АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/4272/15-ц Номер провадження 22-ц/786/714/16Головуючий у 1-й інстанції Яценко В. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді Карнауха П.М.,

Суддів: Дряниці Ю.В., Чумак О.В.,

Секретаря: Ткаченко Т.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів»

на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 січня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів» про стягнення вихідної допомоги за контрактом (трудовим договором).

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача ОСОБА_1, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів» про стягнення вихідної допомоги за контрактом.

Ухвалою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 грудня 2015 року відкрито провадження по цивільній справі за вищезазначеним позовом. Справу призначено до судового розгляду на 06 січня 2016 року на 9:00 годин.

Як вбачається із копії журналу судового засідання від 06 січня 2016 року, під час слухання цивільної справи, представником позивача ОСОБА_3 було заявлено клопотання про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на рахунок та касову книгу ПАТ «Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів» на суму 241 641 грн. 96 коп.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 січня 2016 року заяву представника позивача задоволено.

Накладено арешт на рахунки ПАТ «Хорольський молоконсервний комбінат дитячих продуктів» та касову книгу на суму 241 641 грн. 96 коп. для забезпечення позовних вимог ОСОБА_2.

Із зазначеною ухвалою місцевого суду не погодився відповідач, оскарживши її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі представник апелянта, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу про забезпечення позову, а також вирішити питання судових витрат. Зазначає, що суд незаконно проігнорував його клопотання про перенесення судового засідання, провівши розгляд справи без його участі і врахування його думки щодо заяви позивача про забезпечення позову. Також зазначає, що суд прийняв рішення про накладення арешту на рахунки товариства без достатньої кількості доказів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з підстав, визначених п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, враховуючи наступне.

За змістом ч.ч.1, 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 1 статті 153 ЦПК передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з врахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до розяснень, що містяться у п., п. 4, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, можливості господарського субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Задовольняючи заяву представника позивача про забезпечення позову місцевий суд виходив з того, що існують обставини, які в подальшому можуть ускладнити виконання рішення, а тому є необхідність забезпечити позовні вимоги, шляхом накладення арешту на рахунки та касову книгу відповідача.

Однак, такого висновку суд першої інстанції дійшов на припущеннях та передчасно, оскільки заявник, посилаючись на існування реальної загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у звязку з переведенням активів ПАТ «Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів» на ТОВ «Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів», не надав суду жодного належного і допустимого доказу на підтвердження існування зазначених обставин.

У відповідності зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у праві. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводяться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Судом першої інстанції не вмотивовано висновків про наявність підстав для забезпечення позову, а також не встановлено обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Крім того, з наданої апелянтом інформації вбачається, що відповідно до бухгалтерської довідки № 7/4 від 25 січня 2016 року, платіжних доручень № 32384 від 22.01.2016 року, № 322782 від 23.12.2015 року, № 32314 від 11 січня 2016 року, № 32158 від 09.12.2015, ПАТ «Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів» здійснює виплату заробітної плати своїм працівникам з поточного рахунку ВАТ «ОСОБА_4 Аваль», а тому накладення арешту на зазначений рахунок порушує гарантоване ст.43 Конституції України право працівників на своєчасне одержання винагороди за працю.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала - скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 2 ч. 1 312, 314, 315, 317, ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів» задовольнити.

Ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 січня 2016 року скасувати. Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів» про стягнення вихідної допомоги за контрактом відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів» 1 378 грн. в рахунок відшкодування судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору за подачу апеляційної скарги.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_5

(підпис) ОСОБА_6

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного

суду Полтавської області ОСОБА_1