Провадження № 2/522/1227/15
Заява № 2-р/522/24/16
У Х В А Л А

Іменем України

«12» квітня 2016 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого судді Погрібного С.О.

за секретаря судового засідання Солодкої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання позивача ОСОБА_1 про розяснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» про визнання недійсним кредитного договору, договору іпотеки і договору поруки,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про роз'яснення рішення шляхом зняття арешту з квартири № 1 у будинку №1, що знаходиться на Девалановському узвозі у місті Одесі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, проте надав суду заяву, якою вимоги клопотання підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні та просив розглядати клопотання за його відсутності.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не зявились, сповіщались належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Неявка сторін та інших учасників, відповідно до ч.3 ст. 221 ЦПК України, не є перешкодою для розгляду заяви про роз'яснення рішення суду.

Заслухавши думку заявника, розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних причин.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від «23» червня 2015 року, ухваленим у справі за вказаним позовом, вимоги ОСОБА_1 задоволені, визнано недійсним кредитний договір №05/06/2006/840-К/134 від 08 червня 2006 року, укладений між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством Комерційним банком «НАДРА»; визнано недійсним іпотечний договір від 08 червня 2006 року, укладений між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством Комерційним банком «НАДРА», посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за №2373; визнано недійсним договір поруки №05/06/2006/840-П/134 від 08 червня 2006 року, укладений між ОСОБА_2 та Відкритим акціонерним товариством Комерційним банком «Надра»; зобовязано Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА» повернути ОСОБА_1 надмірно сплачені грошові кошти у сумі 7 734 (сім тисяч сімсот тридцять чотири) гривні 59 копійок, а також 1 574 (одну тисячу пятсот сімдесят чотири) доларів США, 63 цента.

Ухвалою суду від 4 серпня 2015 року заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від «23» червня 2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про визнання недійсним кредитного договору, договору іпотеки і договору поруки залишено без задоволення.

Вказане рішення суду оскаржувалось ПАТ «Комерційним банком «Надра», проте ухвалою суду апеляційної інстанції від 22 грудня 2015 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження, зазначене рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Таким чином, особи, які брали участь у справі, або державний виконавець вправі звернутись з заявою про розяснення рішення суду, якщо його резолютивна частина викладена нечітко, і це викликає певні труднощі у виконанні такого рішення.

Проте, як зазначено судом, ОСОБА_1 просить суд розяснити це рішення суду шляхом скасування арешту з квартири № 1 у будинку №1, що знаходиться на Девалановському узвозі у місті Одесі.

Принципове для вирішення заявленого клопотання значення має той факт, що вимога про зняття вказаного арешту позивачем у названому позові не заявлялася, заявлені позивачем вимоги судом задоволені у повному обсязі, спір між сторонами вирішено.

Питання скасування арешту становить самостійний предмет розгляду, як це слідує з положень статті 114 ЦПК України.

Вимога ОСОБА_1 про зняття арешту виходить за межі заявлених та вирішених судом позовних вимог у цій справі, з огляду на що може слугувати окремою вимогою для самостійного позову в іншому провадженні, який заявник вправі подати до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

З огляду на вказане, суд не може скасувати зазначений арешт, вирішивши додаткові заявлені вимоги, що не були предметом зазначеній справі та відмовляє заявнику у задоволенні вимог цього клопотання.

Одночасно суд має сторонам у справі розяснити положення частини 2 статті 1057-1 ЦК України, за якими визнаючи недійсним кредитний договір, у якому виконання зобов'язання позичальника забезпечено заставою майна позичальника або поручителя, суд за заявою кредитодавця накладає на таке майно арешт.

Тобто наведене рішення суду не може бути підставою для скасування обтяження майна у звязку з існуванням повноважень в суду за заявою кредитодавця накласти арешт на таке майно.

Додатково судом враховано, що ОСОБА_1 вже заявляв таке саме клопотання з такими самими підставами й вимогами та ухвалою суду від 08 лютого 2016 року судом вже вирішено його вимоги.

Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Суд звертає увагу заявника на неприпустимість зловживання своїм процесуальним правом, тобто недобросовісне здійснення права на судовий захист, використання судового процесу не у відповідності з призначенням процесу, який спрямований на справедливе, неупереджене, ефективне та оперативне здійснення правосуддя з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись ст. ст. 208, 210, 221 Цивільного процесуального кодексу України, СУД

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1, поданого до Приморського районного суду міста Одеси 09 лютого 2016 року, про розяснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про визнання недійсним кредитного договору, договору іпотеки і договору поруки, шляхом зняття арешту з квартири № 1 у будинку №1, що знаходиться на Девалановському узвозі у місті Одесі, відмовити у повному обсязі.

Розяснити Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «НАДРА» положення частини 2 статті 1057-1 ЦК України, за якими визнаючи недійсним кредитний договір, у якому виконання зобов'язання позичальника забезпечено заставою майна позичальника або поручителя, суд за заявою кредитодавця накладає на таке майно арешт.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали у порядку ст. 296 ЦПК України

СУДДЯ С. О. ПОГРІБНИЙ

12.04.2016