Справа № 361/3410/16-ц Головуючий у І інстанції Маценко Н. П.
Провадження № 22-ц/780/5223/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 47 16.11.2016
УХВАЛА

Іменем України

16 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Таргоній Д.О., Іванової І.В.,

за участю секретаря: Дрозда Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей та сімї Броварської міської ради Київської області про надання дозволу на виготовлення закордонного паспорту для дитини та дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди матері,-

встановила:

у червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей та сімї Броварської міської ради Київської області про надання дозволу на виготовлення закордонного паспорту для дитини та дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди матері.

Свої вимоги мотивує тим, що 24 липня 1999 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

06 листопада 2002 року у них народився син ОСОБА_4. Спільний син сторін проживає з батьком.

Стосунки між подружжям не склалися і з жовтня 2015 року фактично було припинено шлюбні відносини.

Сторони по справі проживають окремо.

Просив дозволити тимчасовий виїзд за межі України ОСОБА_4 без згоди ОСОБА_2 до Португальської ОСОБА_5, переїжджаючи кордон країни через ОСОБА_5, перетинаючи кордон Федеративної Республіки Німеччини, Французької Республіки, Королівства Іспанії з 01 по 20 серпня 2016 року, надати дозвіл на оформлення закордонного паспорту дитини та всіх повязаних із перетинанням державного кордону України документів для виїзду неповнолітнього ОСОБА_4 без згоди його матері ОСОБА_2

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3, за заявою його представника ОСОБА_6, залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2016 року та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що судом першої інстанції не повністю зясовані обставини, що мають значення для справи, не доведені обставини, які суд першої інстанції вважав доведеними, порушено норми матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Апелянт вважає, що позивач позбавив їхню спільну дитину на материнську ласку та спілкування з дідом, бабою та іншими родичами.

Крім того, позивач проживає в приміщенні яке йому не належить, не має місця роботи, не відомо походження засобів для існування.

Також зазначено, що в 2011 році на позивача відкрито кримінальну справу яка на час подання апеляційної скарги до суду не закрита, про що не надані відомості до суду.

Апелянт, стверджує, що ОСОБА_3 викрав документи: свідоцтво про народження дитини, свідоцтво про шлюб, зроблені без дозволу апелянта копії паспорта та ідентифікаційного коду відповідача, документи на нерухоме майно.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду суд першої інстанції виходив із того, що до початку слухання справи по суті, а саме 22 липня 2016 року представник позивача ОСОБА_7 подала заяву про залишення позову без розгляду, що є правом позивача, та жодним чином не впливає на права та інтереси відповідача.

З такими висновками погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Суд першої інстанції на законних підставах, відповідно до вимог чинного цивільно-процесуального законодавства, зокрема ст.207 ЦПК України постановив ухвалу про залишення позову без розгляду.

Колегія суддів вважає, що доводи апелянта є безпідставними, такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи та не узгоджуються з нормами законодавства, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу суду без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимоги закону.

Керуючись ст.ст.303,307,312-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді