Справа № 754/6129/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

13 липня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.

при секретарі - Буцко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа: Державний виконавець Плевако І.І. Відділу ДВС Суворовського районного управління юстиції в м. Херсоні на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця Плевако І.І. Відділу ДВС Суворовського районного управління юстиції в м. Херсоні, мотивуючи свої вимоги тим, що в провадженні вказаного державного виконавця перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1858 виданого 02.04.2014 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 511 021 грн. 04 коп. та витрат по сплаті судового збору в сумі 3 441.00 грн.

20.12.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного виконавчого листа.

23.02.2015 року видано постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

25.06.2015 року видано постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Питання стосовно зняття арешту у вказаній постанові вирішено не було.

Всупереч ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем не було направлено боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження, не надавши тим самим боржникові строк для самостійного виконання рішення суду.

Вважаючи такі дії державного виконавця такими, що суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження» скаржник була вимушена звернутися із скаргою до суду, просила визнати дії державного виконавця Плевако І.І. неправомірними, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.02.2015 року з виконання виконавчого листа №2-1858 про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 511 021 грн. 04 коп. та витрат по сплаті судового збору в сумі 3 441.00 грн.; скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.02.2015 року, винесену державним виконавцем Плевако І.І. в рамках виконавчого провадження № 46580817; зобов»язати державного виконавця зняти арешт із всього майна, яке належить ОСОБА_1 накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.02.2015 року.

В судовому засіданні представник скаржника підтримала вимоги скарги в повному обсязі та просила суд про їх задоволення.

Особа, чиї дії оскаржуються - державний виконавець Плевако І.І. Відділу ДВС Суворовського районного управління юстиції в м. Херсоні в судове засідання не з»явилася, надіславши телеграму в якій просила проводити розгляд справи без її участі.

Вислухавши пояснення представника скаржника, вивчивши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне.

На виконанні у державного виконавця Відділу ДВС Суворовського районного управління юстиції в м. Херсоні Плевако І.І. перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1858 виданого 02.04.2014 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 511 021 грн. 04 коп. та витрат по сплаті судового збору в сумі 3 441.00 грн.

20.12.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного виконавчого листа.

23.02.2015 року видано постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

25.06.2015 року видано постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Питання стосовно зняття арешту у вказаній постанові вирішено не було.

Зважаючи на те, що державним виконавцем не було направлено ОСОБА_1 постанову про відкриття виконавчого провадження, не було надано строку для добровільного виконання рішення суду, а також в зв»язку з тим, що в подальшому державним виконавцем було видано постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, а питання стосовно зняття арешту у вказаній постанові вирішено не було, скаржник вимушена була звернутися з даною скаргою до суду.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

У відповідності з п.1 ч.1 ст. 32 ЗУ «Про виконавче провадження» одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно боржника.

Згідно ч. 1 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Втім, при поверненні виконавчого документу стягувачеві в порушення ч.ч.1, 2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна боржника накладений постановою відділу Державної виконавчої служби Суворовського РУЮ в м. Херсоні про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження знятий не був, що суттєво обмежує права скаржника.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі прийняття рішення судом про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Таким чином, необхідно здійснити захист цивільних прав та інтересів скаржника, оскільки як було встановлено при розгляді справи, державним виконавцем не було направлено їй для ознайомлення постанову про відкриття виконавчого провадження, тим самим скаржник була позбавлена можливості виконати рішення суду добровільно, в постанові про повернення виконавчого документу стягувачеві державним виконавцем не було вирішено питання про зняття арешту з майна боржника.

Аналізуючи зібрані в справі докази в їх сукупності, внаслідок перевірки письмових доказів по справі, суд приходить до висновку про те, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню,

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст.383,384,387,388 ЦПК України, Законом України від 21.04.1999 року «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

.

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Суворівського районного управління юстиції в м. Херсоні Плевако І.І. неправомірними.

Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.02.2015 року з виконання виконавчого листа №2-1858 про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 511 021 грн. 04 коп. та витрат по сплаті судового збору в сумі 3 441.00 грн..

Скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.02.2015 року, винесену державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Суворівського районного управління юстиції в м. Херсоні Плевако І.І. в рамках виконавчого провадження № 46580817.

Зобов»язати державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Суворівського районного управління юстиції в м. Херсоні Плевако І.І. зняти арешт із всього майна, яке належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.02.2015 року, винесеною в рамках виконавчого провадження №46580817.

Судові витрати у вигляді судового збору компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ухвала суду може бути оскаржена на протязі 5 діб з моменту її отримання шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва.

Головуючий: