Справа № 752/6938/16-ц
Провадження № 4-с/752/112/16
У Х В А Л А

Іменем України

19.07.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.,

з участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кошкери І.А., стягувач: Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України»,

в с т а н о в и в;

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії та рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кошкери І.А., відповідно до якої просить суд визнати протиправними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кошкери І.А. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.04.2016 р. ВП № 50843548, визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кошкери І.А. про відкриття виконавчого провадження від 15.04.2016 р. ВП № 50843548.

В обґрунтування поданої скарги заявник посилається на те, що 17 травня 2013 року Голосіївський районний суд м. Києва ухвалено рішення, що набуло законної сили 26 грудня 2013 року, відповідно до якого суд задовольнив позовні вимоги ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та стягнув з ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами, укладеними ВАТ «Державний експортно-імпортний банк» та TOB «Артур-К» в рамках генеральної угоди №15105N2 від 09 вересня 2005 року в розмірі 7 138 304 (сім мільйонів сто тридцять вісім тисяч триста чотири) долара США 82 центи; 14 053 521 (чотирнадцять мільйонів п'ятдесят три тисячі п'ятсот двадцять одна) євро 73 євроценти; 26 804 314 (двадцять шість мільйонів вісімсот чотири тисячі триста чотирнадцять) гривні 16 копійок.

15 квітня 2016 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кошкер І.А. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №50843548 на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 17.05.2013 р. та виконавчого листа №2601/23647/12, виданого 04 березня 2014 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитними договорами в розмірі 7 138 304 (сім мільйонів сто тридцять вісім тисяч триста чотири) долара США 82 центи; 14 053 521 (чотирнадцять мільйонів п'ятдесят три тисячі п'ятсот двадцять одна) євро 73 євроценти; 26 804 314 (двадцять шість мільйонів вісімсот чотири тисячі триста чотирнадцять) гривні 16 копійок.

Зазначені дії державного виконавця в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження заявник вважає незаконними, оскільки рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 17.05.2013 р., на підставі якого видано даний виконавчий документ, набрало законної сили 26.12.2013 р., а тому строк пред»явлення до виконання виконавчого листа, встановлений ст..22 Закону України «Про виконавче провадження» закінчився 27.12.2014 р.

Стягувач звернувся до виконавчої служби з пропуском строку пред»явлення виконавчого листа до виконання, однак державний виконавець при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження не перевірив зазначені обставини, що свідчить про протиправність його дій.

Також, заявник посилається на те, що державним виконавцем не були дотримані вимоги ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» в частині своєчасного направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику.

В ході судового розгляду представника заявника підтримала подану скаргу, просила її задовольнити, посилаючись на те, що стягував пред»явив до виконання виконавчий лист після закінчення відповідного строку, визначеного законом, для виконання судового рішення, який відраховується з моменту набрання рішенням законної сили. Рішення Голосіївського районного суду м.Києва, на підставі якого був виданий виконавчий документ, набрало законної сили 26.12.2013 р., однак виконавчий лист пред»явлено до виконання лише в квітні 2016 р. і питання про поновлення строку пред»явлення до виконання виконавчого документа не вирішувалось.

Представник стягувача в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, зазначивши, що постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 18.11.2014 р. виконавчий лист № 2601/23647/12 було повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» Повернення виконавчого документа з цих підстав не позбавляє стягувача повторно пред»явити виконавчий лист до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження». В подальшому 16.12.2014 р. даний виконавчий лист був повторно пред»явлений до виконання, однак відповідно до постанови державного виконавця від 23.06.2015 р. був знову повернутий стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». 08.04.2016 р. в межах строку, встановленого законом, Банк втретє звернувся з заявою про примусове виконання виконавчого листа, на підставі чого 15.04.2016 р. в межах строку, визначеного ст..22 Закону України «Про виконавче провадження» було відкрито виконавче провадження № 50843548.

Представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Вислухавши представника заявника та представника стягувача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 травня 2013 року Голосіївський районний суд м. Києва ухвалено рішення у справі за позовом ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1, відповідно до якого суд задовольнив позовні вимоги Банку та стягнув з ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами, укладеними між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк» та TOB «Артур-К» в рамках генеральної угоди №15105N2 від 09 вересня 2005 року в розмірі 7 138 304 долара США 82 центи; 14 053 521 євро 73 євроценти; 26 804 314 гривні 16 копійок.

Відповідно до ухвали Апеляційного суду м.Києва від 13.11.2013 р. рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 17.05.2013 р. залишено без змін.

На підставі зазначеного рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 17.05.2013 р., яке набрало законної сили 13.11.2013 р., Голосіївським районним судом м.Києва 04.03.2014 р. був виданий виконавчий лист № 2601/23647/12.

07.03.2014 р. стягувач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України з заявою про примусове виконання виконавчого листа №2601/23647/12. виданого Голосіївським районним судом м.Києва 04.03.2014 р., на підставі якої 20.03.2014 р. старшим державним виконавцем Рагімовою А.Н. була винесена постанова про відкриття ВП № 42608451.

18.11.2014 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімовою А.Н винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі положень п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» в зв»язку з відсутністю майна, на яке може бути звернено стягнення і всі заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

16.12.2014 р. ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» повторно звернувся до Державної виконавчої служби України Відділу примусового виконання рішень з заявою про примусове виконання рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 17.05.2013 р. на підставі якого видано виконавчий лист № 2601/23647/12.

26.12.2014 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Попівим Р.І. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 45927324, однак, 23.06.2015 р. виконавчий документ повернуто стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» в зв»язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення.

08.04.2016 р. стягував втретє звернувся з заявою до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про примусове виконання виконавчого листа №2601/23647/12. виданого Голосіївським районним судом м.Києва 04.03.2014 р., на підставі якої 15.04.2016 р. старшим державним виконавцем Кошкером І.А. відкрито виконавче провадження № 50843548.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

В силу положень ст.26 зазначеного Закону державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Про відмову у відкритті виконавчого провадження державний

виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом.

В силу положень ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред»явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення,- протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Зазначені строки встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню,- з наступного дня після його постановлення.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав,

передбачених статтею 47 Закону України «Про виконавче провадження», не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Згідно з ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом обставини, з урахуванням положень Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає, що дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кошкери І.А при вирішенні питання щодо відкриття виконавчого провадження і винесенні відповідної постави відповідали вимогам Закону, тобто є правомірними, в зв»язку з чим скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Посилання представника заявника на порушення державним виконавцем строків направлення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження не впливають на законність дій державного виконавця при вирішенні питання щодо відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 383-386 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кошкери І.А., стягував: Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п»яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва.

Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення мають право на його оскарження протягом п»яти днів з моменту отримання копії рішення суду.

Суддя