Справа № 487/8868/15-ц
Провадження № 2/487/455/16
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

03.02.2016 року Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого судді - Андрощука В.В., при секретарі - Забродській Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

30.11.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказувала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 22.06.1976 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сім'ї ускладнилися взаємовідносини, відповідач застосовує до позивачки фізичну силу. Подальше збереження шлюбу не можливе, примирення теж, у зв'язку з чим позивачка звернулась до суду із позовом.

У судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 22.06.1976 р. року. Сторони проживають разом, однак припинили шлюбні відносини.

Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ст. 88 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 487,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,13,212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, 22.06.1976 року у виконкомі Комаргородської сільської Ради депутатів трудящих Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 11 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище - «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 487,20 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в порядку, передбаченому ст.ст. 294, 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ В.В. АНДРОЩУК