Справа № 739/1636/16-ц
Провадження № 2/739/391/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2016 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я.,

позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з житла без надання іншого жилого приміщення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про виселення з будинку розташованого за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Гремяч, вул. Л. Кучми, 13, без надання іншого жилого приміщення.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач зловживає алкоголем, регулярно влаштовує сварки в сімї, ображає брутальною лайкою її та дітей. На численні зауваження не реагує. З цього приводу вона зверталася до правоохоронних органів і відповідач притягувався до адміністративної відповідальності за частинами першою та другою статті 173-2 КУпАП. Враховуючи факт систематичного порушення відповідачем правил співжиття вважає, що останній відповідно до статті 116 Житлового кодексу України (далі ЖК України) підлягає виселенню з житла без надання іншого жилого приміщення.

У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала і просила задовольнити їх повністю з підстав вказаних у позовній заяві, при цьому пояснила, що вони з відповідачем проживають однією сімєю. Останній постійно порушує правила співжиття та вчиняє відносно неї насильство. Вона зверталася з приводу поведінки відповідача до сільської ради та поліції, однак вжиті заходи не дали позитивних результатів. За таких обставин вважає, що єдиним ефективним заходом до відповідача буде його виселення з будинку, який належить їй.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та пояснив, що він є співмешканцем позивачки і вони проживають однією сімєю в її будинку, в якому зареєстровано його місце проживання. Визнав, що мають місце випадки коли він приходить додому в стані спяніння та вчиняє сімейні сварки. Йому не подобається характер позивачки, а також те, що остання вимагає від нього займатися господарством.

Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, позивачка є головою домогосподарства розташованого за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Чайкине, вул. Л. Кучми, 13 та проживає у вказано будинку (а.с. 5).

Відповідач згідно довідки Чайкинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області зареєстрований та проживає в будинку за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Чайкине, вул. Л. Кучми, 13 (а.с. 13), тобто в одному будинку з позивачкою, при цьому він не є власником даного будинку.

З пояснень сторін вбачається, що вони проживають у вказаному вище будинку однією сімєю без реєстрації шлюбу, відповідно повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки, разом з ними проживають діти позивачки.

З відповіді Чайкинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 15 листопада 2016 року, наданої на запит суду, вбачається, що протягом 2016 року позивачка неодноразово зверталася до голови даної сільської ради з приводу неправомірних дій та порушення правил співжиття з боку відповідача, головою сільської ради неодноразово проводилися з цього приводу бесіди з відповідачем. Відповідач тричі притягувався до адміністративної відповідальності (а.с. 19).

Згідно повідомлення Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області від 15 листопада 2016 ркоу за зверненями позивачки щодо неправомірних дій та порушення правил співжиття відповідачем відносно останнього було складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень та проводилося досудове розслідування кримінального провадження, яке в подальшому було закрито (а.с. 21).

З наданих Новгород-Сіверським ВП ГУНП в Чернігівській області копій рапортів співробітників та заяв позивачки вбачається, що остання 21 березня та 18 серпня 2016 року повідомляла до поліції про те, що відповідач, перебуваючи в стані спяніння лається, вчиняє сварки, намагається її побити, а 23 березня та 18 серпня 2016 року подала до поліції дві заяви про вчинене кримінальне правопорушення в яких вказала, що відповідач влаштував з нею сімейну сварку та вдарив її (а.с. 22-28).

З досліджених судом постанов Новгород-Сіверського району Чернігівської області вбачається, що 13 квітня, 05 та 08 вересня 2016 року відповідач притягувався до відповідальності за частиною першою статті 173-2, частиною другою статті 173-2 КУпАП у звязку з вчиненим відносно позивачки та її доньок насильством в сімї і на нього накладалися стягнення у виді громадських робіт (а.с. 7-9).

Наведене вище свідчить, що відповідач, проживаючи з позивачкою та її дітьми однією сімєю в будинку по вул. Л. Кучми, 13 в с. Чайкине Новгород-Сіверського району Чернігівської області, систематично порушує правила співжиття, чи робить неможливим для позивачки та її дітей проживання з ним в одному будинку, при цьому як посадовими особами Чайкинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, так і співробітниками поліції до відповідача вживалися заходи запобігання і громадського впливу з метою виправлення його поведінки які виявилися безрезультатними.

Частиною четвертою статті 9 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК УРСР) передбачено, що ніхто не може бути виселений із заяманого жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно частини першої статті 116 ЖК УРСР якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб проводиться без надання іншого жилого приміщення.

Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що відповідач проживаючи однією сімєю з позивачкою та її доньками в будинку по вул. Л. Кучми, 13 в с. Чайкине Новгород-Сіверського району Чернігівської області, протягом 2016 року систематично порушував правила співжиття, що виражалося у вчиненні ним відносно позивачки насильства в сімї, у звязку з чим до нього як посадовими особами Чайкинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, так і співробітниками поліції вживалися заходи запобігання і громадського впливу з метою виправлення його поведінки, зокрема проводилися бесіди, відповідач тричі притягувався до адміністративної відповідальності, однак всі вжиті заходи виявилися безрезультатними, суд приходить до висновку про необхідність виселення відповідача з вказаного вище будинку, який не перебуває у його власності, без надання іншого жилого приміщення на підставі частини другої статті 116 ЖК УРСР.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, а позивачкою здійснено судові витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 116 Житлового кодексу УРСР, статтями 2, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з житла без надання іншого жилого приміщення задовольнити повністю.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з будинку, розташованого за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район. с. Чайкине, вул. Л. Кучми, 13, без надання іншого жилого приміщення

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко