АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа №22-ц/796/6479/2016 Головуючий у 1-й інстанції: Остапчук Т.В.
Доповідач: Барановська Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Барановської Л.В.

суддів: Панченка М.М., Волошиної В.М.

при секретарі: Куркіній І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді Барановської Л.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2015 року представник ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до Печерського районного суду м. Києва із заявою про поновлення пропущеного строку пред'явлення виконавчого листа № 2-4747/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №490036383 в розмірі 247 332 грн. 65 коп., а також 910 грн. відшкодування судових витрат.

Зазначав, що 30.08.2012 року Печерським районним судом м. Києва видано вищевказаний лист, строк пред'явлення якого до виконання сплинув 14.08.2013 року. В період 2013-2015 р.р. співробітниками банку проводились заходи, спрямовані на реалізацію заставного майна боржника, який виявив бажання добровільного врегулювання питання стягнення заборгованості (ним була видана довіреність на добровільну реалізацію заставного майна) та звільнення вказаного майна з-під арешту. Лише 17.11.2015 року відбулася реалізація майна боржника, що передано в заставу у зв'язку з чим здійснено часткове погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором у розмірі 172 381 грн. 79 коп. Таким чином, рішення суду виконано не в повному обсязі.

Посилаючись на вказані обставини просив заяву задовольнити.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2016 року заява задоволена.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви банку відмовити, посилаючи на її необґрунтованість, порушення вимог цивільно-процесуального закону.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 30.08.2012 року Печерським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №2-4747/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №490036383 в розмірі 247 332 грн. 65 коп., а також 910 грн. у відшкодування судових витрат, строк пред'явлення якого до виконання сплинув 14.08.2013 року.

Відповідно до п. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що виконавчі документи, зокрема по виконанню судових рішень, можуть бути пред'явлені до виконання протягом року.

Згідно доводів заяви представника ПАТ «Альфа-Банк» вказаний виконавчий лист до примусового виконання не пред'являвся в зв'язку з добровільною згодою боржника на погашення заборгованості шляхом реалізації заставного майна. В листопаді 2015 року відбулася реалізація майна боржника, в зв'язку із чим здійснено часткове погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором у розмірі 172 381,79 грн., що підтверджується квитанціями № 66628, № 66259 від 17.11.2015 року.

У відповідності до ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються частковим виконанням рішення боржником. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється.

Частиною 2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Умовами ст.371 ЦК України передбачено, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Виконання судового рішення є обов'язком відповідачів з часу набрання рішення законної сили.

Правосуддя здійснюється не лише в результаті розгляду і вирішення цивільної справи, а за умов реального захисту прав, свобод та інтересів учасників цивільного судочинства, що можливо при реалізації судових рішень і перш за все в порядку їх примусового виконання у процедурах виконавчого провадження, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

З огляду на те, що рішення суду в цивільній справі №2-4747/11 про стягнення в солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» суми боргу за кредитним договором в розмірі 247 332 грн. 65 коп. не виконаний, колегія суддів вважає, що строк пред'явлення виконавчого документа до виконання був пропущений з об'єктивних причин у зв'язку із частковим виконанням рішення суду боржником в добровільному порядку, з огляду на що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про поважність причин пропуску такого строку.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави для скасування ухвали суду, оскільки при розгляді справи апелянтом не було надано будь-яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив ухвалу, що відповідає вимогам закону.

Враховуючи те, що ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав до її скасування.

Відповідно до ст.312 ЦПК Українирозглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, ЦПК України, колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді