АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В., при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», третя особа: ректор Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» Павленко Анатолій Федорович, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 грудня 2015 року,

встановила:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09.07.2015 року було визнано незаконним та скасовано наказ ректора ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» про його звільнення з посади декана юридичного факультету, яке було залишене в силі ухвалою апеляційного суду від 05.11.2015 року.

Просив поновити його на роботі на посаді декана юридичного факультету Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 110 739 грн. 89 коп. та моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. 00 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 28 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано звільнення ОСОБА_1 з посади декана юридичного факультету Державного вищого начального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» незаконним та поновлено ОСОБА_1 на посаді декана юридичного факультету Державного вищого начального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», з 24 квітня 2015 року.

Стягнуто з Державного вищого начального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 111 100 грн. 41 коп. з вирахуванням податків, зборів та обов'язкових платежів.

Стягнуто з Державного вищого начального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» на користь ОСОБА_1 5 000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовлено.

Проведено розподіл судових витрат.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 роботі на посаді декана юридичного факультету Державного вищого начального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» та стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі 15 887 грн. 51 коп. без вирахування податків, зборів та обов'язкових платежів, звернуто до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені ВадимаГетьмана» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні представники ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені ВадимаГетьмана» вимоги апеляційної скарги підтримали.

Представники ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечили.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, виходив із того, що звільнення ОСОБА_1проведено із порушенням законодавства України.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Встановлено, що 17 вересня 2009 року на підставі наказу №1138-к ректором КНЕУ з ОСОБА_1 укладено строковий трудовий договір (контракт) на заміщення посади декана юридичного факультету КНЕУ терміном на п'ять років, з 02 жовтня 2009 року по 01 жовтня 2014 року.

30 вересня 2014 рокунаказом ректора № 627-к ОСОБА_1 продовжено термін роботи на посаді декана юридичного факультету з 02 жовтня 2014 року до проведення конкурсного заміщення зазначеної посади.

11 березня 2015 рокунаказом № 12 було оголошено конкурс на заміщення вакантної посади декана юридичного факультету.

23 квітня 2015 року Вченою радою університету на посаду декана юридичного факультету обрано ОСОБА_4, яка на час розгляду справи в апеляційному суді залишається на цій посаді.

24 квітня 2015 року наказом ректора № 323-к ОСОБА_1 звільнено з посади декана юридичного факультету, у зв'язку з закінченням строку трудового договору.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року скасовано рішення про обрання декана юридичного факультету Університету та наказ ректора Університету від 24 квітня 2015 року № 323-к про звільнення ОСОБА_1 із посади.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору.

Згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України підставою для припинення трудового договору є закінчення строку його дії.

Згідно з пунктом 7 ч. 2 ст. 36 Законом України «Про вищу освіту», вченій раді вищого навчального закладу надано виключне право обрання за конкурсом таємним голосуванням на посади деканів, завідувачів (начальників) кафедр, професорів і доцентів, директора бібліотеки, керівників філій.

Відповідно п.п. 7.8.1 Статуту ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», декан факультету, директор відокремленого структурного підрозділу (філії), директор навчально-наукового інституту обираються строком на п'ять років за конкурсним таємним голосуванням Вченою радою університету за пропозицією органу громадського самоврядування відповідного факультету, відокремленого структурного підрозділу (філії), навчально-наукового інституту.

Встановлено, що строк дії контракту із позивачем закінчився.

Згідно вищенаведених вимог закону, обрання на посаду декана юридичного факультету здійснюється виключно вченою радою вищого навчального закладу за конкурсом шляхом таємного голосування.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про можливість поновлення позивача на виборній посаді, поза межами дії контракту, є помилковим.

В зв'язку із відсутністю підстав для поновлення позивача на виборній посаді, не підлягають задоволенню й решта позовних вимог.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що рішення суду від 28 грудня 2015 року постановлено з порушенням норм матеріального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 грудня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», третя особа: ректор Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» Павленко Анатолій Федорович, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук