Провадження № 2/161/203/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Царюк Н.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування зазначеного позову посилається на те, що 19 лютого 2015 року близько 18 години 05 хвилин відповідач по справі ОСОБА_4 керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Луцьк по вулиці Львівський та наближаючись до неругульованого пішоходного переходу був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3 Вказана обставина підтверджується постановою Рожищенського гайонного суду Волинської області від 09.04.2015 року. Дорожньо-транспортна пригода трапилась внаслідок грубого порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 2.3 (б), 12.3, 18.4 Правил дорожнього руху України, це зазначено в постанові про закриття кримінального провадження від 10.03.2015 року. Дану обставину відповідач не заперечував. Внаслідок наїзду на позивача, остання отримала наступні тілесні ушкодження: струс головного мозку з підшкірною гематомою в скронево-тім'яній ділянці справа та садно м'яких тканин потиличної ділянки голови; правобічний гемотимпаніум (наявність крові за барабанною перетинкою вуха) та також забої по всьому тілу. З цими тілесними ушкодженням відповідно до виписки №3293 з медичної карти вона перебувала з 19.02.2015 року по 25.02.2015 року в КЗ Луцька міська клінічна лікарня у нейрохірургічному відділенні. Після цього знаходилась на амбулаторному лікуванні в КЗ Луцький центр первинної медико-санітарної допомоги в лікаря невропатолога з 27.02.2015 року по 10.03.2015року. На лікування відповідно призначених мені препаратів позивач витратила 1 488,63 гривень. При наїзді на неї також було пошкоджено взуття, яке вона купила за 2 152 гривень. Також нею понесено витрати на чистку пальто в розмірі 109 гривень. Всього їй завдано матеріальних збитків на суму 3 750 гривень. Також зазначає, що протягом тривалого часу у звязку з тим що вона зазнала тілесних ушкоджень, а саме струс головного мозку, пошкодження правого вуха, тривалий час не могла вночі спокійно спати, мала проблеми зі слухом, так як не чула на праве вухо. Позивач була відсутня на навчанні та внаслідок цього, потім була змущена додатково відпрацювувати пропущенні заняття. Також вона була відсутня на роботі: це завдало мені матеріальних збитків. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого ОСОБА_3 почала до всього нервово відноситися. Крім того, на тривалий час після ДТП позивачу прийшлось відмовитись від своїх звичок. Вона відмовилась від занять спортом, вживання кави, перегляду улюблених телепередач. Близьким позивача довелося її доглядати в лікарні. Крім того наслідки перенесеного струсу головного мозку ще турбують її до сьогодні та вона постійно відвідує лікаря, періодично приймає ліки. Розмір заподіяної їй моральної шкоди визначити важко, але він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести позивачу та її родині, та витрати, повязані з відновленням здоров'я. Розмір душевних страждань вона оцінює в 5 000 гривень. Ціна враховує в себе усі страждання, які їй довелося перенести, зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоровя, а також моральних страждань, повязаних з дорожньо-транспортною пригодою. Так як відповідач відмовився сплатити їй добровільно понесені матеріальні витрати, позивач була змушена звернутись за правовою допомогою та понесла матеріальні витрати у сумі 1000 гривень. Просить суд стягнути з ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди в її користь 3 750 гривень. Стягнути з ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди в її користь 5 000 гривень. Стягнути з ОСОБА_4 у її користь відшкодування витрат на правову допомогу 1 000 гривень. Стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлений позов з підстав у ньому викладених, просив позов задовольнити. В подальшому в судове в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлений позов з підстав у ньому викладених, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлений позов визнав частково, з підстав, викладених в письмових запереченнях. Просив відмовити в задоволенні позову в частині, що не була визнана представником відповідача.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача 3 750,00 гривень у відшкодування майнової шкоди, то вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом при розгляді справи встановлено, що 19 лютого 2015 року, близько 18.05 годин, ОСОБА_4, керуючи автомобілем «ЗиЛ-131», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, в місті Луцьку по вулиці Лвівській, та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3, яка переходила проїжджу частину дороги. Внаслідок наїзду ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження.

Також судом при розгляді справи встановлено, що постановою суду від 09 квітня 2015 року визнано ОСОБА_4 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 350 гривень (а.с. 7).

Також судом встановлено, і це підтверджено письмовими матеріалами справи, що ОСОБА_3 в період часу з 19 лютого 2015 року по 25 лютого 2015 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні КЗ «ЛМКЛ» (а.с. 11). У звязку з чим, позивачем ОСОБА_3 було понесено витрати на відновлення стану свого здоровя, а саме було витрачено грошових коштів в сумі 1 488,63 гривень, що підтверджується фіскальними чеками, які видані при придбанні ліків (а.с. 13-15).

При цьому, судом не приймається до уваги, та не підлягає до стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 витрат, понесених на придбання лікарських засобів, а саме: «Бронхо веда леденцы, лим», вартістю 7,50 гривень, «Валериана табл.», вартістю 12,00 гривень, «Стрепсилс интенсив, леден», вартістю 26,25 гривень, згідно фіскального чека від 24 лютого 2015 року на суму 45,75 гривень; «Мераліс спрей» вартістю 73,70 гривень, згідно фіскального чека від 247 лютого 2015 року на суму 129,66 гривень; «ОСОБА_3 масажної протицелюлітної» вартістю 45,85 гривень, згідно фіскального чека від 05 березня 2015 року на суму 146,06 гривень.

Також не підлягає до стягнення з відповідача сума сплачених позивачем благодійних внесків на загальну суму 190,00 гривень. Так як останні були добровільно сплачені ОСОБА_3, і не є платою за надання КЗ «ЛМКЛ» будь-яких послуг.

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 понесених і документально підтверджених матеріальних витрат на придбання ліків під час проведення лікування від дій відповідача, які перебувають у причинному звязку із заподіянням шкоди здоровю, на загальну суму 1 133,33 гривень.

Також судом встановлено, що позивачу було завдано матеріальної шкоди, внаслідок псування та знищення належного їй майна. Так, позивачу було завдано матеріальної шкоди в сумі 2 000,00 гривень, повязаної зі знищенням взуття. При цьому, у суду не виникає сумнівів щодо правдивості даної обставини, оскільки судом достовірно встановлено, що всупереч твердженням представника відповідача, зазначене в позовній заяві взуття було придбане 03 грудня 2014 року, тобто до моменту скоєння ОСОБА_4 наїзду на ОСОБА_3 Також судом достовірно встановлені витрати позивача на придбання вказаного взуття в магазині «Estro», а саме в сумі 2 000,00 гривень, що підтверджується випискою по картковому рахунку ОСОБА_3

Також судом встановлено, і цього не заперечувалось представником відповідача, що позивачу було завдано матеріальної шкоди в сумі 109,00 гривень, повязаної чисткою пальто, що підтверджується замовленням № 11 від 12 березня 2015 року (а.с. 17).

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 5 000,00 гривень, то вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачу ОСОБА_3 заподіяно моральну шкоду, яка полягає в заподіянні тілесних ушкоджень, душевних страждань, та нормальних життєвих зв'язків. При визначенні розмір моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення моральної шкоди в сумі 1 000,00 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень (а.с. 1). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем понесено та документально підтверджено судові витрати, пов'язані з розглядом судової справи в сумі 1 000,00 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат, пов'язаних з розглядом судової справи в сумі 1 000,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 10, 57, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3 4242,33 гривень на відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди з яких:

-1133,33 гривень понесених і документально підтверджених витрат на лікування;

-2000 гривень матеріальної шкоди за пошкоджене взуття;

-109 гривень витрати на чистку пальта;

-1000 гривень на відшкодування заподіяної моральної шкоди;

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3 понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень та витрат на правову допомогу в сумі 1 000 гривень.

В решті заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: В.В. Ковтуненко

Рішення складено в повному обємі

29 січня 2016 року