Справа № 531/483/16-ц
Провадження № 2/531/328/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року. Карлівський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Жмурка П.Я.

при секретарі Богомаз Л.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Нижньоланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

18.04.2016 року до Карлівського районного суду надійшов вищевказаний позов, в якому позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок із господарсько-побутовими будівлями та спорудами , що розташований по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3, яка успадкувала такий будинок після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 чоловіка - ОСОБА_4, який успадкував такий будинок після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 матері ОСОБА_5, якій належав такий будинок на підставі свідоцтва про право власності, що було видане виконкомом Нижньоланнівської сільської ради народних депутатів від 23.10.1990 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є племінником померлої ОСОБА_3, яка 17.10.2012 року склала заповіт на його користь, заповівши позивачу земельну ділянку площею 4,390 га, а решту майна, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла позивачу, а також ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 - в рівних частина. Після смерті ОСОБА_3 позивач єдиних хто прийняв спадщину. Зазначені в заповіті інші особи - відмовились від прийняття спадщини. Спадкоємці, які мають право на обов'язкову частку у спадщині - відсутні. Окрім земельної ділянки, померлій належав вказаний вище будинок, проте її право належним чином оформлене не було. Такий будинок було успадковано померлою від чоловіка, який в свою чергу успадкував його від померлої матері, а тій належав такий на підставі свідоцтва. Позивач, будучи єдиним спадкоємцем, має право успадкувати будинок, проте не може реалізувати це право в нотаріальному порядку по причині відсутності правовстановлюючого документу, що підтверджує належність майна померлій. Тому позивач звернувся до суду.

В судовому засіданні представник позивача просить суд задовольнити у повному обсязі позов з зазначених у ньому підстав.

Відповідач не з'явився в судове засідання і надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що з позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення. (а.с. 28)

Заслухавши пояснення представника позивача і вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 2017 ЦК, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3. (а.с. 9) В матеріалах справи міститься складений померлою заповіт від 17.10.2012 року. Згідно заповіту, ОСОБА_3 заповіла земельну ділянку площею 4,390 га повністю ОСОБА_2 (позивач); решту майна - в рівних частинах ОСОБА_2 (позивач), ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с. 8) З постанови нотаріуса від 22.03.2016 року вбачається, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після померлої є позивач - ОСОБА_2; інші спадкоємці за заповітом відмовились від прийняття спадщини, про що подали нотаріусу відповідні заяви. У постанові також зазначено про відсутність спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_3 та спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Постановою відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по АДРЕСА_1 - після смерті ОСОБА_3 - по причині відсутності правовстановлюючого документа на майно. (а.с. 21)

В матеріалах справи міститься копія технічного паспорта виготовленого на вказаний вище будинок 16.10.2015 року на замовлення позивача. Власником будинку зазначена голова колгоспного двору - ОСОБА_5. Відмітки про самочинне будівництво в технічному паспорті відсутні. (а.с. 15-19)

Відповідно до ст. 120 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ст. 123 ЦК Української РСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

В матеріалах справи також міститься довідка щодо будинку видана ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 05.11.2015 року, згідно якої ОСОБА_5 є одноосібним власником будинку по АДРЕСА_1 і підставою виникнення права власності є свідоцтво про право власності, видане виконкомом Нижньоланнівської сільської ради народних депутатів від 23.10.1990 року. (а.с. 20)

Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 свідчить, що власник будинку ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6. (а.с. 14) Довідка Нижньоланнівської сільської ради від 23.03.2016 року свідчить, що ОСОБА_5 проживала і була зареєстрована АДРЕСА_1 з 1982 року по день смерті і на день смерті мала такий склад сімї: син ОСОБА_4 та невістка ОСОБА_3 (а.с. 13) Після смерті ОСОБА_5 спадкова справа не заводилась, про що свідчить витяг зі спадкового реєстру, тобто заяви про прийняття спадщини померлої до нотаріуса не надходили.

Згідно зі ст. 524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Довідка сільської ради від 28.09.2015 року свідчить, що син померлої - ОСОБА_4 та його дружина, продовжили проживати в будинку по АДРЕСА_1 і після смерті ОСОБА_5 Згідно такої довідки, ОСОБА_4 був зареєстрований і проживав у будинку з 1958 року по день своєї смерті. (а.с. 12)

На підставі вищезазначеного суд вважає за можливе визнати, що після смерті ОСОБА_3 спадщина була прийнята її сином ОСОБА_4 шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, а інші спадкоємці, що прийняли спадщину відсутні.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, про що свідчить свідоцтво серії НОМЕР_3. (а.с. 11) Як встановлено вище, на момент смерті ОСОБА_4 проживав АДРЕСА_1, разом з дружиною ОСОБА_3 В матеріалах справи міститься свідоцтво про одруження зазначених осіб (а.с. 10).

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе визнати що після смерті чоловіка ОСОБА_4, ОСОБА_3 прийняла спадщину, до якої входив в тому числі і будинок по АДРЕСА_1, що вбачається з встановлених вище обставин, - шляхом постійного проживання з померлим на час відкриття спадщини. Про те, що ОСОБА_3 була єдиною спадкоємицею майна померлого ОСОБА_4, яка прийняла спадщину за законом, зазначено і в постанові нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.03.2016 року.

Таким чином, вказаний будинок входить до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3, право на успадкування якого має позивач. З наданих суду матеріалів встановлено, що документ, який прямо підтверджує право померлої на майно, - відсутній, тому відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на таке - обґрунтована. За таких обставин суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок із господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3, яка успадкувала такий будинок після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 чоловіка ОСОБА_4, який успадкував такий будинок після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 матері ОСОБА_5, якій належав такий будинок на підставі свідоцтва про право власності, що було видане виконкомом Нижньоланнівської сільської ради народних депутатів від 23.10.1990 року.

Керуючись ст. ст. 1216-1218, 1223, 1268-1273, 1275 ЦК України, ст. ст. 120, 123, 529, 549 ЦК Української РСР, ст.ст. 57, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Нижньоланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок із господарсько-побутовими будівлями та спорудами , що розташований по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3, яка успадкувала такий будинок після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 чоловіка - ОСОБА_4, який успадкував такий будинок після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 матері ОСОБА_5, якій належав такий будинок на підставі свідоцтва про право власності, що було видане виконкомом Нижньоланнівської сільської ради народних депутатів від 23.10.1990 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення або дня отримання копії рішення, через Карлівський районний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області.

Суддя Жмурко П.Я.