ухвала

іменем україни

13 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області як орган опіки та піклування, про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 26 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 24 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 02 вересня 2006 року між ним та відповідачем укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася донька - ОСОБА_6

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2014 року шлюб між сторонами розірвано.

Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір'ю.

ОСОБА_4 зазначає, що ОСОБА_5 створює позивачу перешкоди у спілкуванні з донькою, агресивно налаштована проти будь-яких контактів та зустрічей з донькою.

Посилаючись на неможливість мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування з донькою, просив суд позовні вимоги задовольнити.

ОСОБА_5 звернулась до суду із зустрічним позовом про стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначила, що добровільної матеріальної допомоги ОСОБА_4 на утримання дитини не надає, в житті дитини, її вихованні та розвитку участі не приймає, у зв'язку з чим вимушена звернутися до суду з зустрічним позовом про стягнення з ОСОБА_4 на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 25 % від заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 26 травня 2015 року позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні - задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_5, 1986 року народження, не перешкоджати ОСОБА_4, 1976 року народження, брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визначено способи участі батька ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_6, тобто мати періодичні та систематичні побачення без присутності матері ОСОБА_5, мати сумісний відпочинок, перебування дитини за місцем мешкання батька.

Встановлено наступні часи та дні спілкування, побачень батька ОСОБА_4, з малолітньою донькою ОСОБА_6, а саме:

мати особисте спілкування/побачення з дитиною не більше 2 разів на місяць у вихідні дні з 11 години суботи до 17 години неділі з правом відвідування культурно-масових, спортивних, оздоровчих закладів, з ночівлею доньки за місцем мешкання батька без присутності матері ОСОБА_5;

разом з донькою проводити спільний відпочинок влітку протягом 30 календарних днів та взимку протягом 5 календарних днів кожен рік без присутності матері ОСОБА_5 в період шкільних канікул;

мати особисте спілкування/побачення та можливість сумісного святкування державних/релігійних свят України, а саме: Нового року - чи 31 грудня, чи 01 січня, Різдва - чи 06, чи 07 січня, Травневих свят - з 02 по 03 травня, Пасхи та Дня незалежності України з дитиною кожен рік з правом відвідування культурно-масових, оздоровчих закладів, з ночівлею доньки за місцем мешкання батька без присутності матері ОСОБА_5, за погодженням дати та часу з матір'ю.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп.

В іншій частині відмовлено.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_6 аліменти в розмірі 25 % від заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи з 26 січня 2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_4 в прибуток держави судовий збір - у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 24 листопада 2015 року рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 26 травня 2015 року змінено в п. 3 частини 3 резолютивної частини після слів Пасхи та Дня незалежності України «з дитиною кожен рік» зазначити «з дитиною, передуючи через рік». Доповнено резолютивну частину рішення п. 4 «Визначити обмеження на період перших двох місяців від початку спілкування для налагодження контакту батька з донькою, а саме: спілкування на території Лукашівської сільської ради без ночівлі дитини за місцем проживання батька ОСОБА_4».

В решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1, батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом не проживають, а дитина знаходиться за місцем проживання матері. Сторони не можуть самостійно визначити способи участі у вихованні дитини та спілкування з нею.

ОСОБА_4 неодноразово намагався вирішити спір, надавав мирові угоди для вирішення спору, а судом надавався час для ознайомлення з мировими угодами, однак ОСОБА_5 не бажає укладати мирові угоди, надані ОСОБА_4

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, керуючись ст. ст. 141, 157-159 СК України, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність встановлення порядку та способу участі батька ОСОБА_4 у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Разом з тим, апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції, врахував висновок органу опіки та піклування Запорізької райдержадміністрації Запорізької області від 25 вересня 2015 року № 01-22/0999, який не було надано до суду першої інстанції.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, про те, що на момент ухвалення рішення суду в першій інстанції був відсутній висновок органу опіки та піклування знайшли своє підтвердження.

Разом з тим, апеляційний суд змінив рішення суду першої інстанції, вказавши на цей недолік та при ухваленні рішення врахував положення ч. ч. 4, 5 СК України та висновок органу опіки та піклування Запорізької райдержадміністрації Запорізької області від 25 вересня 2015 року № 01-22/0999.

Посилання ОСОБА_5 на нечіткість та незрозумілість резолютивних частин судових рішень попередніх інстанцій є безпідставними.

Разом з тим, ОСОБА_5 не позбавлена права звернутись до суду, який ухвалив рішення, на підставі ст. 221 ЦПК України з заявою про роз'яснення рішення суду.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 26 травня 2015 року в частині, яка не змінена апеляційним судом та рішення апеляційного суду Запорізької області від 24 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко І.М. Завгородня О.М. Ситнік