Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2016 Справа №607/18814/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Грицай К.М.

за участю секретаря Григорусь О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. В обґрунтування своїх вимог зсилається на те, що починаючи з липня 2010 року відповідач почав зловживати спиртними напоями, безпідставно вчиняв скандали і бійки у присутності малолітніх дітей, а незабаром зовсім залишив сім'ю і перейшов жити до своїх батьків, з того часу спільні шлюбні відносини між ними припинились. Вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.02.2003 року, в якому у них народились діти. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей, а тому просить суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, однак подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, доказів про причини неявки та заяви про розгляд справи без його участі суду не подав. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1, виданого 22.02.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 одружились 22 лютого 2003 року.

Від шлюбу у сторін є малолітні діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3.

Як вбачається з довідок № 653 та № 654 від 23.10.2014 р., виданих Житлово-експлуатаційною конторою № 13 житлово-будівельних кооперативів, ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1, згідно трудової книжки з 30.04.2008 року не працює. ЇЇ сім'я дійсно складається з: дочки - ОСОБА_3, дочки - ОСОБА_4, які знаходяться на утриманні матері.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони не проживають разом та не підтримують шлюбних стосунків, їх шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін.

При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що неповнолітні діти проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні, а відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню малолітніх дітей, не надає їм матеріальної допомоги без поважних на те причин.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не виконує свій обов'язок по утриманню неповнолітніх дітей, не надає їм матеріальної допомоги без поважних на те причин, хоча є працездатним.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідачем не було подано доказів на підтвердження отримання ним регулярного доходу, тому суд вважає, що вимоги щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі є підставними та підлягають до задоволення.

Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів судвраховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатнихчоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно позовних вимог позивач просить стягнути відповідача аліменти в сумі по 1000 грн. на дитину.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна подати докази, на які вона зсилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач у позовній заяві вказує на те, що відповідач працездатний та має можливість виплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей, а також їй відомо, що ОСОБА_2 працює нелегально і приховує свій дохід.

Проте, позивачем не подано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження доводів щодо майнового стану відповідача та розміру його доходів.

Згідно ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік», установлено у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2016 року - 1330 гривень, з 1 травня - 1399 гривень, з 1 грудня - 1496 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1313 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень.

Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача та дитини, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівності обов'язку батьків щодо утримання дітей, тому вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4 в розмірі по 650 грн. та ОСОБА_3 в розмірі по 750 грн. щомісячно.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 650 грн. та дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 750 грн., щомісячно, починаючи з 09 грудня 2015 року до досягнення кожною дитиною повноліття. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 228-232, 367 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік» суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який зареєстрований 22 лютого 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 201.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, в користь ОСОБА_1аліменти на утримання неповнолітніх дочок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 650 грн. та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 750 грн., щомісячно, починаючи з 09 грудня 2015 року до досягнення кожною дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2в дохід держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду підлягає до негайного виконання у межах належної до сплати суми аліментів за один місяць.

Рішення суду після набрання законної сили надіслати до державного органу реєстрації актів цивільного стану.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяК. М. Грицай