Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2421/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

2 вересня 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.

при секретарі Бузун Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

ПАТ КБ «Правекс Банк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовує тим, що 20 вересня 2007 року між АКБ «Правекс-банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Правекс-банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 5086-002/07Р, за умовами якого позивач надав ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 73800 дол. США зі сплатою 12,49 % річних.

Право банку на здійснення банківських кредитних операцій з розміщення іноземної валюти на валютному ринку України підтверджується банківською ліцензією №7, виданою НБУ 3 грудня 2001 року, на право здійснювати банківські операції, визначені частиною першою та пунктами 5-11 частини другої статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»; дозволом № 7-1 від 03 грудня 2001 року на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини другої та частиною четвертою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» згідно з додатком до дозволу № 7-1 від 3 грудня 2001 року.

Пунктом 4.1. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 293 дол. США щомісяця до 10-го числа наступного місяця.

Відсотки за користування кредитом відповідно до пункту 4.2. кредитного договору підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент припинення дії кредитного договору (повернення кредиту), зазначеного в пункті 1.2. кредитного договору.

Проте, станом на 18 червня 2015 року ОСОБА_1 неналежним чином виконуються зобов'язання за кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 95706,59 доларів США, у тому числі: заборгованість за кредитом: 68954,00 доларів США; заборгованість за процентами: 16178,96 доларів США; неустойка (пеня) за кредитом: 2904,32 доларів США; неустойка (пеня) за процентами: 7 669,31 доларів США.

Пунктом 9.1 кредитного договору передбачено, що за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в пункті 1.2. кредитного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За змістом положень статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Крім цього, з метою забезпечення належного виконання зобов'язання та захисту майнових інтересів позивача як кредитодавця на випадок порушення зобов'язання ОСОБА_1 як позичальником, 20 вересня 2007 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 5086-002/07Р.

Пунктом 1.1. вказаного договору передбачено, що за його умовами ОСОБА_2 зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором (позивачем) за виконання в повному обсязі зобов'язань позичальником ОСОБА_1 за кредитним договором.

Відповідно до положень статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПравексБанк» заборгованість за кредитним договором № 5086- 002/07Р від 20 вересня 2007 року у розмірі 85132,96 доларів США у тому числі: заборгованість за кредитом: 68954 доларів США; заборгованість за процентами: 16178, 96 доларів США. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 27647 грн. 23 коп.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити повністю.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнали, про що надали відповідні заяви.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

20 вересня 2007 року між АКБ «Правекс-банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Правекс-банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 5086-002/07Р.

Відповідно до умов договору банк надає позичальникові кредит в іноземній валюті на загальну суму 73800 доларів США для споживчих цілей, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договором страхування нерухомо майна.

Кредит надається позичальникові строком з 20 вересня 2007 року до 20 вересня 2028 року зі сплатою 12,49% річних.

Позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом рівними частинами в сумі 293 долари США щомісяця, до 10 числа наступного місяця.

В забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором № 5086-002/07Р, 20 вересня 2007 року між АКБ «Правекс-банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Правекс-банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 5086-002/07Р, відповідно до умов якого, поручитель зобовязався нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором № 5086-002/07Р від 20 вересня 2007 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів неустойки вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у строк до 20 вересня 2028 року у розмірі 73800 доларів США та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином згідно до умов договору.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з розрахунку заборгованості наданого позивачем, станом на 18 червня 2015 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 95706,59 доларів США, у тому числі: заборгованість за кредитом: 68954,00 доларів США; заборгованість за процентами: 16178,96 доларів США; неустойка (пеня) за кредитом: 2904,32 доларів США; неустойка (пеня) за процентами: 7 669,31 доларів США.

Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Пунктом 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Отже, банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність") банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків» є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання).

Щодо вимог підпункту "в" пункту 4 статті 5 цього Декрету, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії Національного банку України на здійснення операцій щодо надання та одержання резидентами кредитів у іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, то, оскільки на цей час законодавством України не встановлено термінів і сум кредитів у іноземній валюті як критеріїв їх віднесення до сфери дії режиму індивідуального ліцензування, ця норма не може застосовуватись судами.

Відповідно до п.12 вказаної постанови, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.

Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає.

В звязку з цим, суд у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнає вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову та вважає за необхідне стягнути з солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2В на користь ПАТ КБ «Правекс Банк» заборгованість за кредитним договором № 5086-002/07р від 20 вересня 2007 року, яка виникла станом на 18 червня 2015 року в сумі 85132,96 доларів США, оскільки саме такий розмір заборгованості просить стягнути позивач.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс Банк» слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 27647 грн. 23 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 526, 530, 543, 553,554, 629, 1054 ЦК України, ст.11, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс Банк» заборгованість за кредитним договором № 5086-002/07р від 20 вересня 2007 року, яка виникла станом на 18 червня 2015 року в сумі 85132,96 доларів США, яка станом на 9 березня 2016 року є еквівалентом 1843148 грн. 59 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс Банк» судовий збір в сумі 27647 грн. 23 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі в 10 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Головуючий:

Повний текст рішення суду виготовлено 7 вересня 2016 року.

Головуючий: ОСОБА_3