У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді Бондаренка Ю.О.,

суддів: Собослой Г.Г. Куцин М.М.

при секретарі Сочка І.І.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ПАТ "Універсал Банк" на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 січня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку ,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку яка розташована за адресою с.Синяк, 15, Мукачівського району.

Позовні вимоги мотивує тим, що 26 липня 2004 року між нею та відповідачем Глінським О.О. було укладено договір дарування на вищевказаний будинок, згідно якого вона подарувала, а Глінський О.О. прийняв в дар будинок №15 в с.Синяк. При укладенні Договору дарування між нею та відповідачем була домовленість, що вона (Глінська В.В.) має право на довічне проживання і користування будинком, однак між ними виникли суперечки, щодо її проживання в даному будинковолодінні, тому вона змушена була звернутися з позовом до суду за захистом своїх прав. 31 травня 2010 року Мукачівським міськрайонним судом винесено рішенням, відповідно до якого було вирішено розірвати Договір дарування житлового будинку від 26 липня 2004 року, укладений між Глінська Вероною Василівною та Глінським Олександром Олеговичем, зареєстрований в реєстрі за №1250. Оскільки власником будинку є вона, звертається до суду та просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою : с.Синяк, 15, Мукачівського району.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 січня 2015 року позовну заяву було задоволено та визнано за ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку розташовану за адресою : село Синяк, будинок №15 Мукачівського району Закарпатської області, вирішено питання про судові витрати.

На рішення суду представник ПАТ "Універсал Банк" подав апеляційну скаргу з проханням рішення скасувати, як таке що ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права, і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позов відмовити.

Так на думку апелянта, судом ухвалено рішення без залучення банку, при тему що рішенням суду задоволено позовні вимоги банку та звернуто стягнення на житловий будинок за адресою : с.Синяк, 15, Мукачівського району. Земельна ділянка такоє є предметом іпотеки банку.

Сторони в судове засідання повторно не зявились, належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, в звязку з чим суд рахує за доцільне розглянути справу відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Так, відповідно до ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Мукачівським міськрайонним судом встановлено, що 26 липня 2004 року був укладений та посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 договір дарування жилого будинку, згідно якого ОСОБА_1 подарувала, а ОСОБА_2 прийняв в дар жилий будинок, розташований за адресою: с.Синяк, буд. 15, Мукачівського району Закарпатської області з належними до будинку надвірними спорудами та прибудовами (а.с.9).

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 31 травня 2010 року розірвано договір дарування жилого будинку від 26 липня 2004 року, який укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за №1250 (а.с.4).

Наведені обставини не оспорені сторонами і підтверджені матеріалами справи.

Згідно частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України, яка діяла на час розірвання договору дарування, До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Домоволодіння за № 15 в с.Синяк Мукачівського району належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с.16).

З врахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в результаті переходу права власності на будинок до позивачки, до неї перейшло і право власності на земельну ділянку, на якій розташований вищевказаний будинок.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 "Про судове рішення у цивільній справі " Суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням

норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду (пункт 4 частини першої статті 311, пункт 4 частини першої статті 338 ЦПК) ( 1618-15 ).

Твердження апелянта про те, що при переході права власності порушені їх права належним є безпідставим так-як іпотека є дійсною для набувача нерухомого майна, таким чином сам факт переходу прав власності не змінив право апелянта на іпотечне майно.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст.308, 312 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ПАТ "Універсал Банк" відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 січня 2015 року залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: