АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/2444/15-ц Номер провадження 22-ц/786/209/16Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Омельченко Л.М.

суддів: Дорош А.І.,Триголова В.М.

при секретарі Ачкасовій О.Н.

З участю адвоката ОСОБА_2

Позивача ОСОБА_3

Представника відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго»

на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 04 грудня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про визнання бездіяльності незаконною та зобов»язання винести наказ про надання творчої відпустки.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ПАТ «Полтаваобленерго» про визнання бездіяльності незаконною, зобов»язання винести наказ про надання творчої відпустки та стягнення моральної шкоди. Просив визнати незаконною бездіяльність ПАТ "Полтаваобленерго", яка полягає у неправомірному ненаданні передбаченої законодавством України творчої відпустки, поновити порушені права на відпочинок та на творчу відпустку, зобовязавши відповідача видати наказ про надання відпустки для написання монографії строком на три місяця з 29.06.2015 року та стягнути на його - позивача користь завдану порушенням громадянських та трудових прав моральну шкоду в розмірі 500000 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 04 грудня 2015 року позовну заяву ОСОБА_3 в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду за заявою позивача.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 04 грудня 2015 року позовну заяву ОСОБА_3 задволено частково.

Постановлено визнати незаконною бездіяльність Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" щодо ненадання творчої відпустки директору з правових питань ОСОБА_3 для написання монографії за його заявою від 29 травня 2015 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Рішення місцевого суду в апеляційному порядку оскаржили ОСОБА_3 та ПАТ «Полтаваобленерго» в особі представника за довіреністю ОСОБА_4

ОСОБА_3 у своїй апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні його позовних вимог та ухвалити нове рішення про задоволення його позову у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи і порушення норм матеріального та процесуального права.

Публічне акціонерне товариство «Полтаваобленерго» у своїй апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення і неправильне застосування норм матеріального права. Вважає, що роботодавець не зобов'язаний був виносити наказ про надання позивачу відпустки, оскільки це є правом відповідача, а відпустки мають надаватися в порядку, передбаченому чинним законодавством. Крім того, однією з підстав надання творчої відпустки є успішне поєднання особою як наукової діяльності, так і своїх обов»язків за основним місцем роботи. На думку апелянта, позивач ОСОБА_3 виконував свої обов»язки не належним чином, що позбавляє його права на отримання творчої відпустки у порядку передбаченому ст. 16 Закону України «Про відпустки».

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з»явилися в засідання апеляційного суду, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, приходить до висновку, що скарги підлягають відхиленню.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_3 з 1998 року перебував у трудових відносинах з ПАТ "Полтаваобленерго", працював на посаді керівника юридичної служби підприємства - директора з правових питань.

ОСОБА_3 має науковий ступінь кандидата юридичних наук в галузі цивілістики, є автором ряду монографій та наукових публіцистичних праць, а його наукова праця «Темпоральні характеристики зобов»язального права» вноситься на захист дисертації на отримання наукового ступеню доктора юридичних наук.

Також судом правильно встановлено, що 29 травня 2015 року позивач подав роботодавцю ПАТ "Полтаваобленерго" заяву, датовану 28.05.2015 року, про надання йому творчої відпустки строком на три місяці з 17 червня 2015 року для написання монографії, додавши на підтвердження довідку Видавництва "Право" Національної академії наук України та Національного юридичного університету імені ОСОБА_5 № 1 від 06.04.2015 року, відповідно до якої монографія "Темпоральні характеристики зобов'язального права" включена до плану випуску видань на поточний рік (т.1 а.с.4).

Листом № 01-1/7235 від 11.06.2015 року ПАТ "Полтаваобленерго" повідомило ОСОБА_3 про результати розгляду його заяви щодо надання творчої відпустки з 17.06.2015 року, в якому зазначило, що однією з обовязкових умов (критерієм) для надання творчої відпустки є успішне поєднання основної діяльності із творчою роботою. Основна діяльність - це виконання роботи згідно зі своєю посадою. Враховуючи тривалу відсутність ОСОБА_3 на роботі, йому було повідомлено про те, що питання про надання творчої відпустки буде розглянуто пізніше, після його виходу на роботу (т.1 а.с.7).

Згідно ст. 77 КЗпП України, ст. 16 Закону України "Про відпустки", творча відпустка надається працівникам для закінчення дисертаційних робіт, написання підручників та в інших випадках, передбачених законодавством. Тривалість, порядок, умови надання та оплати творчих відпусток установлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. п. 1, 3 "Умови, тривалість, порядок надання та оплати творчих відпусток", затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 19.01.1998 року, творчі відпустки надаються працівникам підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності за основним місцем їх роботи для закінчення дисертації на здобуття наукового ступеня кандидата або доктора наук, для написання підручника, а також монографії, довідника тощо. Творча відпустка для написання підручника чи наукової праці тривалістю до трьох місяців надається працівнику, який успішно поєднує основну діяльність із творчою роботою. Ця творча відпустка надається на підставі заяви працівника та довідки видавництва про включення підручника чи наукової праці до плану випуску видань на поточний рік.

У п. 4 "Умови, тривалість, порядок надання та оплати творчих відпусток" визначено, що творчі відпустки надаються працівникам поряд з іншими відпустками, передбаченими законодавством, і оформлюються наказом власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації.

Творчі відпустки, на відміну від щорічних відпусток, не підлягають поділу на частини, продовженню на святкові та неробочі дні.

Так, судом вірно з»ясовано, що за період трудової діяльності ОСОБА_3 у ПАТ «Полтаваобленерго» він неодноразово успішно поєднував свою трудову діяльність з творчою діяльністю. Зокрема, у 2010 році та у 2013 році йому надавалися творчі відпустки для написання монографій з метою здобуття наукового ступеня доктора наук.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, місцевим судом правильно встановлено, що відповідачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що до ОСОБА_3 застосовувались будь-які дисциплінарні стягнення за порушення, допущені при виконанні посадових обов»язків, та що він не може успішно поєднувати основну діяльність з творчою діяльністю. При цьому суд правильно зазначив, що перебування позивача з 05.01.2015 року по 23.01.2015 року в основній щорічній відпустці та його тривале перебування з 19.02.2015 року на лікарняному не свідчить про неможливість поєднання ним основної діяльності з творчою, а подання ним у період непрацездатності заяви про надання творчої відпустки не є порушенням чинного законодавства про працю.

Встановивши зазначені вище обставини справи та давши належну оцінку доводам сторін, місцевий суд дійшов вірного висновку, що ПАТ «Полтаваобленерго» після отримання заяви від позивача про надання творчої відпустки повинно було вирішити питання про винесення відповідного наказу. Відтак, суд обгрунтовано визнав незаконною бездіяльність Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" щодо ненадання творчої відпустки директору з правових питань ОСОБА_3 для написання монографії за його заявою від 29 травня 2015 року.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про зобов»язання відповідача надати йому творчу відпустку з 29.06.2015 року рішення суду також є правильним, оскільки достовірно встановлено, що позивач не звертався до відповідача із заявою про надання йому відпустки з 29.06.2015 року, у зв»язку з чим дане питання роботодавцем не вирішувалося.

Рішення суду є законним, обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому колегія суддів не знаходить підстав для його скасування.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що суд не врахував усі обставини справи та безпідставно відмовив йому у задоволенні вимог про зобов»язання відповідача надати творчу відпустку з 29.06.2015 року не можуть бути прийняті до уваги, оскільки позивач після отримання 17.06.2015 року відповіді від ПАТ «Полтаваобленерго», датованої 11.06.2015 року, знав про ненадання роботодавцем йому творчої відпустки та не подав останньому письмову заяву про надання цієї відпустки з 29 червня 2015 року. Натомість, позивач 18 червня 2015 року звернувся в суд з позовом про визнання незаконною бездіяльності Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" щодо ненадання йому творчої відпустки (т.1 а.с.1-3).

Доводи апеляційної скарги ПАТ «Полтаваобленерго» про те, що ОСОБА_3 не виконував належним чином свої посадові обов»язки директора з правової роботи у зв»язку з тривалим перебуванням на лікарняному також не заслуговують на увагу, тому що відсутність його на роботі з поважних причин не можна розцінювати як неможливість успішно поєднувати основну трудову діяльність з його творчою роботою.

Посилання на самовільний невихід ОСОБА_3 на роботу в період з червня вересня 2015 року теж не можуть бути враховані, оскільки даний факт мав місце після 17.06.2015 року.

Доводи скарги ПАТ "Полтаваобленерго" про перерозподіл обов»язків позивача у зв»язку з його тривалим перебуванням на лікарняному також не свідчить про неможливість ОСОБА_3 успішно поєднувати основну діяльність з творчою роботою.

Інші доводи апеляційних скарг теж не спростовують правильних по суті висновків суду першої інстанції та не мають нових доказів, які свідчили б про порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, апеляційні скарги слід відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 04 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя (підпис)

Судді: (підписи)

Копія вірно: