Провадження № 4-с/369/19/16
УХВАЛА

Іменем України

25.02.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчка А.Я.

за участю секретаря Раситюк М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», суб»єкт оскарження: Відділ Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, на незаконність та бездіяльність виконавчої служби,-

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою в якій просить зобовязати відділ Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції зняти арешт з майна та заборону на його відчуження, накладені в рамках виконавчого провадження за виконавчим листом №369/2409/14-ц від 11.07.2014 року відносно боржника ОСОБА_1. Зобовязати відділ Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції зняти арешт з транспортного засобу - автомобіля марки Lexus GS 300, 2006 року випуску, колір-сірий, тип - легковий седан - В, ДРН АI 4139 АР , накладений в рамках виконавчого провадження за виконавчим написом №861 від 08.02.2010 року Приватного нотаріуса Дніпропетровського НМО відносно боржника ОСОБА_1.

Мотивуючи свої вимоги тим, що 07 травня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було постановлено заочне рішення у цивільній справі №369/2409/14-ц за позовом ТОВ ОТП Факторинг Україна до заявника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким позов було задоволено частково та стягнуто з нього на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 114654,93 доларів США, що еквівалентно на день проведення розрахунку 1024785,76грн., та пеню за порушення умов договору у розмірі 1025000грн, судовий збір у розмірі 3654грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного судового рішення був виданий виконавчий лист №369/2409/14-ц від 11.07.2014 року, на підставі якого судовим виконавцем було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на все його рухоме майно.

Проте ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2015 року заочне рішення суду від 07 травня 2014 року скасовано, а ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 15.05.2015 року позов ТОВ ОТП Факторинг Україна до нього про стягнення заборгованості було залишено без розгляду.

20 жовтня 2015 року заявник звернувся з заявою до відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції, в якій просив у звязку із скасуванням судового рішення від 07.05.2014 р. та закінчення розгляду справи закрити виконавче провадження та зняти арешт з його рухомого майна.

Проте, листом Відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції від 25.11.2015 року №385-1, який він отримав особисто в приміщенні виконавчої служби 02.12.2015 року, йому відмовлено в задоволенні заяви про зняття арешту з усього належного йому рухомого майна, при цьому зясувати причину відмови із змісту листа не видається можливим.

Крім того, у вказаному листі зазначено, що у відділі виконавчої служби перебував на виконанні виконавчий напис №861 від 08.02.2010 року Приватного нотаріуса Дніпропетровського НМО про звернення стягнення на транспортний засіб, а саме автомобіль марки Lexus GS 300, 2006 року випуску, колір-сірий, ДРН АІ4139 АР, що був придбаний невстановленою слідством особою на його імя, але постановою ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції від 19.06.2015 року вказаний виконавчий напис було повернуто стягувану за його заявою. Не зважаючи на те, що виконавче провадження і по цьому виконавчому напису нотаріуса також завершене, державним виконавцем чомусь відмовлено у скасуванні арешту відносно належного заявнику майна.

Заявник ОСОБА_1 переконаний, що не скасування арешту державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції одночасно із закінченням виконавчих проваджень є протиправною бездіяльністю з боку виконавчої служби. Відмова ж державного виконавця у задоволенні його заяви про скасування арешту щодо належного йому майна є вже його неправомірними діями.

Строк на звернення до суду із даною скаргою заявником не пропущено, оскільки хоча лист ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції датован 25.11.2015 року, проте цей лист йому по пошті не направлявся. Отримав заявник цей лист 02.12.2015 року в приміщенні виконавчої служби у м.Вишневому.

У судове засідання заявника та його представник не з»явилися, надіслали до суд заяву, згідно якої просили слухати справу у їх відсутність., та уточнили заявлені вимоги просили зобовязати відділ Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції зняти арешт з майна та заборону на його відчуження, накладені в рамках виконавчого провадження за виконавчим листом №369/2409/14-ц від 11.07.2014 року відносно боржника ОСОБА_1.

Представник зацікавленої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», у судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник ВДВС Києво-Святошинського РУЮ у судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, надіслали до суду заяву, згідно якої просили слухати справу за їх відсутності.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження" неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, яким повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

За таких обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність не з'явившихся осіб.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України внаслідок неявки осіб, які беруть участь у справі, фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07 травня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було постановлено заочне рішення у цивільній справі №369/2409/14-ц за позовом ТОВ ОТП Факторинг Україна до заявника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким позов було задоволено частково та стягнуто з нього на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 114654,93 доларів США, що еквівалентно на день проведення розрахунку 1024785,76грн., та пеню за порушення умов договору у розмірі 1025000грн, судовий збір у розмірі 3654грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного судового рішення був виданий виконавчий лист №369/2409/14-ц від 11.07.2014 року, на підставі якого судовим виконавцем було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на все його рухоме майно.

Проте ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2015 року заочне рішення суду від 07 травня 2014 року скасовано, а ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 15.05.2015 року позов ТОВ ОТП Факторинг Україна до нього про стягнення заборгованості було залишено без розгляду.

20 жовтня 2015 року заявник звернувся з заявою до відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції, в якій просив у звязку із скасуванням судового рішення від 07.05.2014 р. та закінчення розгляду справи закрити виконавче провадження та зняти арешт з його рухомого майна.

Проте, листом Відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції від 25.11.2015 року №385-1, який він отримав особисто в приміщенні виконавчої служби 02.12.2015 року, йому відмовлено в задоволенні заяви про зняття арешту з усього належного йому рухомого майна, при цьому зясувати причину відмови із змісту листа не видається можливим.

Крім того, у вказаному листі зазначено, що у відділі виконавчої служби перебував на виконанні виконавчий напис №861 від 08.02.2010 року Приватного нотаріуса Дніпропетровського НМО про звернення стягнення на транспортний засіб, а саме автомобіль марки Lexus GS 300, 2006 року випуску, колір-сірий, ДРН АІ4139 АР, що був придбаний невстановленою слідством особою на його імя, але постановою ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції від 19.06.2015 року вказаний виконавчий напис було повернуто стягувану за його заявою. Не зважаючи на те, що виконавче провадження і по цьому виконавчому напису нотаріуса також завершене, державним виконавцем чомусь відмовлено у скасуванні арешту відносно належного заявнику майна.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме повернення виконавчого документа стягувану - згідно із статтею 47 цього Закону.

Положення ч.1-2ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника

Із змісту вищевказаних норм закону слідує, що одночасно із винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець зобовязаний був скасувати арешт, накладений на все його рухоме майно. Проте, в порушення вимог ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на рухоме майно не був знятий, що є протиправною бездіяльністю відділу державної виконавчої служби.

Строк на звернення до суду із даною скаргою заявником не пропущено, оскільки хоча лист ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції датований 25.11.2015 року, проте цей лист йому по пошті не направлявся. Отримав заявник цей лист 02.12.2015 року в приміщенні виконавчої служби у м.Вишневе.

Керуючись ст.ст. 1, 4, 10, 60, 209, 210, 223, 293, 294, 383, 384, 386-388 ЦПК України, ст. ст. ст. 12, 40, 31, 82 Закону України "Про виконавче провадження", суд, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», суб»єкт оскарження: Відділ Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, на незаконність та бездіяльність виконавчої служби задовольнити..

Зобовязати відділ Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції зняти арешт з майна та заборону на його відчуження, накладені в рамках виконавчого провадження за виконавчим листом №369/2409/14-ц від 11.07.2014 року відносно боржника ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А.Я. Волчко