Провадження № 2/344/5374/16
У Х В А Л А

25 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Пастернак І.А., вивчивши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 290 000,00 грн. заборгованості за договором позики від 22.06.2015 року, стягнення витрат по оплаті судового збору в розмірі 2 900,00 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 290 000,00 грн. заборгованості за договором позики від 22.06.2015 року, стягнення витрат по оплаті судового збору в розмірі 2 900,00 грн.

25.11.2016 року позивач подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру №33, яка знаходиться в будинку №34 по вул. Молодіжна в місті Івано-Франківську та належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Заяву мотивував тим, що відповідачка свої зобовязання за договором позики від 22.06.2015 року не виконує і не має наміру виконувати, про що повідомила його в усному порядку. Крім цього зазначила, що продає належну їй квартиру АДРЕСА_1 а м.Івано-Франківську, будь-якого іншого майна у неї немає. Вважає, що така поведінка відповідачки вказує на свідоме ухилення її від виконання обовязків, що дає підстави вважати, що в майбутньому, навіть при наявності судового рішення на користь позивача, відповідачка буде вчиняти будь-які дії з метою уникнення виконання своїх зобовязань, а рішення суду буде носити формальний характер.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява мотивована тим, що не вжиття заходів забезпечення позову в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду на випадок його прийняття, оскільки, не виключено, що відповідачка відчужить своє майно шляхом продажу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі і накладенням арешту на майно та грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Вимога про забезпечення позову шляхом накладенням арешту на квартиру №33, яка знаходиться в будинку №34 по вул. Молодіжна в місті Івано-Франківську та належить ОСОБА_2 на праві приватної власності до вирішення справи по суті є обґрунтованою, виходячи з наступного.

Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів фізичних або юридичних осіб і застосовується судом як гарантія реального виконання рішення суду на випадок його прийняття.

За вимогами ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказує , що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

На підставі викладеного, суддя дійшов висновку, що накледення арешту на квартиру №33, яка знаходиться в будинку №34 по вул. Молодіжна в місті Івано-Франківську та належить ОСОБА_2 на праві приватної власності до вирішення справи по суті не порушить прав учасників процесу, натомість забезпечить охоронювані законом права та інтереси позивача та виконання рішення суду у випадку задоволення позову, а тому заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись статтями 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_2 про забезпечення позову задоволити.

Накласти арешт на квартиру №33, яка знаходиться в будинку №34 по вул. Молодіжна в місті Івано-Франківську та належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованій за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, 335-Д, 23.05.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3

Копію ухвали направити для виконання відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції та сторонам для відома.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Розяснити сторонам, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали, але оскарження не зупиняє виконання даної ухвали.

Строк пред'явлення до виконання до 26.11.2017 року.

Суддя Пастернак І.А.