Справа №589/3087/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Сінгур В. О.
Номер провадження 22-ц/788/1827/16 Суддя-доповідач - Сибільова Л. О.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Сибільової Л. О.,

суддів - Лузан Л. В. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання- Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником ОСОБА_2 ,

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 жовтня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4 , про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и л а:

15 липня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 вересня 2012 року шлюб між ним та ОСОБА_1 було розірвано та стягнуто з нього аліменти на користь ОСОБА_1 щомісяця на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття.

18 лютого 2016 року між ним та ОСОБА_6 був зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, згідно актового запису №201.

Від шлюбу з ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка ОСОБА_7 .

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01 червня 2016 року з нього на користь ОСОБА_6 були стягнуті аліменти на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини від усіх доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на відповідний період законом, щомісячно, починаючи з 11 квітня 2016 року і до досягнення повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З часу розірвання шлюбу та стягнення аліментів на користь відповідача він змінив місце проживання в зв`язку з отриманням роботи в іншій місцевості, що потягло додаткові витрати на переїзд, перевезення речей, улаштування на новому місці проживання, витрати збільшились за оренду житла, продукти харчування, одяг та інше. Місто Одеса, до якого він переїхав, значно більше, а тому ціни на послуги та товари значно збільшилися.

На даний час його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує лише соціальну допомогу, а тому, крім сплати аліментів офіційно за виконавчим листом, він вимушений надавати допомогу в добровільному порядку: купує продукти харчування дитині, одяг, іграшки, предмети гігієни.

Крім того, вони з дружиною проживають в одній квартирі і разом з дружиною проживає її син від першого шлюбу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а тому за власні кошти він утримує і сина дружини, купує продукти харчування, сплачує комунальні послуги за всіх зареєстрованих осіб.

Довідкою про склад сім`ї підтверджується, що разом з ним проживають його дружина ОСОБА_4 , їх дочка ОСОБА_7 та син дружини від першого шлюбу ОСОБА_10 .

Таким чином, на сьогоднішній день змінився його сімейний стан, він одружився, народилася дочка, він вимушений утримувати дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та дитину дружини від першого шлюбу, здійснювати оплату за комунальні послуги та інше, що потребує значних витрат.

Просив змінити розмір аліментів, стягнутих з нього рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 вересня 2012 року на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 19 вересня 2016 року залучена до участі в справі третьою особою ОСОБА_4 (а. с. 33).

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 про зменшення аліментів задоволені.

Зменшено розмір аліментів за рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 вересня 2012 року, які стягуються на утримання сина ОСОБА_11 у розмірі 1/4 частини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду та до досягнення дитиною ОСОБА_12 повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вказує, зокрема, що суд першої інстанції не взяв до уваги доводи відповідача про те, що у 2014 році позивач придбав автомобіль «Фіат», д. н. НОМЕР_1 , який продав у 2016 році, та 30 серпня 2016 року придбав інший автомобіль, д. н. НОМЕР_2 . За новим місцем проживання в м. Одеса ним придбана квартира, де він проживає з дружиною, що свідчить про те, що матеріальне становище позивача не скрутне і не погіршилося у зв`язку з його переїздом на нове місце проживання.

Зазначає, що суд не врахував, що позивач разом з дружиною, їх спільною дитиною та дитиною дружини від першого шлюбу проживають разом в одній квартирі, він утримує сина дружини від першого шлюбу, сплачує комунальні платежі за всіх зареєстрованих осіб, що свідчить про його пристойний заробіток, так як він в змозі утримувати не лише дружину і їх спільну дитину, а й дитину дружини від першого шлюбу та оплачувати оренду житла, комунальні послуги.

Суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що дитина позивача від першого шлюбу ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майже від самого народження потребує систематичного, дорогого лікування у зв`язку з неодноразовими операціями у Сумській обласній лікарні та обстеженнями у лікарнях м. Києва, а тому мати дитини не має можливості працевлаштуватися, на даний час є безробітньою, що підтверджується медичною карткою дитини, копіями виписок з вказаної картки, копією трудової книжки, які додавались до заперечення на позов.

Зазначає, що сам факт перебування у іншому шлюбі та сплата аліментів на другу дитину не може сам по собі бути підставою для задоволення позовних вимог.

Не прийняв, на її думку, до уваги суд першої інстанції і те, що ОСОБА_3 , змінюючи місце проживання та місце роботи, звільнившись у січні 2016 року зі служби з військової частини у м. Шостка, не повідомив про це державну виконавчу службу, а тому вона не отримувала 10 останніх місяців аліменти, у той час, коли у зв`язку із хворобою дитини вона не може влаштуватись на роботу та перебуває на утриманні своєї матері - пенсіонерки.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам процесуального закону.

Вирішуючи спір та зменшуючи розмір аліментів на утримання сина до 1/6 частини доходів позивача, суд першої інстанції виходив з того, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання сина змінився матеріальний та сімейний стан позивача, а тому є підстави, передбачені ст. 192 СК України, для зменшення аліментів до визначеного судом розміру.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки вони не відповідають обставинам справи та вимогам матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що з 20 червня 2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 9).

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 вересня 2012 року шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на утримання сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи стягнення з 28 серпня 2012 року і до досягнення ним повноліття (а.с.7-8).

З рішення комісії з захисту прав дитини виконавчого комітету Сумської міської ради від 17 липня 2013 року № 17 вбачається, що за заявою ОСОБА_3 було вирішено надати йому дозвіл зустрічатись з сином ОСОБА_11 два рази на тиждень: перший вихідний після зміни та суботу, при умові дотримання режиму дня дитини, враховуючи фізіологічні особливості згідно його віку, не травмувати дитячу психіку; мати дитини не повинна перешкоджати зустрічам батька з дитиною (а.с. 44).

Згідно копії свідоцтва про шлюб, 18 лютого 2016 року ОСОБА_3 зареєстрував у відділі рацс у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції шлюб з ОСОБА_13 (після шлюбу ОСОБА_14 ), актовий запис № 201 (а.с.10). Від шлюбу вони мають дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеса від 01 червня 2016 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на відповідний період законом, щомісячно, починаючи з 11 квітня 2016 року і до досягнення дочкою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . При розгляді даної справи ОСОБА_1 третьою особою не залучалась (а.с.11-12).

Згідно копії свідоцтва про народження, друга дружина позивача ОСОБА_6 має неповнолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком якого є ОСОБА_16 (а.с.14).

Відповідно до копій паспортів позивача та його дружини, довідки про реєстрацію місця проживання/перебування особи, позивач ОСОБА_3 , його дружина ОСОБА_4 , їх дочка ОСОБА_15 , син дружини від першого шлюбу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстровані в АДРЕСА_1 (а.с. 5, 15, 16, 50-51).

Згідно листа військової частини НОМЕР_3 внутрішніх військ МВС України № 63 м. Шостка Сумської області від 26 січня 2016 року відділу ДВС Шосткинського міськрайонного управління юстиції, в зв`язку з звільненням 11 січня 2016 року військовослужбовця ОСОБА_3 повернуто виконавчий лист про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_1 . Кошти утримані з ОСОБА_3 та перераховані по 31 грудня 2015 року (а.с. 58).

8 червня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до начальника відділу ДВС Шосткинського міськрайонного управління юстиції з заявами про те, що він змінив місце роботи, працює з січня 2016 року у в/ч НОМЕР_4 м. Одеси на посаді начальника майстерні ремонту автомобільної техніки та просив передати виконавчий лист про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_11 за новим місцем роботи (а.с.59, 60).

На підставі повідомлення військової частини за попереднім місцем служби та заяв боржника постановою державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу ДВС від 1 липня 2016 року закінчене виконавче провадження з примусового виконання рішення за виконавчим листом № 2-1016, виданим 26 вересня 2012 року про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_11 , копія постанови надіслана до Малиновського відділу ДВС м. Одеса з зазначенням, що аліменти слід стягувати з 1 січня 2016 року (а.с.61).

Постановою державного виконавця Малиновського відділу ДВС м. Одеса від 07 липня 2016 року відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1016/12, виданого 2 листопада 2012 року про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання сина (а.с.47, 48).

Постановою державного виконавця Малиновського відділу ДВС м. Одеси від 7 вересня 2016 року відкрите виконавче провадження по примусовому виконанню рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 (а.с.45).

Згідно довідки військової частини НОМЕР_4 НГУ м. Одеса № 252 від 22 вересня 2016 року, загальна сума доходу позивача ОСОБА_3 за період з 12 січня 2016 року по 31 серпня 2016 року, за винятком аліментів, становить 63 215,45 грн., тобто в середньому близько 8428 гр. Розмір щомісячної заробітної плати становить 7989 гр. (а.с.46).

Згідно довідки Управління соціального захисту населення в Малиновському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 22 вересня 2016 року № 4380 дружина позивача ОСОБА_4 не перебуває на обліку в зазначеному управлінні (а.с.52).

Відповідач ОСОБА_1 звільнилась 26 травня 2016 року з роботи у Шосткинській ЦРЛ за власним бажанням (а.с.42- 43).

З довідки Сумської обласної дитячої лікарні та витягу з медичної картки сина сторін вбачається, що він був прооперований неодноразово, знаходився в обласній дитячій лікарні з 14 по 26 червня 2016 року і прооперований в хірургічному відділенні лікарні, переданий під нагляд педіатра та хірурга за місцем проживання (а.с. 31).

Згідно відомостей, наданих КУ «Дитяча міська поліклініка №7» Одеської міської ради, син другої дружини позивача від першого шлюбу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , знаходиться на обліку в КУ «ДМП №7» з 12 лютого 2016 року до теперішнього часу. При обстеженні у дитини виявлені відхилення у стані здоров`я, що потребують лікування та спостереження у лікаря невролога, ендокринолога, логопеда та педіатра.

Дочка позивача ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходиться на обліку в КУ «ДМП №7» з народження до теперішнього часу, перебуває на диспансерному обліку та потребує постійного лікування (курси масажу, ЛФК) та спостереження у лікаря невролога, хірурга та дільничного педіатра (а.с. 53 - 54).

Згідно довідки Шосткинського міськрайонного відділу ДВС від 27 вересня 2016 року № 1396 ОСОБА_4 не отримувала аліменти з ОСОБА_16 на утримання сина ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у період з 1 березня 2016 року по 31 серпня 2016 року згідно з виконавчим листом № 2/589/263/13, виданим Шосткинським міськрайонним судом 26 лютого 2013 року (а.с. 55).

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших обставин, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 23 роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У разі пред`явлення до особи, яка вже сплачує аліменти, позову про стягнення їх на дитину (дітей) від іншої матері або утримання на інших осіб, суд має вчинити передбачені ч. 3 ст. 36 ЦПК дії щодо залучення одержувача аліментів до участі у справі.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (п. 17 зазначеної постанови Пленуму).

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України.

Відповідно до ст. ст. 57, 58, ч. ч. 2-3 ст. 60 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно принципу диспозитивності, встановленому ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У ч. 1 ст. 192 СК України наведено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду. При цьому суд повинен вирішити спір, виходячи з конкретних встановлених обставин справи і сукупності належних та допустимих доказів, і може, а не зобов`язаний, задовольнити вимогу про зміну розміру аліментів.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, суду слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище чи стан його здоров`я, змінився в сторону погіршення з матеріальної точки зору його сімейний стан або ж покращилося матеріальне становище чи стан здоров`я одержувача аліментів, змінився в сторону покращення з матеріальної точки зору сімейний стан останнього.

Колегія суддів вважає не доведеними в справі доводи позивача щодо понесення додаткових витрат на переїзд до місця проживання в м. Одеса, перевезення речей, улаштування на новому місці проживання, які, крім того, мають одноразовий характер, на збільшення витрат на оренду житла, продукти харчування, одяг, послуги, товари та інше в зв`язку з вищими цінами в м. Одесі порівняно з попереднім місцем проживання.

Позивач не надав доказів на підтвердження зазначених обставин, зокрема, і тому, що він орендує житло.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що квартира загальною площею 69 кв. м, житловою площею 36 кв. м, в якій проживає і зареєстрований позивач з новою сім`єю в м. Одеса, належить йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого 18 грудня 2015 року. На підставі договору купівлі продажу від 19 квітня 2016 року позивачеві належить земельна ділянка площею 0,066 га садівничому товаристві в смт Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області. Позивачеві належить також 1/3 частини приватизованої квартири в м. Шостка Сумської області.

Не спростував позивач і доводів відповідачки про купівлю ним автомобілів після стягнення з нього аліментів на утримання сина.

Посилаючись на те, що його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною і отримує лише соціальну допомогу, а тому, крім сплати аліментів офіційно за виконавчим листом, він вимушений надавати допомогу в добровільному порядку: купує продукти харчування дитині, одяг, іграшки, предмети гігієни, позивач не довів, що зазначена обставина погіршила порівняно з попереднім його матеріальне становище.

Доводи позивача про те, що він за власні кошти утримує і сина дружини від першого шлюбу, сплачує комунальні послуги за всіх зареєстрованих осіб, також є безпідставними, оскільки рішенням суду на утримання сина на користь його дружини стягнені аліменти з батька сина ОСОБА_16 , і у позивача відсутній за законом обов`язок по утриманню ОСОБА_18 , 2011 року народження.

Надана Шосткинським міськрайонним відділом ДВС довідка від 27 вересня 2016 року про те, що ОСОБА_4 не отримувала аліменти з ОСОБА_16 у період з 1 березня 2016 року по 31 серпня 2016 року згідно з виконавчим листом № 2/589/263/13, виданим Шосткинським міськрайонним судом 26 лютого 2013 року про стягнення аліментів на утримання її сина ОСОБА_17 , без надання доказів тому, чи знаходиться виконавчий лист на примусовому виконанні та наявності поважних причин не отримання аліментів, не дають підстав вважати, що позивач повинен утримувати цю дитину за рахунок зменшення розміру аліментів на утримання свого рідного сина.

Позивач не надав доказів і тому, що розмір його заробітної плати порівняно з часом стягнення з нього аліментів на утримання першої дитини в 2012 році зменшився, а не збільшився.

Крім того, загальне здорожчання життя в останні роки є очевидним, і воно характерне і для відповідача ОСОБА_1 та сина сторін.

Таким чином, вважаючи зазначені обставини підставою для зменшення розміру аліментів на утримання сина позивача, суд не врахував, що належні та переконливі докази погіршення майнового стану позивача в зв`язку з зазначеними обставинами в справі відсутні, не навів в рішенні обгрунтування висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на утримання сина.

Навівши в рішенні відомості про перебування на диспансерному медичному обліку меншої дочки позивача та сина дружини від першого шлюбу та їх потребу в нагляді лікарів, як на доказ наявності підстав для зменшення аліментів за позовом в даній справі, суд в той же час не врахував і наявність захворювань у сина позивача, який переніс неодноразові операції. Проте з цього приводу відносно сина позивача суд зазначив, що мати дитини може звернутись з позовом про стягнення додаткових витрат на сина на підставі ст. 185 СК України, тим самим поставивши дітей позивача в нерівне становище.

Позивач за законом має утримувати дружину, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, двох своїх неповнолітніх дітей та себе, тобто розмір аліментів - ? частина його заробітку, стягнених на утримання сина, є виваженим, розумним та справедливим, і не порушує на даний час права позивача, враховуючи недоведеність ним погіршення свого майнового стану.

При цьому колегія суддів враховує і ту обставину, що на дочку від другого шлюбу також стягнені аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку позивача, і цей розмір залишається незмінним, аналогічного позову до матері дочки, з якими він разом проживає однією сім`єю, про що підтвердив у позові, позивач не заявляв.

Колегія суддів враховує і те, що виконавче провадження по примусовому виконанню рішення суду від 1 червня 2016 року про стягнення аліментів з позивача на утримання дочки від другого шлюбу було відкрите лише 7 вересня 2016 року (а.с. 45) через два місяці після того, як позивач звернувся з даним позовом до суду.

Таким чином, посилання позивача як на підставу для зменшення розміру аліментів на сина на знаходження на його утриманні ще однієї малолітньої дитини та другої дружини, є безпідставними. Хоча у позивача і народилася ще одна дитина, з урахуванням його майнового стану, докази погіршення якого та неможливості сплати на утримання сина ОСОБА_11 1/4 частини його доходу, в справі відсутні.

Зі змісту ст. 192 СК України вбачається, що для вирішення питання про зменшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду від 26 вересня 2012 року, позивачу необхідно було довести, що після ухвалення рішення і до звернення до суду з цим позовом, тобто станом на липень 2016 року у нього так змінився матеріальний, сімейний стан чи стан здоров`я в бік погіршення, що об`єктивно впливає на можливість матеріального утримання саме сина ОСОБА_11 шляхом сплати аліментів у попередньому розмірі.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п`ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про оплату праці», при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти відсотків, а у випадках, передбачених законодавством, - п`ятдесяти відсотків заробітної плати, що належить до виплати працівникам.

Обмеження, встановлені частиною другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні покарання у вигляді виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Згідно п. п. 3, 4 ч.1, ч. ч. 2, 3 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права; невідповідність висновків суду обставинам справи; норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, і висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, оскаржуване рішення суду першої інстанції не можна визнати законним і обґрунтованим, а тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, з вищезазначених підстав.

З огляду на відсутність правових підстав для задоволення позову та задоволення в зв`язку з цим апеляційної скарги відповідача, з позивача в доход держави підлягає сплаті судовий збір в сумі 606,32 гр., сплату якого ОСОБА_1 при оскарженні рішення суду було відстрочено ухвалою апеляційного суду від 1 листопада 2016 року.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 жовтня 2016 року в даній справі скасувати і ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, стягнених з нього на користь ОСОБА_1 рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 вересня 2012 року в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави судовий збір в сумі 606, 32 гр.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -