справа № 208/1531/16-ц
№ провадження 2/208/1442/16
РІШЕННЯ

Іменем України

06 вересня 2016 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Івченко Т.П.

при секретарі Севастьяновій Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Заводського районного суду м. Дніпродзержинська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Мир», Адміністрація Заводського району м. Дніпродзержинська, третьої особи: Петриківська державна нотаріальна контора «про визнання права власності в порядку спадкування за законом», -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Заводського районного суду з позовною заявою Житлово-будівельного кооперативу «Мир», Адміністрація Заводського району м. Дніпродзержинська третьої особи: Петриківська державна нотаріальна контора «про визнання права власності в порядку спадкування за законом».

За даним позовом, ОСОБА_1 просила визнати квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 44,6 м.кв., житловою площею 29,4 м.кв., після смерті чоловіка ОСОБА_2, померлого 10.05.2014 року, в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 10.05.2014 року помер ОСОБА_2, який був чоловіком. Після смерті ОСОБА_2, позивачка протягом встановленого законом шестимісячного строку, подала до Петриківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області заяву про прийняття спадщини за законом та видачу свідоцтва про право на спадщину.

Постановою державного нотаріуса Петриківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_3 від 09.11.2015 року відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану квартиру, посилаючись на те, що реєстраційне посвідчення не входить до переліку документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Дана квартира АДРЕСА_2, була отримана ОСОБА_2 у житлово-будівельному кооперативі №8 «Мир» м. Дніпродзержинська. Пайовий внесок за вказану квартиру до ЖБК №8 «Мир» виплачений ОСОБА_2 повністю, що підтверджується відповідною довідкою.

26.06.1992 року ОСОБА_2, було отримано реєстраційне посвідчення на квартиру АДРЕСА_2, яке на той час являлось правовстановлюючим документом.

Враховуючи вищезазначене позивачка вимушена звертатись до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позивачка в судове засідання подала заяву в якій прохала позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без її участі та не заперечувала проти розгляду справи без участі відповідачів та розгляду справи без застосування технічних засобів.

Представник ЖБК №8 «Мир», Адміністрації Заводського району м. Дніпродзержинська, третя особа Петриківська державна нотаріальна контора, в судове засідання не зявилися, надав до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, з винесенням рішення згідно чинного законодавства.

В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд, дослідив матеріали справи, докази надані сторонами, приходить до наступного:

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЯК №0549096 від 29.10.1966 року виданого Дніпродзержинським Горбюро ЗАГС, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб 29.10.1966 року, про що зроблено відповідний актовий запис №1347, після укладення шлюбу позивачці присвоєно прізвища Тронь. (а.с.5).

Як вбачається з Довідки виданої Житлово-будівельним кооперативом № 8 «Мир» м. Дніпродзержинська, ОСОБА_2 був членом житлово-будівельного кооперативу №8 «Мир» та одержав в ЖБК № 8 «Мир» двохкімнатну кооперативну квартиру АДРЕСА_3, пайовий внесок за отриману квартиру, в сумі 3849,40 грн. сплатив повністю. (а.с.6).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 помер 10.05.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ №575043, яке видане 12.05.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 197. (а.с.7).

Відповідно до Технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_4 у Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, який виготовлений 02.10.2015 року експертом ОСОБА_5, квартира складається із двох кімнат житловою площею 29,4 кв.м., загальною площею 44,6 кв.м.

Після смерті ОСОБА_2, позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину на квартиру №103 по вулиці Бойка у будинку №39 в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, Державним нотаріусом був зроблений запит до Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 09.11.2015 року, про те, згідно даних інвентаризаційної справи право власності на квартиру №103, розташовану за адресою: м. Дніпродзержинськ, вулиця Бойка, будинок №39 станом на дату останньої реєстрації-12.06.1992 року, було зареєстровано за ОСОБА_2, на підставі довідки ЖБК №8 «Мир», про було видане реєстраційне посвідчення 26.06.1992 року. (а.с.88).

З Постанови державного нотаріуса Петриківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_3 від 09.11.2015 року (а.с.8), вбачається, що позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, у звязку з тим, що реєстраційне посвідчення не входить до переліку документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, передбачених п. 27 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого Постановою КМУ від 22 червня 2011 року №703.

У разі відкриття спадщини, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно з правилами статті 1220 ЦК України та статті 249 ЦПК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану.

Як встановлено судом, ОСОБА_2, помер 10.05.2014 року, тобто саме 10.05.2014 року і є час відкриття спадщини.

Згідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7, визначено, що у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, що спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Як вбачається з матеріалів справи, померлий ОСОБА_2 сплатив повністю вартість квартири та пайовий внесок, що підтверджено довідкою, виданою Головою ЖБК №8 «Мир» про сплату суми 3849,40 грн. (а.с.6).

Так, згідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про право власності», який діяв станом на 22.05.1992 року, визначено, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Набуття права власності підтверджено виданим реєстраційним посвідченням на імя ОСОБА_2, як члену ЖБК №8 «Мир», виданого начальником БТІ Дудник від 26.06.1992 року, на квартиру АДРЕСА_5.

Таким чином, судом встановлено, що у померлий ОСОБА_2, станом на час смерті, а саме на 10.05.2014 року, мав у власності квартиру АДРЕСА_6.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено в ході судового розгляду, на час відкриття спадщини, після померлого ОСОБА_2, 10.05.2014 року, встановлено наявність спадкоємців першої черги, - це позивачка ОСОБА_1, яка є дружиною померлого, та його діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Враховуючи те, що від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надійшли заяви про те, що вони відмовляються від своєї частки квартири АДРЕСА_7, та не заперечували щодо розгляду справи без їх участі.

Згідно до довідки ЖБК №8 «Мир» (а.с.9), на час смерті ОСОБА_2, разом з ним в квартирі АДРЕСА_8, проживала позивачка ОСОБА_1, яка 15.09.2014 року звернулася із заявою до Петриківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за законом.

Статтею 1279 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1, на час відкриття спадщини після померлого ОСОБА_2, фактично проживаючи з померлим на час його смерті прийняла спадщину, що підтверджено довідкою ЖБК №8 «Мир» (а.с. 9), та в передбачений ст. 1270 ЦК України звернулася з заявою про прийняття спадщини (а.с. 77).

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права ти інтересу.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права тощо.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 15 Закону України «Про право власності», який діяв станом на 22.05.1992 року, ч. 1 ст. 16, ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 1218, статті 1220, ч. 1 ст. 1222, ст. 1261, ч. 3 ст. 1268, ст. 1270, 1279 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Мир», Адміністрація Заводського району м.Дніпродзержинська, третьої особи: Петриківська державна нотаріальна контора «про визнання права власності в порядку спадкування за законом», - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житлове приміщення квартиру № 103 (сто три) у будинку №39 (тридцять девять) по вулиці Бойка у місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області, загальною площею 44,6 кв.м, житловою площею 29,4 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2, померлого 10.05.2014 року, з подальшою реєстрацією права власності у відповідних органах держаної реєстрації прав та їх обтяжень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін скарги про апеляційне оскарження, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом у разі, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя Івченко Т. П.