Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 334/9616/15 Головуючий у 1 інстанції Матвієнко О.І.
Пр. № 22-ц/778/4659/16 Суддя-доповідач Гончар М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті апеляційного провадження

24 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Суддя-доповідач апеляційного суду Запорізької області Гончар М.С.

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» про стягнення заборгованості за договором про надання фінансової послуги

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2015 року позов позивача у цій справі задоволено.

12 жовтня 2016 року ЗОКС «Довіра» (відповідач) подала апеляційну скаргу на зазначене рішення суду першої інстанції у цій справі (а.с.35-38), в якій також заявила клопотання про поновлення строку на подання цієї апеляційної скарги (а.с. 38), враховуючи, що пропущення строку відбулося з поважних причин - наявність численних кримінальних проваджень щодо посадових осіб ЗОКС «Довіра», неможливість користуватися коштами на рахунку через накладення арештів на рахунки ЗОКС «Довіра» у період з 23.09.2014 року по 17.05.2016 року, проведення процедури банкротства, заборона господарським судом розпоряднику майна використовувати кошти у період з 17.05.2016 року по 01.06.2016 року, велика завантаженість юридичної служби та розпорядника майна ЗОКС «Довіра».

Проте, вказані в клопотанні обставини та матеріали вищезазначеної справи взагалі не містили відомостей про конкретну дату отримання ЗОКС «Довіра» копії оскаржуваного рішення, що унеможливлювало зробити правильні висновки з приводу пропуску (непропуску) строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі.

Тому, ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 19 жовтня 2016 року (а.с. 65) апеляційну скаргу ЗОКС «Довіра» залишено без руху на підставі ч.ч. 2, 3 ст. 297 ЦПК України та останній надано строк - п'ять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про доплату судового збору у сумі 9,90 грн. та інформації про конкретну дату отримання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2016 року та відповідні докази на підтвердження цієї дати отримання.

26 жовтня 2016 року ЗОКС «Довіра» направила до апеляційного суду оригінал квитанції про доплату судового збору у сумі 9,90 грн. (а.с.68) та заяву про усунення недоліків апеляційної скарги (а.с.68-70), в якій зазначила конкретну дату отримання копії оскаржуваного рішення суду першої інстанції у цій справі 20 квітня 2016 року.

Факт отримання ЗОКС «Довіра» копії оскаржуємого рішення суду першої інстанції у цій справі саме 20 квітня 2016 року також не спростовується матеріалами цієї справи (заява представника ЗОКС «Довіра» про ознайомлення із матеріалами цієї справи від 20 квітня 2016 року а.с. 33).

Оскільки, встановлено, що представник ЗОКС «Довіра» не був присутній у суді першої інстанції під час проголошення зазначеного судового рішення.

Хоча ЗОКС «Довіра» було відоме про розгляд цієї справи судом першої інстанції 27 листопада 2015 року, про що свідчить заява представника останнього за довіреністю ОСОБА_4 (а.с. 27), якій просив суд першої інстанції розглядати дану справу без участі представника відповідача та ухвалити рішення на підставі матеріалів даної справи.

Відповідно до ст. 294 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Встановлено, що у порушення вимог ст. 222 ЦПК України суд першої інстанції не надсилав ЗОКС «Довіра», як особі, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні, копії повного судового рішення рекомендованим листом з повідомленням.

Докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Однак, згідно із ст. ст. 11, 27 ч. 3 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки, розпоряджаються процесуальними правами на свій розсуд.

При цьому, встановлено, що ЗОКС «Довіра» мала право на отримання інформації про рух цієї справи у суді першої інстанції, також мала право своєчасно отримати копію оскаржуємого рішення у суді першої інстанції у цій справі, якщо б своєчасно скористалась своїми правами на отримання останніх, передбачених ст. 27 ЦПК України.

Якщо все ж таки виходити при вищевикладених обставинах з часу отримання копії повного тексту рішення ЗОКС «Довіра» 20 квітня 2016 року, то остання також мала реальну можливість визначитись зі своїм правом (подавати чи не подавати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у цій справі) в межах, визначеного ст. 294 ч. 1 ЦПК України (10-денного строку з дня отримання копії повного тексту оскаржуємого рішення суду першої інстанції у цій справі), тобто по 04 травня 2016 року включно.

Замість цього, лише 12 жовтня 2016 року ЗОКС «Довіра» подає вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі до апеляційного суду, тобто майже через 5 (п'ять) місяців після закінчення строку на її подачу.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 31 жовтня 2016 року (а.с. 77) визнано неповажними вищезазначені вказані в клопотанні в апеляційній скарзі безпосередньо причини пропуску ЗОКС «Довіра» строку на подачу останньої до апеляційного суду, апеляційну скаргу ЗОКС «Довіра» залишено без руху на підставі ст.ст. 121, 297 ЦПК України та останній надано строк - тридцять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2016 року у цій справі із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Встановлено, що ЗОКС «Довіра» отримала копію вищезазначеної ухвали апеляційного суду для відома та виконання 16 листопада 2016 року, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням.

З дотриманням встановленого апеляційним судом строку на виконання вищезазначеної ухвали апеляційного суду - 17 листопада 2016 року ЗОКС «Довіра» подала апеляційному суду заяву від 16 листопада 2016 року про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі із зазначенням інших підстав для поновлення останнього.

Так, в обґрунтування своєї цієї заяви ЗОКС «Довіра» зазначала, що строк пропущено з інших поважних причин, оскільки, копію оскаржуємого рішення отримано нею 20.04.2016 року, в той же час під час розслідування кримінального провадження №0003618 комп'ютерна техніка, на якій встановлена комплексна інформація система з обліком операцій членів спілки ЗОКС «Довіра», касові книги та первинні бухгалтерські документи спілки з 01.01.2013 рік по 01.03.2016 рік, були вилучені слідчим Дніпровського відділу ГУНП в Запорізькій області. Після направлення відповідного листа до слідчого, лише 08.10.2016 року ЗОКС «Довіра» була надана можливість доступу до комп'ютеру. Тому, ЗОКС «Довіра» вважає, що хоча вони і ознайомилися з текстом оскаржуваного рішення 20.04.2016 року, фактично можливість звернутися до суду з апеляційною скаргою у них з'явилася лише з 08.10.2016 року.

Однак, поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду в силу вимог закону визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Відповідно до положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, згідно з якою кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов'язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

За приписами ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

В силу вимог ч. 1 ст. 73 ЦПК України, суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Вказані ЗОКС «Довіра» у тому числі інші причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження вищезазначеного рішення не свідчать про наявність об'єктивних перешкод для звернення останньою із вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі в передбачений законом строк.

Вилучення комп'ютерної техніки чи будь-яких документів у ЗОКС «Довіра» в межах певного кримінального провадження та арешт коштів на рахунках ЗОКС «Довіра» з будь-яких підстав також не свідчить про об'єктивність (поважність) причин саме неподачі ЗОКС «Довіра» апеляційному суду у цій справі у встановлений законом строк саме апеляційної скарги (тексту) на рішення суду першої інстанції.

Оскільки, складання тексту апеляційної скарги ЗОКС «Довіра» можливо було на будь-якому іншому комп'ютері, ніж той, що був вилучений в рамках кримінального провадження, та, навіть, від руки; всі докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову позивача у цій справі ЗОКС «Довіра» мала надавати у матеріали цієї справи саме у суді першої інстанції; представник ЗОКС «Довіра» мав реальну можливість ознайомитись із останніми, якщо вважав за необхідне послатись на будь-які з них в апеляційній скарзі ЗОКС «Довіра»; в силу вимог ЦПК України апеляційний суд переглядає справу саме в межах наданих суду першої інстанції та досліджених останнім доказів та матеріалів справи, представник ЗОКС «Довіра» у своєму клопотанні (а.с.27) у суді першої інстанції просив суд першої інстанції розглядати дану справу саме на підставі матеріалів даної справи, надавати інші не вважав за доцільне; будь-яка комплексна інформація, система з обліком операцій членів спілки ЗОКС «Довіра», касові книги та первинні бухгалтерські документи спілки з 01.01.2013 рік по 01.03.2016 рік, які були вилучені слідчим Дніпровського відділу ГУНП в Запорізькій області, не були потрібні ЗОКС «Довіра» для подачі останньою апеляційної скарги (саме тексту) на рішення суду першої інстанції у цій справі.

Крім того, ЗОКС «Довіра» не надала апеляційному суду до свого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження у цій справі поважності причин невикористання ЗОКС «Довіра» свого права отримати доступ до комп'ютеру чи копій будь-яких документів, необхідних для написання вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі, з вилучених оригіналів останніх в рамках кримінального провадження одразу після отримання копії оскаржуємого рішення суду першої інстанції у цій справі, тобто 20 квітня 2016 року, а чекала на це до 08 жовтня 2016 року.

Відсутність коштів у ЗОКС «Довіра» через арешт рахунків чи коштів на рахунках останньої у певний період також не може вважатись поважною причиною для пропуску останньою строків на подачу вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі, а міг би бути підставою для відстрочення апеляційним судом строку для сплати судового збору для ЗОКС «Довіра», передбаченою ст. 82 ЦПК України, у разі подачі останньою апеляційної скарги (саме тексту) у цій справі до апеляційного суду у встановлений законом строк та заявлення відповідного клопотання останньою перед апеляційним судом.

Крім того, ЗОКС «Довіра» відповідно до ч.1 ст. 300 ЦПК України мала у подальшому право доповнювати чи змінювати свою апеляційну скаргу, подану у встановлений законом строк, надавати апеляційному суду додаткові усні чи письмові пояснення до останньої за бажанням в силу прав, передбачених ст. 27 ЦПК України, клопотати перед апеляційним судом про витребування будь-яких доказів у будь-яких осіб тощо.

При вищевикладених обставинах, вбачається, що ЗОКС «Довіра» просто не скористалась своїм правом на подачу вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі у встановлений законом строк без поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

У відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Із практики Європейського Суду випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного ст. 8 Конституції України.

Згідно із ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається також без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених ст. 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Встановлено, що 17 листопада 2016 року збіг встановлений апеляційним судом 30-денний строк для надання ЗОКС «Довіра» суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2016 року у цій справі із зазначенням інших підстав для його поновлення.

Інших заяв про поновлення строку з інших підстав, окрім вищезазначеної апеляційним судом у цій ухвалі, від ЗОКС «Довіра» апеляційному суду у встановлений апеляційним судом строк, навіть, поштою на протязі 7 (семі) днів після закінчення встановленого апеляційним судом строку для їх подачі, враховуючи час перебігу поштової кореспонденції в межах України, не надійшло.

При вищевикладених обставинах, вказані ЗОКС «Довіра» у вищезазначеній заяві інші обставини для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2015 року у цій справі, також слід визнати апеляційним судом неповажними, у задоволенні заяви ЗОКС «Довіра» про поновлення строку на апеляційне оскарження у цій справі слід відмовити, а тому слід також відмовити у відкритті апеляційного провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою ЗОКС «Довіра» у цій справі.

Керуючись ст. 297 ч. 3 ЦПК України, суддя-доповідач

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяв Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2015 року у цій справі відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2015 року у цій справі відмовити.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Копію цієї ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі, для відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту отримання її копії.

Суддя-доповідач М.С. Гончар