Справа № 750/6081/16-ц
Провадження № 2/750/1922/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

із секретарем - Разумейко К.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування,

третя особа ОСОБА_3,

в с т а н о в и в :

22 червня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради, в якому просить у порядку спадкування визнати за ним право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 01.11.2007 року помер його батько ОСОБА_4, спадщину після якого прийняв позивач. Також, спадщину після смерті чоловіка у вигляді 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 прийняла і мати позивача ОСОБА_5 20 серпня 2014 року ОСОБА_5 померла, у звязку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя ОСОБА_5 склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу та його доньці ОСОБА_3 У встановлений законом строк позивач звернувся до Першої чернігівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_3 подала заяву про відмову від прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5 Проте, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що спадкодавець за життя не забезпечила державної реєстрації права власності, що унеможливлює оформлення права на спадщину.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні при вирішенні справи поклалася на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, третьої особи та дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 01 листопада 2007 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а/с 10).

За життя він склав заповіт, яким все своє майно заповів Самко (на даний час ОСОБА_3) ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а/с 47).

15 квітня 2008 року ОСОБА_1 подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини щодо майна після смерті ОСОБА_4 Самко (на даний час ОСОБА_3) Ю.В. подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця ОСОБА_1 (а/с 45)

Спадщину після смерті ОСОБА_4 у вигляді 1/8 частини квартири АДРЕСА_1 також прийняла ОСОБА_5, так як мала право на обовязкову частку.

20 серпня 2014 року ОСОБА_5 померла (а/с 11).

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: 1/8 частину квартири АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 та Самко (на даний час ОСОБА_3) ОСОБА_6 в рівних долях кожному (а/с 43).

У встановлений законом строк позивач звернувся до Першої Чернігівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

ОСОБА_3 подала нотаріусу заяву про відмову від спадкового майна на користь іншого спадкоємця ОСОБА_1 (а/с 32).

Проте, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що спадкодавець за життя не забезпечила державної реєстрації права власності, що вбачається із довідки, виданої Першою Чернігівською державною нотаріальною конторою від 07.05.2016 року № 1687/01-16 (а/с 12).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до положення статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

За таких обставин, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 384, 392, 1261, 1268 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І.П. Рахманкулова