У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 4 березня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за поданням державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_4, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 4 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року головний державний виконавець міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції (далі - МВ ДВС Ужгородського МУЮ) звернувся до суду з указаним вище поданням, посилаючись на те, що на виконанні у МВ ДВС Ужгородського МУЮ знаходиться виконавче провадження з викнання виконавчого листа від 1 серпня 2012 року № 2-33721/11 виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 333 739 грн 14 коп. заборгованості за договором позики, 2 026 909 грн 04 коп. відсотків, 166 869 грн 57 коп штрафу та 1 820 грн судових витрат. У листопаді 2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. У наданий строк для самостійного виконання, рішення суду боржником не виконано та станом на 13 червня 2013 року не вчинено дій, спрямованих на виконання рішення суду. Таким чином, просив задовольнити подання. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 серпня 2014 року у задоволенні подання відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 4 березня 2015 року ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 серпня 2014 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою подання задоволено частково.

Встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянину України ОСОБА_4 до виконання боргових зобов'язань. Виконання ухвали доручено Державній прикордонній службі України. У задоволенні решти вимог відмовлено.

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 4 березня 2015 року в справі за поданням державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_4 На обґрунтування заяви зазначає, що йому встановлено діагноз гострий лівобічний коксартроз ІІІ ст. та рекомендовано невідкладене ендопротезування. Операції такого ступеня складності успішно провадяться в Угорській республіці. Також вказує на те, що немає доказів ухилення його від виконання зобов'язань.

Вважає, що згідно з п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України ці обставини є нововиявленими та є підставою для перегляду ухвали апеляційної інстанції у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 4 березня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 4 березня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувана судова ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, з урахуванням положень ст. 361 ЦПК України, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд ухвали у зв'язку з нововиявленими обставинами.

У п. 3 постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що хвороба боржника та необхідність його лікування не може вважатися нововиявленою обставиною, оскільки така не входять до предмета доказування по даній категорії справ та сама по собі ця обставини не може вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Посилання заявника про відсутність доказів його ухилення від виконання зобов'язань, є необґрунтованим, оскільки фактично зводиться до посилання на неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів. Вказана обставина є такою, що могла і повинна бути встановлена при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, а тому не може вважатися ново виявленою обставиною у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 361 ЦПК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судову ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 4 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

В.І.Журавель

С.Ф. Хопта