Справа № 186/264/16-ц
Провадження № 2/188/294/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 року Петропавлівського районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі судового засідання Брагін А.А.,

розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2016 р. з Першотравенського міського суду Дніпропетровської області на підставі ст. 116 ЦПК України до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

04.04.2016 року судом винесено ухвалу про залишення позовної заяви без руху у звязку з тим, що до позовної заяви додано платіжне доручення про сплату судового збору, відповідно до якого судовий збір у сумі 1378,00 грн. за подачу позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 перерахований на розрахунковий рахунок державної казначейської служби м. Першотравенськ.

13.04.2016 року до суду надійшла заява у відповідь на заяву про залишення позовної заяви без руху, в якій представник позивача зазначає, що на підставі ст. 116 ЦПК України суд не вправі повертати позовну заяву, посилаючись на відсутність належних доказів сплати судового збору. Також, представник позивача зазначає, що аналогічна думка викладена у п. 5 Постанови № 10 від 17.10.2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України. У звязку з чим представник позивача вважає, що платіжне доручення № PROM3B4V8N від 13.02.2016 року є належним доказом сплати судового збору за позовом.

Однак, зазначена позовна заява підлягає повторному залишенню без руху з наступної підстави.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України (ч. 1).

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (ч. 2 ).

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 5 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року, із змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

№ 10 від 25.09.2015 року, «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» частиною 1 статті 9 Закону № 3674-VI передбачено сплату судового збору за місцем розгляду справи із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. При цьому місце розгляду справи судом визначається відповідно до вимог закону, зокрема статей 107 - 114, 251, 257, 260, 269, 287, 291, 323, 363, 389-1, 389-7, 392, 400 ЦПК.

Встановивши, що судовий збір сплачено не за місцем розгляду справи, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху та пропонує сплатити судовий збір до бюджету за місцем розгляду справи (стаття 121 ЦПК) і одночасно цією ж ухвалою відповідно до ОСОБА_1 повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного або місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182, вирішує питання про повернення помилково сплаченого судового збору.

Якщо судовий збір було сплачено за місцем подання позову (заяви, скарги) до суду, а потім матеріали справи було передано в порядку статті 116 ЦПК до іншого суду, то останній не вправі у зв'язку з цим повертати відповідну заяву чи скаргу, посилаючись на відсутність належних доказів сплати судового збору, оскільки після відкриття провадження у справі положення статті 121 ЦПК застосовуватись не можуть, а визначальним є сам факт сплати судового збору, що підтверджується відповідними документами, та надходження суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У матеріалах цивільної справи, що була передана в порядку статті 116 ЦПК до Петропавлівського районного суду, відсутні докази зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Позивачу необхідно надати суду підтвердження надходження суми сплаченого ним судового збору у розмірі 1378,00 грн. згідно платіжного доручення № PROM3B4V8N від 13.02.2016 року до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Враховуючи необхідність усунення виявлених недоліків шляхом надання доказу підтвердження надходження суми сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1378,00 грн. згідно платіжного доручення № PROM3B4V8N від 13.02.2016 року до спеціального фонду Державного бюджету України, суд вважає за необхідне залишити позов без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 207 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків - п'ять днів з дня отримання позивачем ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк позовна заява буде залишена без розгляду.

Окремо від рішення суду в апеляційному порядку ухвала суду про залишення позову без руху не може бути оскаржена.

Суддя ОСОБА_2