Провадження № 2/537/667/2016
Справа № 537/2599/16-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.09.2016 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді Демиденка І.О.
при секретарі Костюкевич Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,
Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, згідно якої просить ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.
На обґрунтування позову зазначила, що 04.12.2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заочним рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01.03.2006 року шлюб між нею та відповідачем був розірваний. Зазначила, що після розірвання шлюбу відповідач не виконує батьківських обов»язків , не приймає участі у вихованні сина . За рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області з відповідача стягуються аліменти на утримання сина. Однак,відповідач на сплачує аліменти на утримання сина, не приймає участі у вихованні дитини ,не піклується про здоров»я сина, його фізичний , духовний та моральний розвиток, не допомагає їй (позивачці) у забезпеченні сина необхідним харчуванням , медичним доглядом, лікуванням тощо. З урахуванням викладеного, просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповіадча на її користь судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати у її відсутність.
Відповідач в судове засідання не з»явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений через оголошення в газеті «Зоря Полтавщини» № 127-128 від 26.08.2016 року.
Третя особа - Орган опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області в судове засідання свого представника не направила , надала суду листа, відповідно до якого просить слухати справу без присутності її представника та при винесені рішення в інтересах малолітньої дитини врахувати висновок служби у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача надала суду заяву, згідно якої не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Встановлено, що з 04.12.2004 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.
В шлюбі подружжя мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 22.06.2005 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області.
Заочним рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01.03.2006 року шлюб між сторонами був розірваний.
За рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області по справі № 2-436/2006 з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача - ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини з усіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.04.2006 року та до повноліття дитини.
Служба у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області надала висновок, згідно якого, у зв»язку з ухиленням ОСОБА_2 від виконання батьківських обов»язків вважає за доцільне позбавити його батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним висновком ( а.с.18).
Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 789-XII від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов»язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров»я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав , якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Позбавлення батьківських права є заходом відповідальності батьків за невиконаня або неналежне викання ними своїх батьківських обов»язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов»язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов»язками.
В п.15 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов»язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного , всебічного, об»єктивного з»ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Відповідно до п.16 вищезазначеної постанови ухилення батьків від виконання батьківських обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання ; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Таким чином, ухилення від виконання батьківського обов»язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.
Сімейний кодекс України детально регулює питання застосування такого засобу захисту дитини, її прав та інтересів від посягань з боку її власних батьків як позбавлення батьківських прав.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд неодноразово в своїх рішеннях акцентував увагу , що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і , дотримуючись такої рівноваги , особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків . Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров»ю чи розвитку дитини.
Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок служби у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи по позбавлення батьківських прав, суд зобов»язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з»ясованих обставинах ; чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання .
Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновок служби справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області , суд вважає останній достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов»язків.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов»язків відносно малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає та знаходиться на повному забезпеченні позивачки.
Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач дійсно не займається вихованням сина, ухиляється від своїх обов»язків по його утримання та вихованню, не спілкується з ними і не проявляє до сина щонайменшої батьківської турботи, у зв»язку з чим позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав підлягають задоволенню.
Разом з тим суд роз»яснює право на поновлення батьківських прав, передбачене ст. 169 Сімейного Кодексу України в разі стійкої зміни поведінки відповідача та відношення до сина.
Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., сплачений нею при подачі позову до суду та 120 грн. витрат понесених за надання оголошення в пресу.
Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212,213,215,224-226 ЦПК України, ст.ст. 150,164,166 Сімейного Кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити .
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , сплачений нею судовий збір при подачі позову до суду в розмірі 551 грн. 20 коп. та 120 грн. витрат , понесених за надання оголошення в пресі.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: І.О.ДЕМИДЕНКО