Справа № 467/1921/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
04.01.2016 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді Кологривої Т.М.,
за участю секретаря Романенко Т.І.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів
У грудні 2015 року до суду надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач вказувала на те, що згідно рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 3 квітня 2015 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 3 березня 2015 року до досягнення ним повноліття, а також на її утримання до досягнення дитиною віку трьох років. Відповідач аліменти не сплачує, що призвело до виникнення заборгованості, яка нарахована державним виконавцем станом на 1 жовтня 2015 року у сумі 8261 грн. 36 к. Незважаючи на повідомлення державного виконавця, відповідач заборгованість по аліментам не погасив. Посилаючись на викладене, позивач прохала стягнути на її користь пеню у розмірі 3253 грн. 04 к. за прострочення строків виплати аліментів, судові витрати та витрати на оплату юридичної допомоги у розмірі 500 грн.
У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та прохав стягнути на користь позивача пеню у розмірі 3253 грн. 04 к. за прострочення строків виплати аліментів за період з березня по вересень 2015 року.
Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, незважаючи на те, що про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином за місцем реєстрації.
Зі згоди представника позивача суд розглядає справу у заочному порядку на підставі наданих позивачем доказів.
Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що за рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 3 квітня 2015 року з відповідача ОСОБА_3 стягуються аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 3 березня 2015 року до досягнення ним повноліття, а також аліменти на її користь в розмірі ? частини всіх видів заробітку до досягнення дитиною трирічного віку.
Виконавчі листи, видані на підставі цього рішення суду, знаходяться на виконанні у відділі ДВС Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області.
Відповідно до довідок про нарахування заборгованості по аліментам загальна заборгованість по аліментам по двом виконавчим листам станом на 1 жовтня 2015 року склала за період з березня по вересень 2015 року 8261 грн. 36 к.
Про виникнення заборгованості відповідач попереджувався листом від 9 жовтня 2015 року, однак не вжив заходів щодо її погашення.
Згідно ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
З наведеного випливає, що необхідними умовами для нарахування пені мають бути наявність заборгованості по сплаті аліментів та вина особи, яка повинна їх сплачувати.
Заборгованість по сплаті аліментів, яка була нарахована по вищезазначеній довідці державного виконавця, боржником не оскаржувалася.
У пункті 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.
Обставин, які б свідчили про наявність підстав для звільнення відповідача від обов'язку сплатити неустойки ним судом не встановлено.
За таких обставин суд вважає, що пеня за прострочення сплати аліментів повинна бути нарахована і стягнута з відповідача у повному обсязі.
При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові у справі № 6-94цс15 від 01 липня 2015 року.
Враховуючи наведене і те, що відповідач не сплачує аліменти з 3 березня 2015 року, пеню слід нарахувати за період з 3 березня по вересень 2015 року наступним чином:
березень 2015 року - 540 грн. 46 к. х 2(заборгованість по двом виконавчим листам) х 1% х 29 днів (кількість днів просрочки) = 313 грн.47 к.;
квітень 2015 року - 598 грн. 37 к. х 2(заборгованість по двом виконавчим листам) х 1% х 30 днів (кількість днів просрочки) = 359 грн. 02 к.;
травень 2015 року - 598 грн. 37 к. х 2(заборгованість по двом виконавчим листам) х 1% х 31 днів (кількість днів просрочки) = 370 грн. 99 к.;
червень 2015 року - 598 грн. 37 к. х 2(заборгованість по двом виконавчим листам) х 1% х 30 днів (кількість днів просрочки) = 359 грн. 02 к.;
липень 2015 року - 598 грн. 37 к. х 2(заборгованість по двом виконавчим листам) х 1% х 31 днів (кількість днів просрочки) = 370 грн. 99 к.;
серпень 2015 року - 598 грн. 37 к. х 2(заборгованість по двом виконавчим листам) х 1% х 31 днів (кількість днів просрочки) = 370 грн. 99 к.;
вересень 2015 року - 598 грн. 37 к. х 2(заборгованість по двом виконавчим листам) х 1% х 30 днів (кількість днів просрочки) = 359 грн. 02 к., а всього 2503 грн. 50 к.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.
Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 88 ЦПК України.
Також підлягають задоволенню витрати на оплату правової допомоги, оскільки вони підтверджуються відповідними документами.
Керуючись ст. ст. 3, 5, 8, 10, 11, 57-60, 212-215, 226-229 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пеню за несвоєчасно сплату аліментів за період з 3 березня по вересень 2015 року включно у розмірі 2503 (дві тисячі п'ятсот три) грн. 50 к.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 487 грн. 20 к., витрати на оплату правової допомоги у розмірі 500 грн., а всього 987(дев'ятсот вісімдесят сім) грн. 20 к.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Т.М.Кологрива