Справа № 369/3444/16-ц
Провадження № 2/369/1997/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2016 року суддя КиєвоСвятошинського районного суду Київської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних збитків, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_3 про стягнення інфляційних збитків.

Вивчивши матеріали позовної заяви, вважаю, що позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних збитків, слід повернути позивачу з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачка, ОСОБА_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 Г, кв. 40, 02098, що територіально не відноситься до Києво-Святошинського району Київської області.

Однак, позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення інфляційних збитків, керується правилами виключної підсудності та посилається на ч. 3 ст. 114 ЦПК України, предявивши позов за місцезнаходженням спадкового майна.

Згідно ч. 3 ст. 114 ЦПК України позови кредиторів спадкодавця, що подаються до прийняття спадщини спадкоємцями, предявляються за місцезнаходженням спадкового майна або основної його частини.

Отже, з огляду на те, що позови кредиторів спадкодавця за місцезнаходженням спадкового майна або основної його частини можуть подаватися лише до моменту прийняття спадщини спадкоємцями, а позивачем при зверненні до суду з даним позовом не наданого жодного доказу прийняття чи неприйняття спадкового майна останніми, а також те, що предметом даного спору є безпосередньо стягнення матеріальної шкоди, вважаю, що дана цивільна справа не відноситься за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Відповідно до ст.115 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

З огляду на вищевикладене, приходжу до висновку про те, що цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних збитків не підсудна Києво-Святошинському районному суду Київської області, а тому позовну заяву разом з додатками слід повернути позивачу.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.121 Цивільного процесуального кодексу України заява повертається у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.

Зважаючи на вищенаведене та керуючись ст. ст. 109, 115, п.4 ч.3 ст.121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

у х в а л и в :

Повернути позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних збитків, у звязку із тим, що вказана справа не підсудна Києво-Святошинському районному суду Київської області.

Ухвала може бути оскаржена через Києво-Святошинський районний суд Київської області до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання ухвали.

Суддя: А.Я. Волчко