Справа № 653/388/15-ц
Провадження № 2/653/138/16
РІШЕННЯ

іменем України

15.04.2016 року м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Крапівіна О.П.

при секретарі Пшенична В.М.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про встановлення ідеальної частки співвласників у домоволодінні, виділення частки у домоволодінні в окремий обєкт нерухомості, припинення права спільної часткової власності на домоволодіння, поділ земельної ділянки між співвласниками,

В С Т А Н О В И В:

До Генічеського районного суду звернулась ОСОБА_1, позовні вимоги якої обумовлені тим що вона та відповідач по справі є співвласниками домоволодіння з господарчими та побутовими спорудами і будівлями, яке знаходиться в м. Генічеськ, вул. Кірова, 44 Херсонської області. Їй на праві власності належить 11/20 часток домоволодіння, з яких 7/20 часток на підставі Договору дарування частини домоволодіння від 17.04.2002 року, 2/20 частки на підставі договору дарування від 01.12.2003 року, 2/20 частки на підставі договору дарування від 08.01.2004 року. В свою чергу відповідачу, ОСОБА_2 належить 9/20 часток на підставі договору дарування від 12.05.1994 року та свідоцтва про право на спадщину від 12.05.1994 року.

У 2013-2014 роках було проведено реконструкцію житлового будинку літера «И» та навісів «І», «К» в одноповерховий житловий будинок з мансардним поверхом на земельній ділянці по вул. Кірова, 44. М . Генічеськ. У 2014 році було прийнято в експлуатацію закінчений будівництвом обєкт, про що свідчить Декларація про готовність до експлуатації обєкта, будівельні роботи на якому виконувалися на підставі повідомлення про початок їх виконання, яка зареєстрована управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області 20.11.2014 року за № ХС 03.

Після прийняття обєкту в експлуатацію та з метою проведення державної реєстрації позивач 05.12.2014 року звернулась до КП «Генічеське Бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради для проведення технічної інвентаризації нерухомого майна та визначення ідеальної частки у загальному майні. Це замовлення було виконано частково. Проведено технічну документацію, але розрахунок зміни частки не проведено через відсутність згоди відповідача.

Через позбавлення права здійснення державної реєстрації належної їй частки, позивач вимушена була звернутись до суду, в якому із зміненими уточненими вимогами від 18.01.2016 року просить:

-Встановити, що ідеальні частки співвласників у домоволодінні з господарськими та побутовими спорудами і будівлями, яке знаходиться в м. Генічеськ, вул. Кірова, 44 Херсонської області складають у ОСОБА_1 95/100 часток та ОСОБА_2 5/100 часток та визнати право власності на зазначені частки у домоволодінні;

-Виділити ОСОБА_1, із загального майна 95/100 часток у домоволодінні з господарськими спорудами і будівлями, що розташоване за адресою Херсонська область, Генічеський район, м. Генічеськ, вул. Кірова, 44 в приватну власність, в окремий обєкт нерухомості (окрему цілу частку) відповідно до Додатку № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 12.11.2015 року № 83;

-Припинити для ОСОБА_1 право спільної часткової власності на домоволодіння з господарськими спорудами і будівлями, що розташоване за адресою Херсонська область, Генічеський район, м. Генічеськ, вул. Кірова, 44;

-Поділити земельну ділянку площею 0,0758 га за адресою Херсонська область, Генічеський район, м. Генічеськ, вул. Кірова, 44 між співвласниками на 2 самостійні земельнім ділянки, відповідно до додатку № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 12.11.2015 року № 83. Виділити ОСОБА_1, земельну ділянку з боку задньої межі, правої бокової межі та лівої бокової межі, площею 464 м2 з виходом (входом) на вулицю Свердлова через наявні ворота з калиткою № 2 та припинити право спільної власності на земельну ділянку.

-Судові витрати стягнути з відповідача.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, з огляду на обставини наведенні в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача за довіреністю ОСОБА_4 заперечував проти задоволення позовних вимог, з огляду на те, що згоду на реконструкцію відповідач надавала, але не було згоди, що частки збільшаться. Крім того заперечує проти поділу земельної ділянки, так як склалось, що всі власники користуються всією земельною ділянкою, що передбачає вихід на обидві вулиці, а експертизою встановлено вихід для кожного власника окремо, крім того не погоджується з запропонованою компенсацією частки земельної ділянки.

Також пояснив, що рішенням Генічеського районного суду від 07.02.2002 року був встановлений порядок користування спірною земельною ділянкою між ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з встановлення розмірів земельних ділянкою. В подальшому позивач по справі викупила частки будівлі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Як було встановлено ОСОБА_1 на праві власності належить 11/20 часток домоволодіння що знаходиться в Херсонській області, Генічеського району, м. Генічеську, по вул. Кірова, 44 , з яких 7/20 часток передані їй на підставі Договору дарування частини домоволодіння від 17.04.2002 року, посвідченого нотаріусом Генічеського нотаріального округу ОСОБА_8, 2/20 частки на підставі договору дарування від 01.12.2003 року , посвідченого нотаріусом Генічеського нотаріального округу ОСОБА_9, 2/20 частки на підставі договору дарування від 28.01.2004 року, посвідченого нотаріусом Генічеського нотаріального округу ОСОБА_10

В свою чергу відповідачу, ОСОБА_2 належить 9/20 часток, з яких 5/20 часток передані на підставі договору дарування від 12.05.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Генічеської нотаріальної контори ОСОБА_11 та 4/20 частки на домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.05.1994 року.

Згідно до розписки від 03.06.2013 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 Ф,В. суму в розмірі 2000 у.о. в якості авансу за земельну ділянку . Залишок суми в розмірі 2000 у.о. ОСОБА_1 обіцяє віддати після приватизації.

Також міститься розписка від ОСОБА_2 від 24.07.2013 в якій дає згоду на реконструкцію житлового будинку.

Згідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.07.2014 року, земельна ділянка загальною площею 0,0758 га за адресою вул. Кірова,44, м. Генічеськ, кадастровий номер :01:001:0567 на праві спільної сумісної власності належить сторонам, розмір часток 1/1, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.07.2014 року.

Як вбачається з декларації про готовність до експлуатації обєкта, від 20.11.2014 року, замовником якої є ОСОБА_1 була проведена реконструкція житлового будинку літера «И» на навісів літери «І». «К» в одноповерховий житловий будинок з мансардним поверхом на земельній ділянці по вул. Кірова, 44 у м. Генічеськ. За результати технічної інвентаризації загальна площа обєкта складає 181,9 кв.м, житлова 106,2, нежитлова 75,7кв м.

Як вказує позивач, для проведення державної реєстрації нерухомого майна, 05.12.2014 року вона звернулась до КП «Генічеське бюро технічної інвентаризації».

Згідно до відповіді начальника КП «Генічеського БТІ» від 15.01.2015 року - договір (замовлення) № 1458 від 05.12.2014 року виконано частково, оскільки відсутня згода всіх співвласників.

Судом досліджений виготовлений технічний паспорт на житловий будинок № 44 по вул. Кірова в м. Генічеськ, замовником якого є ОСОБА_1 виготовлений станом на 15 січня 2015 року, з приміткою про самовільну будівлю сарай «Т» від 15.01.2015р. Розрахунок та зміна частки проведена не була.

З рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.05.2015 року вбачається, що розгляд заяви ОСОБА_1 про державну реєстрацію у спільної часткової власності на житловий будинок зупинено через відсутність необхідних документів.

13 травня 2015 року державним реєстратором прийнято рішення про відмову у державній реєстрації на житловий будинок.

Ухвалою Генічеського районного суду від 02.10.2015 року по справі була призначена судово будівельно-технічна експертиза.

Зі змісту висновку судово будівельно-технічної експертизи вбачається, що на земельній ділянці маються самовільні будівлі, вартість яких не враховується при встановленні вартості домоволодіння, що відповідає чинному законодавству.

Загальна вартість домоволодіння складає 537109 гривень.

Вартість будівель і споруд, якими фактично користується ОСОБА_1 та які запропоновані до виділу складає 512785 гривень, що дорівнює 95/100 вартості всього домоволодіння та представляє собою самостійних обєкт нерухомого майна.

Вартість будівель і споруд, якими фактично користується ОСОБА_2 та які запропоновані до виділу складає 24324 гривень, що дорівнює 5/100 вартості всього домоволодіння та представляє собою самостійних обєкт нерухомого майна.

Власнику 95/100 (11/20) частки пропонується до виділу ділянку з боку задньої межі, правої бокової межі та лівої бокової межі, площею 464 м2 з виходом (входом) на вулицю Свердлова через наявні ворота з калиткою № 2 , що складає 61/100.

Площа запропонованого виділу земельної ділянки більше належної площі на 47 м2.

Власнику 5/100 (9/20) частки пропонується до виділу ділянка зі сторони фасадної межі, правої бокової межі та лівої бокової межі, площею 294 м2 з виходом (входом) на вулицю Кірова через існуючі ворота з калиткою № 3, що складає 39/100.

Площа запропонованого виділу земельної ділянки менше належної площі на 47 м2.

Згідно ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про планування та забудову територій» будівництвом слід вважати здійснення нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, впорядкування об'єктів градобудівництва, розширення та технічного переоснащення.

Слід зазначити, що в розумінні частини першої статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об'єкт, а й об'єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об'єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об'єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності .

За змістом зазначеної норми для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 13 ч. 1 ст. 365 ЦК за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім?ї (постанова Верховного Суду України від 16 січня 2012 р. у справі № 6-81цс11).

Право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці.

Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно з розясненнями, які містяться в п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди не є обєктом права власності, і вони не можуть бути предметом поділу.

Відповідно до Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18.06.2007 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 липня 2007 року за N 774/14041 (зі змінами) не підлягають поділу об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об'єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Підпунктами «а», «б» і «в» пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року передбачено, що судовий захист права власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ за позовами про визнання права власності на майно, усунення інших порушень власності; про визначення порядку володіння, користування і розпорядження майном, що є спільною власністю; про поділ спільного майна або виділ з нього частки.

Частиною 3 ст. 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 р. N 55.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси.

Відповідно до п.п. 3.1 п.3 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007 р. «Про затвердження Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна» (далі Інструкція) розрахунок часток у спільній власності на об'єкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників об'єктів нерухомого майна.

Таким чином, не підлягають поділу об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна.

Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 04.12.2013 року у справі №6-130цс13.

Більш того, самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 23 постанови №6 від 30.03.2012р. "Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовій режим самочинного будівництва)" роз'яснив, що при вирішенні питання про те чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку з'ясувати, зокрема, наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі, поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідно до позову та усних пояснень представників сторін - самовільно без належного дозволу чи належно затвердженого проекту провела реконструкцію житлового будинку літера «И» та навісів «І», «К» в одноповерховий будинок з мансардним поверхом, яка була прийнята в експлуатацію за Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованою Управлінням ДАБК у Херсонській області 20.11.2014 року за № ХС 03, однак при розробленні проекту, у відомостях будівель - проект житлового будинку ОСОБА_1 складав 115,32, а вже в декларації про готовність об'єкта до експлуатації , загальна площа будинку ОСОБА_1 складає 181,9 кв.м, що свідчить про наявність порушення.

Крім того, під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України N 3038-VI дозвільний документ (статті 35 - 37), що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об'єкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі.

При розробці проекту та наданні дозволу на виконання будівельних робіт, що були завершені 12.06.2013 не було відомостей про земельну ділянку, саме ж свідоцтво про право власності було отримано 14.07.2014 року, при цьому розмір часток ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у ньому дорівнюють 1/1 частки.

У разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлювальних документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлювальних документів.

Згідно з п.п. 3.3 п. 3 Інструкції за відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку.

Пунктом 3.11 Інструкції визначено, що за наявності самочинно збудованих (реконструйованих, перепланованих) об'єктів нерухомого майна документи щодо виділу готуються тільки після визнання права власності на них відповідно до закону. Самочинно збудовані об'єкти нерухомого майна до розрахунку не включаються.

У силу положень ст.ст.21,24,41 Конституції України, ст.ст.319,358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Виходячи із цих норм, правовий режим спільної часткової власності визначається Главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" №7 від 04.10.1991 року у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок має бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудження грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Крім того, згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при розгляді спорів між учасниками спільної часткової власності на жилий будинок про зміну часток, суди повинні враховувати, що такі вимоги можуть бути задоволені, якщо учасник спільної власності збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку (жилих і підсобних його приміщень) шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної з дозволу виконкому місцевої Ради і за згодою решти учасників спільної власності. Хоч в матеріалах справи і міститься розписка ОСОБА_2 від 24.07.2013 в якій вона дає згоду на реконструкцію житлового будинку, проте з неї не вбачається згода на збільшення частки ОСОБА_1, така згода не надана нею і після проведення останньою реконструкції, що також підтверджується відповіддю начальника КП «Генічеського БТІ» від 15.01.2015 року - договір (замовлення) № 1458 від 05.12.2014 року виконано частково, оскільки відсутня згода всіх співвласників.

За змістом ст.364 ЦК України, виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Така правова позиція зі спірного питання також висловлена Верховним Судом України у постанові від 19.02.2014 року у справі № 6-4ц14.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Оскільки у своїх вимогах позивач просить встановити ідеальні частки співвласників у відповідності до запропонованого у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 12.11.2015 року № 83, що становить 95/100 частки та поділити земельну ділянку згідно до неї, площа запропонованого виділу якої більше належної на 47 м2, відповідачу було запропоновано отримати компенсацію. Однак відповідач та її представник відмовляються від отримання грошової компенсації.

Відповідно до ст.ст. 66, 147, 212 ЦПК України висновок експерта є одним із доказів в справі, не є обов'язковим і оцінюється судом за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Висновок судової будівельно-технічної експертизи № 83, на який посилався представник позивача в судовому засіданні, не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки висновок судового експерта про існування технічної можливості виділення частини майна в окремий об'єкт нерухомого майна не позбавляє обов'язку співвласників домоволодіння визнання у встановленому законом порядку права власності на самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна.

Частиною 1 ст. 365 ЦК передбачено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні, зокрема: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім?ї.

Враховуючи викладене вище, оскільки варіант поділу домобудівлі включає самовільні споруди, які в силу ст. 364, 367 ЦК України не є об'єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу (виділу) - встановити та виділити в натурі ідеальні частки у спірному житловому будинку з виділенням кожному співвласнику окремої ізольованої частини будинку у відповідності з розміром частки кожного співвласника у праві спільної часткової власності на будинок, неможливо, крім того, на отримання компенсації частини земельної ділянки та зміну ідеальної частки нерухомого майна будівель та будинку відповідач згоду не надав, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення ідеальної частки співвласників у домоволодінні, виділення частки у домоволодінні в окремий обєкт нерухомості, припинення права спільної часткової власності на домоволодіння, поділ земельної ділянки між співвласниками відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.екр

Керуючись ст. 3, 10, 60,79, 88, 209, 212 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення ідеальної частки співвласників у домоволодінні, виділення частки у домоволодінні в окремий обєкт нерухомості, припинення права спільної часткової власності на домоволодіння, поділ земельної ділянки між співвласниками відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_12