08.09.2016 Справа № 756/8721/16-ц
№756/8721/16-ц
№2/756/4499/16
УХВАЛА

8 вересня 2016 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про визнання права власності та звільнення майна з-під арешту,

встановив:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про визнання права власності та звільнення з-під арешту усього майна, який накладено в межах виконавчого провадження, що порушено на виконання Постанови ВДАІ №311818 від 21.11.2012 року про стягнення штрафу у розмірі 1332 грн.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява, повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги з зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, перелік документів, що подаються до заяви.

Згідно ст. 30 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

У відповідності до ст. 26 ЦПК України, у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

У відповідності до абзацу 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст. 24 ЦПК, ст. 12 ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

В порушення ст. 119 ЦПК України ОСОБА_1 не зазначено доказів та обґрунтувань на підтвердження порушень зі сторони ВДВС, безпідставної відмови у знятті арешту, не обґрунтовано можливості звернення із даним позовом саме до виконавчої служби.

Крім того, у відповідності до Закону України «Про судовий збір» від 04.08.2011 року визначено правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

За правилами ст. 6 п. 3 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно ч.2 ст. 4 цього Закону ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою складає 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, а з позовної заяви немайнового характеру 0,4% розміру мінімальної заробітної плати.

При цьому, з огляду на зміст позовних вимог, позивачем судовий збір сплачено не у належному розмірі.

Також, в порушення ч.1 ст. 120 ЦПК України до позовної заяви позивачем не долучено її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно для відповідача.

Таким чином, позивачу запропоновано визначитись із складом осіб які мають брати участь у справі, їх процесуальним статусом, вказати осіб в інтересах яких здійснювався арешт майна, належним чином обґрунтувати позовну заяву та, відповідно до позовних вимог, визначитись зі сплатою судового збору.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18.07.2016 року для усунення цих недоліків був установлений строк до 28.07.2016 року, однак не більше п'яти днів з часу отримання даної ухвали.

Згідно штампу вихідної кореспонденції Оболонського районного суду м. Києва на супровідному листі копія ухвали про усунення недоліків направлена позивачу 21.07.2016 року.

При цьому, станом на 08.09.2016 року вимоги ухвали суду про усунення недоліків позову не виконано.

У відповідності до ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виправить вказані недоліки, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про визнання права власності та звільнення майна з-під арешту, - визнати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Шевчук