Справа № 188/536/16-ц
Провадження № 6/188/16/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючої судді Ніколаєвої І.К.

При секретарі Карпенко С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Петропавлівка подання Державного виконавця Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житлового приміщення розташованого за адресою:смт. Петропавлівка,вул.. Пролетарська,39, Дніпропетровської області для повного своєчасного виконання листа №2-457/2006 від 19.05.2006 року та №2-421/09 від 15.07.2010

ВСТАНОВИВ:

З поданням про отримання дозволу на примусове проникнення до житлового приміщення розташованого за адресою : смт. Петропавлівка вул.. Пролетарська 39, Петропавлівського району, де зареєстрований та проживає ОСОБА_2 до суду звернувся державний виконавець Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1

В обґрунтування подання він вказує, що на виконанні у їх відділі знаходяться виконавчі листи №2-457/2006 від 29.05.2006 року Петропавлівського районного суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь на користь ОСОБА_3 25100 грн, та виконавчого листа №2-421/09 від 15.07.2010 року Петропавлівського районного суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 23845 грн.

В ході проведення виконавчих дій було встановлено,що за боржником не зареєстровано право власності на рухоме та нерухоме майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу,кошти на рахунках відсутні. Боржник офіційно не працевлаштований, пенсію не отримує.

В поданні Державний виконавець зазначив, що неодноразові виходи за адресою смт. Петропавлівка вул.. Жовтнева,77/12, для виявлення майна боржника, проведення опису та накладення на нього арешту, вчинення виконавчих дії за даною адресою виявилося неможливим у звязку із тим, що двері ніхто не відчиняє. 10.05.2016 року ОСОБА_2 зявився до відділу та повідомив про те що він зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, але у нього немає майна для реалізації з метою погашення боргу. Боржник зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Власником даного будинку є ОСОБА_4, яка 10.05.2016 року не допустила державного виконавця для проведення виконавчих дій,з метою виявлення майна боржника, за даною адресою,про що державний виконавець зазначив у відповідному актів державного виконавця.

В судове засідання державний виконавець не зявився, надав заяву про слухання справи в їх відсутність та просить подання задовольнити та винести Ухвалу про примусове проникнення до житлового приміщення Розташованого за адресою: смт. Петропавлівка вул.. Пролетарська 39, Дніпропетровської області для повного та своєчасного проведення виконавчих дій.

Вивчивши матеріали подання, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити з оглядом на наступні обставини:

Судом встановлено, що дійсно ОСОБА_2Є по виконавчих документах є боржником, що підтверджується копіями виконавчих листів. В добровільному порядку боржник свої зобовязання не виконав, що підтверджується наданими доказами. В поданні державного виконавця відсутні постанови про відкриття виконавчого провадження, постанова про зведене виконавче провадження.

Як вбачається з подання, виконавцем робився виїзд по місцю проживання боржника, однак йому не вдалося перевірити майновий стан боржника, оскільки двері були зачинені, боржником не надано доступу до житлового будинку. Як видно з подання державного виконавця він просить суд надати дозвіл на примусове проникнення до житлового будинку де зареєстрований боржник, хоча даних про те, що боржник чи інші особи чинять перешкоди в проникненні до будинку боржника не має, а сам по собі факт відсутності боржника у житловому будинку не є підставою для проникнення до житла. Крім цього в матеріалах справи відсутні дані щодо власника вказаного житлового приміщення.

Відповідно до п.10 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Згідно із ст. 376 ЦПК питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що у поданні слід відмовити, з наступних підстав.

Подання подано державним виконавцем передчасно без належного з'ясування обставин, що мають значення для справи. Крім того, кожному гарантується недоторканність житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (частини перша, друга статті 30 Конституції України).

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обовязком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що підстав для входження до вищезазначеного будинку недостатньо, обставини, викладені в поданні, не знайшли свого підтвердження через відсутність належних доказів. Сам виконавець в судове засідання не з'явився, пояснень щодо вказаного подання додатково суду не надав.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 197 ч.2, 209, 376 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У наданні дозволу на примусове проникнення до житлового приміщення розташованого за адресою : смт. Петропавлівка вул. Пролетарська 39, Петропавлівського району, за поданням державного виконавця Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пяти діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_5