Провадження № 2/761/5141/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Волошина В.О.

при секретарі: Гончар Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Київської міської ради, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Житлово-будівельний кооператив «Політехнік-2», Гаражний кооператив №3 ГК - 3, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

В квітні 2016р. позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів: ОСОБА_3, Київської міської ради, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, ЖБК «Політехнік-2», Гаражний кооператив №3 ГК, в якому просили суд:

- визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1;

- визнати за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування на гаражний бокс НОМЕР_2 в ГК № 3, який розташований в м. Києві по вул. Кулібіна (тупик).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2016р. позов залишено без розгляду в часині вимог про визнання права власності на гаражний бокс на підставі п. 5) ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 - чоловік позивачки ОСОБА_1, та батько - позивачки ОСОБА_2 та відповідачки ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина, в тому числі на вищезазначене майно.

У визначений законодавством строк позивачі, відповідачка звернулись до Першої київської державної нотаріальної контори, однак, 15 жовтня 2015р. державним нотаріусом Праведник Н.О. було винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, так як спадкоємцями не було подано оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (квартиру, гаражний бокс). Вказані обставини позбавляють можливості сторону позивачів отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, та здійснити відповідну реєстрацію права власності, у зв'язку з чим вони вимушені були звернутися до суду за захистом своїх прав.

До судового засідання сторона позивачів, відповідачка та третя особа Головне територіальне управління юстиції у м. Києві клопотали перед судом про розгляд справи у їх відсутність. Заявлені позовні вимоги сторона позивачів підтримує в повному обсязі.

Решта учасників процесу в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, поважності причин неявки суду не повідомили.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі на квартиру АДРЕСА_1.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу ( ч.2 ст. 1223 ЦК України ).

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

У відповідності з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність», член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Судом встановлено, що до 24 грудня 1983р. ОСОБА_5 було сплачено в повному обсязі пайовий внесок у сумі 6654,0 крб. СРСР. З матеріалів справи вбачається, що згідно даних КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» квартира АДРЕСА_1 на праві власності за спадкодавцем не зареєстрована.

Положеннями ст. 1261 ЦК України, визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

До спадкоємців першої черги за законом, після смерті ОСОБА_5 відносяться, відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивачі, відповідачка, які в установленому законом порядку звернулися до Першої київської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_5

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 8 Постанови № 7 від 30 травня 2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.

Згідно зі ст. 69 цього Закону нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна.

У відповідності з п.п. 4.15, п.п. 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮ України від 22 лютого 2012р. № 296/5, яка є чинною на час розгляду справи, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, державний нотаріус Праведник Н.О. було винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, так як спадкоємцями за законом не було подано оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (квартиру, гаражний бокс).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що на час смерті спадкодавця ОСОБА_5, останньому на праві власності належала квартира АДРЕСА_1, в силу положень ст. 15 Закону України «Про власність».

Судом встановлено, що 15 жовтня 2015р. між спадкоємцями ОСОБА_5, (ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.) було укладено договір про поділ спадщини, відповідно до якого спадкоємці домовились про поділ спадкового майна, і передачі у власність зазначеної вище квартири позивачці ОСОБА_1

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, про задоволення позову частково, оскільки відповідачем Київською міською радою не порушуються права позивачів, а тому слід визнати право власності за позивачкою ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1, після смерті чоловіка ОСОБА_5

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6890,0 грн.

Керуючи ст. ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 208, 209, 211 - 215, 218, 223, 294 ЦПК України; ст. ст. 15, 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1261, 1268, 1273, 1296, 1297, 1299 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Київської міської ради, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Житлово-будівельний кооператив «Політехнік-2», Гаражний кооператив №3 ГК - 3, про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН. НОМЕР_1) право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 6890,0 /шість тисяч вісімсот дев'яносто/ грн.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скаргипротягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: