АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/6187/2016 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача Антоненко Н.О.,

суддів Шкоріної О.І. , Стрижеуса А.М.,

при секретарі Юрченко А.С.,

за участю представника відповідача ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, який на підставі угоди про надання правової допомоги діє в інтересах ОСОБА_5, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року представник ОСОБА_7 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_6 про визнання недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_5 інформацію, озвучену 21 травня 2015 року об 11 годині 21 хвилині на пленарному засіданні Верховної Ради України народним депутатом ОСОБА_6: «...розкаже про ОСОБА_5 -свого першого заступника якого зловили на тому, що він «касир» приймає чорну касу, який продає посади в Міністерстві внутрішніх справ, цей ОСОБА_5. Замість того, щоб його звільняти його прикривали, потім його родичі побили журналістів, а тепер його нібито звільнили, а, насправді, він сидить в тому самому кабінеті, має факсиміле свого наступника і просто-напросто штампує факсиміле по тим документам і є офіційним, до речі, штатним радником, офіційним штатним радником міністерства внутрішніх справ»; зобов'язати відповідача спростувати недостовірну інформацію щодо ОСОБА_5, озвучену 21 травня 2015 року об 11 годині 21 хвилині на пленарному засіданні Верховної Ради України народним депутатом ОСОБА_6, шляхом озвучення ОСОБА_6 на черговому засіданні Верховної Ради України резолютивної частини ухваленого по даній справі судового рішення, та публічно вибачитися за поширення недостовірної інформації.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що відповідач надав критичну оцінку діяльності правоохоронного органу, в тому числі особі, яка займала посаду державного службовця, з використанням наданих йому повноважень, без втручання у приватне життя, а також що висловлювання відповідача не мвстять фактичних даних, які можливо довести первинними засобами доказування, ґрунтуються виключно на інформації, поширеній у ЗМІ.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення Печерськогорайонного суду м. Києва від 19 січня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив її відхили. Позивач та його представник у судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином (ас 126), заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подали, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з огляду на таке.

У відповідності до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав, слід розуміти закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника (особу, яка порушила ці права).

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто, містить відомості про події і явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності.

Під поширенням інформації слід розуміти, зокрема, повідомлення в публічних виступах хоча б одній особі.

Відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Якщо позов пред'явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції. У разі поширення оспорюваної інформації в мережі інтернет, то належним відповідачем є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити (п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист честі, гідності, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27.02.2009 року №1).

Правильно встановлено судом, що 21 травня 2015 року на засідання сесії Верховної Ради України ОСОБА_6, реалізовуючи свої повноваження як народний депутат України, виступив з місця, при цьому у виступі використав інформацію про позивача, яка стала йому відомою з інтернет носіїв (ас 90-91).

Оскільки відповідач використав у своєму виступі інформацію, поширену раніше в мережі інтернет, - відсутні підстави вважати, що оспорювану позивачем інформацію про нього як недостовірну поширив саме ОСОБА_6

За таких обставин правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації, адже порушень прав позивача саме відповідачем не встановлено.

Висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні, ґрунтуються на вимогах закону і підтверджуються матеріалами справи.Передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для скасування рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який на підставі угоди про надання правової допомоги діє в інтересах ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді О.І. Шкоріна

А.М. Стрижеус

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

03110 м. Київ, вулиця Солом'янська, 2-а

Справа № 757/18645/15-ц Головуючий у 1 інстанції Цокол Л.І.

Апеляційне провадження № 22-ц/796/6187/2016 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

19 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача Антоненко Н.О.,

суддів Шкоріної О.І. , Стрижеуса А.М.,

при секретарі Юрченко А.С.,

за участю представника відповідача ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, який на підставі угоди про надання правової допомоги діє в інтересах ОСОБА_5, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія, керуючись ст. ст. 218, 317 ЦПК України

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який на підставі угоди про надання правової допомоги діє в інтересах ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді О.І. Шкоріна

А.М. Стрижеус