Справа № 350/1799/15-ц
Номер провадження 2/350/136/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2016 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі :

головуючо госудді Бейка А.М.

секретяря Маєвської С.П.

адвокатів Витвицького Р.В. та Ошіст С.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Рожнятів цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ майна, суд -

в с т а н о в и в :

у своїй позовній заяві позивачка ОСОБА_5 просить суд ухвалити рішення, яким поділити спільне з відповідачем майно, виділивши їй ? частину квартири, що розташована в АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача в її користь судові витрати по справі.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 16.12.2000 року по 27.03.2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_6 Від спільного проживання у сторін народилося двоє дітей, які після розірвання шлюбу залишилися проживати з позивачкою.10.09.2003 року спільно з відповідачем по справі вони придбали у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 трьохкімнатну квартиру в АДРЕСА_1, згідно договору купівлі-продаж від 10.09.2003 року. Позивачка вважає, що дана квартира являється спільною сумісною власністю подружжя, а тому їй належить ? частина вищезгаданої квартири. Добровільно вирішити питання розподілу квартири з відповідачем позивачка не змогла, а тому змушена була звернутись до суду.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_5 заявлений позов підтримала повністю та суду пояснила, що кошти на придбанні квартири булу спільними, частину з яких вони разом із відповідачем позичили у її сестри ОСОБА_9, а тому вона має право на половину спільного майна. Просить суд позовні вимоги задоволити у повному об'ємі.

У судове засідання 10.05.2016 року відповідач ОСОБА_6 не з'явився, однак із пояснень, які він давав у попередніх судових засіданнях вбачається, що позовні вимоги він не визнавав та суду пояснював, що вищезгадана трьохкімнатна квартира була придбана ним у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 10.09.2003 року. Однак кошти на дану квартиру були його особисті, які він заробив ще до шлюбу з позивачкою, а тому квартира є його, і позивачка до неї ніякого відношення не має. Також він не заперечив того факту, що вони разом із позивачкою позичали кошти у її сестри ОСОБА_9, однак тільки для підстраховки, в разі якщо йому б не вистачило власних коштів на придбання квартири. Згідно поданої до суду заяви від 06.05.2016 року просить суд розглянути справу у його відсутності, а у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, свідка та адвокатів вважає, що позов ОСОБА_5 підставний і належний до задоволення з наступних підстав.

Копіями договору купівлі-продаж від 10.09.2003 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме мано/а.с.25-26/ підтверджено, що відповідач ОСОБА_6 є власником квартири в АДРЕСА_1, і вона була придбана під-час перебування у шлюбі з позивачкою.

Копією рішення Рожнятівського районного суду/а.с.6/ підтверджено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.12.2000 року по 27.03.2013 року.

Довідкою Брошнів-Осадської селищної ради від 23.12.2015 року/а.с.9/ підтверджено, що у спірній квартирі прописані сторони та їх спільні діти.

Суд не приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_10, письмові докази розписку /а.с.27/ та заяву ОСОБА_9/а.с.39/, так як дані докази не підтверджують факт придбання спірної квартири за власні кошти відповідача чи навпаки.

Згідно ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав.

Відповідно до ст.ст.59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджан ня майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до статті 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Згідно ст.ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, за змістом зазначених норм матеріального права належність подружжю майна, придбаного за час шлюбу за спільні кошти подружжя, на праві спільної сумісної власності законодавством презюмується, якщо інше не встановлено судом при розгляді справи.

Будь-яких належних та допустимих доказів того, що спірна квартира є особистою власністю відповідача та придбана ним за особисті кошти ОСОБА_6 суду не надав. Зважаючи на вищенаведені обставини, відсутність належних доказів на спростування відповідачем матеріально-правової презумпції спільності майна подружжя, суд приходить до переконання, що трьох кімнатна квартира в АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя, а отже підлягає поділу.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.88 ЦПК України.

На підставі ст.ст.60, 70, 72 СК України та керуючись ст.ст.10, 11, 88, 209, 214, 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд -

р і ш и в :

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ майна - задоволити.

Виділити у власність ОСОБА_5 ? частину квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_5 1087,20 грн. судових витрат по справі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано - Франківської області через Рожнятівський районний суд протягом десяти днів з часу його проголошення, а особами, які не були присутніми у судовому засіданні, у той же строк з часу отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М.Бейко