Справа № 350/383/16-ц
Номер провадження 2/350/330/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2016 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Пулика М.В.,

секретаря судового засідання Стадник О.С.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Рожнятів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім"єю та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому просила встановити факт її проживання однією сім'єю з ОСОБА_6 з 2009 року по день його смерті 03 травня 2015 року та визнати за нею право власності на 1/2 квартири № 39, що по вул.Рубчака в будинку № 2 в м.Калуш, придбаної 10 вересня 2013 року на прізвище ОСОБА_6.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зіслалася на те,що з 2009 року до моменту смерті ОСОБА_6, який помер 03 травня 2015 року , вони проживали однією сім"єю.Разом їздили на заробітки до ОСОБА_1 та спільно розпоряджалися коштами, так як мали спільний бюджет.Коли ОСОБА_6хворів вона, позивачка, доглядала за ним, готувала їсти, прала , тощо.Після смерті спадкодавця вона разом з його матір"ю відповідачкою по справі ОСОБА_3здійснювала організацію його поховання та несла пов"язані з процесом поховання витрати.

Під час спільного проживання з ОСОБА_6, 10 вересня 2013 року вони придбали за спільні кошти однокімнатну квартиру № 39 в м.Калуші по вул.Рубчака, будинок 2, вартістю 71 тисяча 800 гривень.

Для оформлення спадщини вона звернулася в нотаріальну контору, однак нотаріус відмовила їй в оформленні спадщини, оскільки відсутнє свідоцтво про одруження зі спадкодавцем та не встановлено факту спільного проживанння зі спадкодавцем.

Крім встановлення факту є необхідним визнати за нею право власності на 1/2 спільнопридбаної з спадкодавцем квартири,оскільки ця частина повинна належати їй, як спільно придбане з спадкодавцем майно.

Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала з викладених в позовній заяві підстав ( а.с.1-3). Крім цього суду пояснила про те, що квартиру ОСОБА_6купляв в той час, коли вона була в ОСОБА_1 тому, як укладався договір купівлі-продажу житла вона не знає, однак стверджує, що житло придбане за спільні кошти. Коли вони проживали з ОСОБА_6 в квартирі, то гостей не запрошували.

Відповідачка ОСОБА_3 позов визнала, суду пояснила про те, що вона доводиться мамою померлому 03.05.2015 року ОСОБА_6 Похорони сина робила вона, на які витратила приблизно 16000 гривень, які пізніше ОСОБА_2 повернула їй. Відповідачі по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доводяться ОСОБА_6 дітьми, а їй онуками, з якими вона перебуває в неприязних стосунках. ОСОБА_2фактично проживала з її сином ОСОБА_6, лікувала його, допомагала йому, разом працювали в ОСОБА_1, разом купили в м.Калуші квартиру, на яку вона, відповідачка, також дала кошти в сумі 3000 доларів США.На квартиру вона також має право, а онуки хочуть забрати її в ОСОБА_2.

Відповідачка ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала з викладених в своїй заяві підстав ( а.с.16-17).

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, однак будучи допитаним в минулих судових засіданнях пояснив про те, що про спірну квартиру він дізнався у вересні 2013 року. Батько говорив йому , що квартиру придбав для себе, однак залишить її йому.

Свідок ОСОБА_7-суду дала показання про те, що позивачка доводиться донькою її двоюрідної сестри. ОСОБА_2говорила їй під час розмови про те, що вона купила разом з ОСОБА_6 квартиру в Калуші. З ОСОБА_6 позивачка проживала приблизно з 2010 року. Коли купили квартиру і за скільки їй нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_8 - суду дала показання про те, що позивачка доводиться їй свахою, тобто донька останньої вийшла заміж за її сина. Позивачка робила разом з ОСОБА_6 весілля, хрестини.Була розмова, що хочуть купити квартиру. З 2009 року сваха прожила з ОСОБА_6, разом їздили в ОСОБА_7 на заробітки, разом купили квартиру.Все це їй відомо з їхніх слів.

Аналогічні по суті показання дала суду свідок ОСОБА_9, яка доводиться позивачці сусідкою.

Свідок ОСОБА_10суду дав показання про те,що ОСОБА_2 жила з ОСОБА_9. Про це йому відомо зі слів ОСОБА_3, яка також говорила про те, що позивачка спільно з ОСОБА_6 купляли квартиру.

Аналогічні по суті показання дав суду свідок ОСОБА_11

Свідок ОСОБА_12суду дала показання про те, що її квартира розташована під квартирою, яка є зараз спірною. Вона здійснює догляд за своїм чоловіком- інвалідом і тому практично весь час перебуває вдома. Знає, що ОСОБА_6 купив квартиру у 2013 або 2014 році. З достовірністю стверджує, що ОСОБА_6 проживав один , жодна жінка в квартирі не проживала в тому числі і позивачка.

Свідок ОСОБА_13суду дала показання про те, що з 2005 року по даний час вона їздить на заробітках в Італію. 14 серпня 2007 року вона уклала шлюб з ОСОБА_6 Одинадцять місяців вони разом проживали в Італії, після чого ОСОБА_6 повернувся в Україну і до розірвання 29 серпня 2013 року шлюбу він проживав в Україні. Факт її проживання в Італії, а ОСОБА_6 в Україні не говорить про те, що вони припинили сімейні стосунки. Вона вимушена була заробляти гроші для сім"ї, і так живе багато сімей. До серпня 2013 року вони жили однією сім"єю, між ними ніколи не було ніяких сварок. Також, він не говорив їй про те, що має іншу жінку, а якщо і мав таку жінку, то вона, свідок, вважає її коханкою.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши докази, суд вважає,що в задоволені позову слід відмовити з таких підстав.

За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.Сторони та інші особи,які беруть участь у справі,мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.Кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом.Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи,сприяє здійсненню прав сторін.

Сторони підтвердили суду, що інших доказів на підтвердження чи заперечення позову крім тих, що є в матеріалах даної справи, не існує.

З оглянутої в судовому засіданні цивільної справи № 350/1584/13-ц провадження № 2/350/636/2013 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_13 про розірвання шлюбу, зокрема з Свідоцтва про шлюб встановлено, що 14 серпня 2007 року між цими особами зареєстровано шлюб в Рівнянській сільскій раді Рожнятівського району, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис за № 8.

Випискою з рішення Рожнятівського районного суду підтверджено, що шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_13розірвано 29 серпня 2013 року. Рішення набрало законної сили 09.09.2013 року ( а.с.14).

Відповідно до положень частин 1,2 ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов"язків подружжя.

Згідно із ч.1 ст.36 Сімейного кодексу України шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

Копією договору купівлі-продажу квартири від 10.09.2013 року підтверджено, що ОСОБА_6 купив у ОСОБА_14 квартиру № 39, яка знаходиться у будинку під номером два, по вул.Рубчака, що в м.Калуш Івано-Франківської області. Продаж квартири вчинено за 71800,00 гривень( а.с.8).

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень підтверджено, що за ОСОБА_6зареєєстровано право власності на квартиру № 39, яка знаходиться у будинку під номером два, по вул.Рубчака, що м. Калуш Івано-Франківської області ( а.с.7).

Як на підставу для задоволення свої позовних вимог позивачка ОСОБА_2 посилається на ст.ст. 60, 74 СК України.

В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", зазначено що при застосуванні ст.74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно врахувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Перебування осіб в зареєстрованому шлюбі створює презумпцію права спільної сумісної власності на майно набуте в шлюбі.

За приписами ч. 2 ст.3 СК України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно із ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Позивачка не надала суду доказів про те, що вона перебувала з ОСОБА_6 у шлюбі.

З оглянутих в судовому засіданні відеозаписів, які містяться на ДВД дисках вбачається, що на весіллях, яке мало місце 29 січня 2011 року та у липні 2010 року, позивачка перебуває поряд з ОСОБА_6 ( а.с.55-59).

Про те, що на цих відеозаписах, поряд з позивачкою ОСОБА_2перебуває ОСОБА_6 підтвердили суду інші учасники процесу.

Однак, надані на підтвердження факту спільного проживання ОСОБА_2І.з ОСОБА_6 копії фотографій (а.с.42-43) та відеозаписи, які містяться на ДВД дисках не є доказом проживання однією сім'єю в спірний період, оскільки ОСОБА_6 протягом усього періоду, за який було придбане спірне майно, перебував у іншому шлюбі, зокрема перебував в зареєстрованому шлюбі з 14 серпня 2007 року по 09.09.2013 року, тому в даном у випадку неможливо застосувати положення ст.74 СК України.

Вищенаведені пояснення відповідачки ОСОБА_3, показання вищенаведених свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_15, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 суд оцінює критично з огляду на те, що всі ці свідки зацікавлені у прийнятті судового рішення на користь позивачки.

Фотографії та відеозаписи які позивачка надає суду як докази спільного проживання з ОСОБА_6 також не доводять факт, що у вказаний період між нею та ОСОБА_6 склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Виходячи з вищевикладеного, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.3, ч.ч.1,2 ст. 21, ч.1 ст.25, ч.1 ст.36 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 12, 15, 57 - 60, 208, 209, 212, 215, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім"єю та визнання права власності відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги

Головуючий: