Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/567/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Авраменко Т. М.
УХВАЛА

Іменем України

17.02.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Авраменко Т.М.,

суддів: Кіселика С.А., Суржика М.М.,

секретар Гусак А.О.

за участю представників сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 25 грудня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинські обєднані мережі» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за надані послуги з теплопостачання.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Долинські обєднані мережі» (далі - ТОВ) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за надані послуги з теплопостачання.

Позивач зазначав, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення, які надаються позивачем на підставі укладеного 01 грудня 2007 року договору № 1777 про надання послуг з централізованого опалення та зобовязаний щомісячно здійснювати оплату за фактично отриману теплову енергію згідно встановлених тарифів на дані послуги, але договірні зобовязання позивач не виконує, посилаючись на самовільне влаштування автономного опалення в квартирі.

В грудні 2007 року між товариством та ОСОБА_2 укладено типовий договір про надання послуг з теплопостачання, відповідно до умов якого споживач зобовязаний оплачувати за надані послуги з теплопостачання.

Станом на 01 листопада 2013 року загальна сума боргу відповідача за надані послуги з теплопостачання становить 7428 грн. 12 коп.

У вересні 2010 року відповідач звертався до товариства із заявою про самовільне відключення від мереж центрального опалення, однак жодних фактів на підтвердження законності відключення від мережі опалення ним надано не було. Не зважаючи на звернення, позивач продовжував йому нарахування за послуги центрального опалення.

Просив стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 7428 грн. 12 коп.

До початку розгляду справи позовні вимоги збільшив, просив стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 10658 грн. 24 коп. за період з квітня 2010 року по грудень 2015 року.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 25 грудня 2015 року позов задоволено частково. Суд стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з теплопостачання в межах строку позовної давності за період з жовтня 2010 року по квітень 2015 року в сумі 10339 грн. 83 коп. та судовий збір в сумі 222 грн. 55 коп.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Зазначає, що суд не взяв до уваги, що позивачем не доведено споживання ним теплової енергії за спірний період, оскільки його квартира відключена від системи централізованого опалення, а його підпис на договорі є підробленим. Позивач в розрахунку не відобразив його пільги за теплопостачання, оскільки він є ветераном органів внутрішніх справ.

В засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, а представник позивача просив відхилити апеляційну скаргу, оскільки рішення суду є законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержання норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не є істотними (ч.1 ст.308 ЦПК України).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 01 грудня 2007 року між ТОВ та власником квартири ОСОБА_2 укладено договір № 1777 (а.с.5-6,7) про надання послуг з централізованого опалення, відповідно до якого споживач зобовязаний своєчасно проводити оплату за надані послуги не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, згідно затверджених тарифів (п.8 договору).

Відповідач відключив належну йому квартиру від мережі централізованого опалення та 15 вересня 2010 року подав письмову заяву позивачу про розірвання з дати отримання його заяви договору № 1777 від 01 грудня 2007 року (а.с.8).

Це відключення є самовільним та відбулося з порушенням Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (із змінами від 6 листопада 2007 року №169), оскільки відсутній дозвіл на це міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування.

Пунктами 24-26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, зі змінами, передбачено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. При цьому відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (п. 2.1 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року № 169 «Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року № 4).

При цьому обов'язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (п. 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року № 4).

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Крім того, відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Згідно пункту 22 Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві є - відгалуження від стояків у межах квартири.

Матеріали справи не містять доказів, зокрема копії відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення квартири від мереж центрального теплопостачання та ненадання йому послуг з постачання тепла, а актом від 04 жовтня 2010 року, на який посилається відповідач, підтверджується про підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири (а.с.8 зворот), що свідчить про виконання послуг позивачем. Наявність стояків централізованого опалення в квартирі відповідача підтверджується також актом від 08 лютого 2016 року, наданим представником відповідача в засідання апеляційного суду (а.с.168).

Суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що самовільне відключення квартири від теплопостачання без дотримання встановленого порядку не породжує правових наслідків як для осіб, які надають послуги з теплопостачання, так і для тих, кому ці послуги фактично надаються, та не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання, оскільки відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за теплову енергію.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1706 цс15.

У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання.

Крім того, договір № 1777 від 01 грудня 2007 року про надання послуг з централізованого опалення є чинним, він не є розірваним чи припиненим, оскільки одностороння відмова від договору не допускається, а тому сторони зобовязані його виконувати, зокрема, відповідач повинен своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Доводи відповідача про те, що він договір не підписував, не підтверджені належними та допустимими доказами, та спростовуються заявою відповідача про розірвання договору.

Колегія суддів також відмічає, що пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13.

Заборгованість за послуги з теплопостачання підтверджується розрахунком (а.с.12-15,23-25,61-70) та визначена на підставі затверджених тарифів та розпоряджень про початок та закінчення опалювального сезону (а.с.10-11,71-119).

Необґрунтованими є доводи відповідача щодо безпідставного не врахування відповідачем його права на пільги при визначенні розміру заборгованості.

Для визначення права на отримання пільг особі необхідно звернутися до управління соціального захисту населення для включення до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги.

Відповідач попереджався про надання документів на підтвердження пільг, проте їх не надав, а тому в період з 01 січня 2011 року по 30 квітня 2015 року не був включений до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, що підтверджується листом Управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації (а.с.169-171).

Рішення суду першої інстанції відповідає матеріалам справи та вимогам закону. Підстав для його зміни або скасування в межах доводів апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 25 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя Т.М.Авраменко

Судді: С.А.Кіселик

ОСОБА_3