Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 2н-1019/11 Головуючий у 1 інстанції: Сінєльник Р.В.
№ провадження 22-ц778/551/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Гончар М.С.,

суддів Стрелець Л.Г.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_3, стягувач: Концерн «Міські теплові мережі», на дії державного виконавця Заводського ВДВС Запорізького МУЮ, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Заводського ВДВС Запорізького МУЮ, стягувач: Концерн «Міські теплові мережі».

В скарзі зазначав, що на виконання Заводського ВДВС Запорізького МУЮ знаходиться виконавчий документ судовий наказ № 2-н-1019/11 від 05.10.2011 року, на підставі якого з його заробітної плати за вересень 2015 року було утримано 405 грн. 00 коп..

Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження йому стало відомо, що 15.12.2011 року Заводським районним судом м. Запоріжжя було видано судовий наказ про стягнення солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 заборгованості по оплаті за централізоване опалення в сумі 4 236 грн. 64 коп.

Строк предявлення до виконання судового наказу 15.12.2012 року.

Зазначає, що вказаний виконавчий документ стягувачем був предявлений до виконання після спливу понад 4 роки, тобто після спливу строку, встановленого чинним законодавством для предявлення виконавчих документів.

Проте, державний виконавець Лиходід Я.А. розпочала виконавче провадження і без будь-яких повідомлень боржника направила постанову про примусове виконання рішення за місцем роботи боржника.

Крім того, в матеріалах виконавчого провадження відсутня постанова про відкриття виконавчого провадження та будь-які докази направлення такої постанови боржнику та стягувану.

Вважає дії державного виконавця протиправними та такими, що порушують його права та законні інтереси.

Зазначає, що стягувач предявив судовий наказ до виконання разом з заявою про відкриття виконавчого провадження 27.02.2015 року, а прийнято до виконання вказаний судовий наказ було державним виконавцем тільки 04.08.2015 року.

Таким чином, стягувачем було порушено строк предявлення до виконання судового наказу від 05.10.2011 року, а державним виконавцем було зухвало порушено норми ч.1 ст.24 ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім того, державний виконавець в порушення ч.5 ст.25 ЗУ «Про виконавче провадження» не направила скаржникові постанову про відкриття виконавчого провадження.

Отже, йому до моменту утримання з його заробітної плати грошових коштів не було відомо про існування заборгованості. Він не отримав строк для добровільного виконання рішення суду та був позбавлений можливості оскаржити раніше дії державного виконавця.

Вказує, що незаконне утримання грошових коштів ставить його сімю вкрай скрутне матеріальне становище.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд зупинити стягнення на підставі виконавчого документа судового наказу № 2-н-1019/11 від 05.10.2011 року, виданого Заводським районним судом м. Запоріжжя 15.12.2011 року, визнати дії державного виконавця Заводського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_6 неправомірними та зобовязати закрити виконавче провадження у звязку із спливом строків предявлення виконавчого документа до виконання, а виконавчий документ повернути стягувачеві.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2015 року в задоволені скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити скаргу.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Суд розглянув скаргу, порушивши визначений для її розгляду порядок.

Із скарги вбачається, що ОСОБА_7 просить визнати дії державного виконавця неправомірними та закрити виконавче провадження, а в обґрунтування посилався на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження йому не була направлена, що виключило можливість належним чином використовувати свої права, визначені законом, а також посилався в скарзі на сплив строку предявлення виконавчого документа до виконання.

Статтею 17 Закону України Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, в тому числі й судові накази, що видаються судами.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії не тільки за заявою стягувача чи боржника, а і з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_1»яненко С.П., суд в оскаржуваній ухвалі не навів мотиви з яких виходив відмовляючи в задоволенні скарги, щодо неправомірних дій державного виконавця по виконанню вимог ч.5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», а саме надіслання боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження. Проте вимоги скарги в цій частині взагалі судом не вирішені.

Крім того у порушення ч.4 ст. 10 ЦПК України судом при вирішенні даної скарги не досліджувалися матеріали виконавчого провадження. Зокрема судом не зясовувались обставини на які ОСОБА_1»яненко С.П. посилається в своїй скарзі. Надходження до виконавчої служби судового наказу, відкриття виконавчого провадження, виконання державним виконавцем ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження»

З огляду на викладене, ухвала суду підлягає скасуванню та передачі питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2015 року в цій справі скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: