник позов не визнали, в суді пояснили, що позивач та 3-я особа проживають разом, стягнення аліментів на утримання сина від другого шлюбу та ОСОБА_3 мало за мету зменшення в подальшому розміру аліментів на утримання дочки від першого шлюбу ОСОБА_4, тоді як дочка хворіє, за станом здоров'я перебуває на диспансерному обліку, що потребує значних витрат на лікування дитини, також позивачем не надано належних доказів щодо погіршення його стану здоров'я та матеріального стану, що може бути підставою для зменшення розміру аліментів, в судове засідання 16.11.2016 року відповідач та її представник не з'явилися, причини неявки суду невідомі, але суд вважав за можливе закінчувати розгляд даної справи без їх участі.

За ухвалою суду від 07.09.2016 року /а.с.20/ до участі в розгляді даної справи в якості 3-ї особи без самостійних вимог на предмет спору залучено ОСОБА_3, яка в суді пояснила, що тих коштів, які стягуються з ОСОБА_1 на утримання їхнього сина та на її особисте утримання, їй вистачає, вона також отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, близько півроку вони з позивачем проживають разом за однією адресою -по вулиці АДРЕСА_1 позов ОСОБА_1 просила задовольнити, в судове засідання 16.11.2016 року не з'явилася, про час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Заслухавши пояснення всіх осіб, які приймали участь у розгляді справи, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.06.2010 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.03.2010 року до досягнення дитиною повноліття, що стверджується копією цього рішення.

З матеріалів справи також вбачається, що 27.05.2015 року зареєстровано шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився сина ОСОБА_5, що стверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження дитини.

За рішенням Білоцерківського міськрайолнного суду Київської області від 11.01.2016 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання їхнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.11.2015 року до досягнення дитиною повноліття, та стягнуто аліменти на особисте утримання ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку /доходу/ щомісячно з 24.11.2015 року до досягнення дитиною трирічного віку, що слідує з копії цього рішення.

Позивач просить суд зменшити розмір аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 - до 1/6 частини його доходів щомісячно.

За ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Отже, за змістом даної норми зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку зміни матеріального стану платника, в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан, наприклад зменшився дохід чи у його розпорядженні залишається менша сума грошових коштів тощо. Або змінився сімейний стан платника, в результаті чого у нього з'явилися нові утриманці, або погіршився стан здоров'я, що потягло додаткові грошові витрати.

Вказані обставини мають виникнути після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів.

Як встановлено в судовому засіданні, на час вирішення питання про стягнення аліментів на користь відповідачки на утримання їхньої дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1 отримував заробітну плату в середньому 2327 грн., на той час він також був інвалідом 3 групи від захворювання, пов'язаного з впливом аварії на ЧАЕС, при вирішенні питання про стягнення з нього аліментів судом було враховано як його матеріальний стан, так і стан його здоров'я, рішення суду ОСОБА_1 не оскаржував.

При розгляді позову ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 та на своє особисте утримання з ОСОБА_1, останній позов визнав, хоча знав про те, що з нього вже стягуються аліменти на утримання дитини від першого шлюбу, до того ж, згідно норм СК України /ст.75 СК/ право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Отже, визнаючи позов ОСОБА_3 в частині стягнення аліментів на її особисте утримання, ОСОБА_1 не заперечував того факту, що він є спроможним надавати їй таку матеріальну допомогу, хоча на той час за станом здоров'я він був інвалідом 3 групи.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по даний час перебувають у зареєстрованому шлюбі, проживають разом за однією адресою -по АДРЕСА_1, на що вони самі вказали в судовому засіданні.

За ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Тобто, кошти, які стягуються в рахунок аліментів з позивача на користь 3-ї особи ОСОБА_3, використовуються на потреби їхньої сім'ї.

Сімейний стан позивача змінився ще ІНФОРМАЦІЯ_2, коли в його сім'ї народилася дитини -син ОСОБА_5, на його утриманні стали перебувати дружина та малолітня дитина, але по питанню зменшення розміру аліментів у зв'язку зі зміною сімейного стану позивач не звертався, він звернувся з таким позовом до суду тільки в липні 2016 року, коли з нього почали стягувати аліменти на утримання його дружини та дитини.

Згідно довідки ТОВ «Білоцерківський молочний комбінат» від 12.09.2016 року № 98, середня заробітна плата позивача становить 7743 грн. за період з березня 2016 року по серпень 2016 року, при цьому дохід за серпень місяць в сумі 24611 грн.84 коп. судом не може враховуватися при визначенні середнього заробітку, оскільки, як пояснив позивач, це розрахунок при звільненні у зв'язку з ліквідацією підприємства.

Згідно пояснень позивача, його переведено на роботу в ТОВ «Мілк Лайн», заробітна плата не зменшилася.

Крім того, позивач перебуває на обліку в УПФУ в місті Білій Церкві та одержує пенсію по третій групі інвалідності від захворювання, пов'язаного з впливом аварії на ЧАЕС, в розмірі 1413 грн.82 коп, що слідує з довідки УПФУ.

Як вбачається з довідки про доходи позивача, на яку вказано вище, за вирахуванням аліментів та інших утримань /податків/, його середній дохід становить біля 2 360 грн., тобто, фактично у його розпорядженні залишається більша сума грошових коштів в порівнянні з тією, яка була на час стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання дочки ОСОБА_4; до того ж, в розпорядженні сім'ї позивача також є ті кошти, які стягуються як аліменти на утримання дитини від другого шлюбу та його дружини.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на погіршення стану його здоров'я, в зв'язку з чим йому необхідно витрачати значні кошти на своє лікування.

Так, позивачем надано копію довідки МСЕК про встановлення йому з 01.02.2007 року довічно третьої групи інвалідності з дитинства від захворювання, пов'язаного з впливом аварії на ЧАЕС; виписку із медичної карти стаціонарного хворого злоякісним новоутворенням інституту онкології Академії медичних наук України, згідно якої він з 17.10.2003 року по 04.11.2003 року перебував на лікуванні; консультативний висновок від 15.11.2016 року, в якому зазначено діагноз захворювання, котрий повністю співпадає з діагнозом, який було зазначено в експертному висновку обласної спеціалізованої ЛКК по встановленню причинного зв'язку захворювання з впливом аварії на ЧАЕС від 25.12.2003 року.

Але ці докази ніяким чином не підтверджують тих обставин, що стан здоров'я позивача погіршився в порівнянні з тим, яким він був на час вирішення спору про стягнення з нього аліментів в 2010 році, як не підтверджують і тих витрат, які він змушений нести в зв'язку з лікуванням.

А за ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За положеннями ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Проаналізувавши все вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано безспірних та належних доказів на обґрунтування позовних вимог щодо погіршення його матеріального стану та стану здоров'я, а тому суд вважає позов необґрунтованим і відмовляє з цих підстав в його задоволенні.

На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору як потерпілий 1 категорії від наслідків аварії на ЧАЕС.

Керуючись ст. 192 СК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А. М. Дмитренко