МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1 ___________________________________________________________________________________________________________________
Номер провадження №2/521/521/16
01 вересня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Жуган Л.В.,
при секретарі судового засідання Іськовій В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки,-
В якості забезпечення зобовязання по кредитному договору №2007/693-01/39, 28.11.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4 був укладений іпотечний договір №5289, за умовами якого іпотекодавці передали в іпотеку банку майно, а саме: трьохкімнатну квартиру, загальною площею 57,8 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
У звязку з тим, що відповідачі порушили умови зобовязання, що випливають з кредитного договору, станом на 05.06.2015 року, виникла заборгованість у розмірі 1014966,57 гривень.
В зв'язку з чим, за уточненими позовними вимогами, позивач просить суд: в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «Укрсоцбанк» за Договором кредиту №2007/693-01/39 від 28.11.2007 року у загальній сумі 1014966,57 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: трьохкімнатну квартиру, загальною площею 57,8 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві приватної власності, шляхом реалізації предмету іпотеки з прилюдних торгів, ціну встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом в межах процедури виконавчого провадження; стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» судовий збір в сумі 3654,00 грн.
Представник позивача за довіреністю ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, про що надав відповідну заяву, згідно якої проти заочного розгляду справи не заперечував, просив розглянути справу за відсутності представника банку.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином, про причину неявки суд не повідомила.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином, про причину неявки суд не повідомила.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином, про причину неявки суд не повідомив.
У звязку з неявкою відповідачів та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди представника позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до п. 4.2. Договору кредиту, у разі прострочення позичальником строків повернення кредиту, позичальник сплачує кредиторові пеню, в розмірі 1 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Пунктом 4.3. Договору передбачено, що у разі порушення позичальником вимог п.п. 3.3.2.-3.3.16. цього Договору, позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 3% від суми фактичної заборгованості за кредитом та нарахованими процентами, за кожний випадок.
Пунктом 4.5 зазначеного Кредитного договору встановлено, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених п. п. 3.3.7, 3.3.8 цього Договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив та відповідно, відповідач зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).
Згідно додаткової угоди №1 від 10.10.2008 року про внесення змін до Договору кредиту №2007/693-01/39 від 28.11.2007 року, укладеного між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2, вбачається, що у звязку із зміною умов кредитування за Договором, з 20.10.2008 року сторони домовились встановити процентну ставку за користування кредитом на рівні 15,0% річних.
Пунктом 4.1. іпотечного договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до п. 4.2. іпотечного договору, визначено, що у разі порушення іпотекодавцем обовязків встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.
Згідно п. 4.5. та п. 4.5.3. іпотечного договору встановлено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із способів: шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку».
Судом встановлено, що загальним зборами акціонерів від 14.06.2014 року АКБ «Укрсоцбанк» було перейменовано на ПАТ «Укрсоцбанк».
За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори.
За правилами, передбаченими ст. ст. 509, 525, 526 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ст. 572 ЦК України, ст. ст. 33, 34 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Відтак, невиконання позичальником боргового зобов'язання надає право позикодавцю на свій розсуд здійснити звернення стягнення на предмет іпотеки або за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса чи за договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Відповідно до п. 4.6 іпотечного договору сторони обумовили, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; шляхом продажу іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку»; згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Статтею 41 Закону України «Про іпотеку» визначено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.
Пунктом 4.6.2 іпотечного договору встановлено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, може проводитись, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.
За вищевказаних обставин, суд вважає, що вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню.
Ст. 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст. 16 ЦК України.
Оскільки відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, такий захист цивільного права банку за встановлених судом обставин справи може розглядатися як примусове виконання обовязку в натурі, що відповідає вимогам ст. 16 ЦПК України.
Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
За таких обставин, враховуючи принцип обовязковості виконання зобовязання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобовязання, суд задовольняє позов, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звертає стягнення на предмет іпотеки, та стягує з відповідачів понесені позивачем судові витрати.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212- 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Л.В. Жуган