Справа № 303/2577/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 січня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі :

головуючого - Власова С.О.,

суддів - Фазикош Г.В., Бисаги Т.Ю.,

при секретарі : Шимон М.В.,

з участю: представника позивача - Гриниха Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02 вересня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі -ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, який мотивовано тим, що 17.03.2007 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № MKH0GA00000200, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 50 000 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 12.08.2013 року між Банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, згідно якого ОСОБА_3 виступила поручителем виконання зобов'язань ОСОБА_2 та несе солідарну відповідальність з боржником. Однак, взяті на себе зобов'язання ОСОБА_2 належним чином не виконав і станом на 27.03.2015 року його заборгованість перед Банком становить 25 441,21 доларів США, а саме: 15 024,89 доларів США - заборгованість за кредитом, 1,95 доларів США - заборгованість по відсоткам, 9192,76 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 10,63 доларів США - штраф (фіксована частина); 1210,98 доларів США -штраф (процентна складова).

Враховуючи вищенаведене, позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 25 441,21 доларів США, що за курсом 23,51 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.03.2015 року складає 598 122,94 грн. та судовий збір в розмірі 3654 грн.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 02.09.2015 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № MKH0GA00000200 від 17.03.2007 року в розмірі 16 248,45 доларів США, що за курсом 23,51 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.03.2015 року становить 382 001,06 грн. та стягнуто солідарно з відповідачів 3654 грн. судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, представник ПАТ КБ «Приватбанк» Білоус А.В. подав апеляційну скаргу, вважаючи незаконним рішення першої інстанції, в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення пені, так як судом не надано належної оцінки доказам по справі, допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Просив скасувати рішення від 02.09.2015 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення пені і в цій частині ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідачів пеню в повному обсязі. В решті рішення просив залишити без змін.

У судовому засіданні представник позивача - Гриниха Т.Ю. апеляційну скаргу підтримала, просила суд її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ній

Відповідачі та представник відповідача ОСОБА_2- ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Належних доказів перебування представника ОСОБА_2- ОСОБА_5 в іншому судовому процесі матеріали справи не містять. ОСОБА_5 до оголошеної по справі перерви приймав активну участь у попередніх судових засіданнях апеляційного суду ( а.с. 139-140,142).

Колегія визнає неявку відповідачів та представника відповідача ОСОБА_5

неповажною та зважаючи на строки розгляду апеляційної скарги, вважає за можливе розглянути справу в їх відсутності ( ч.2 ст. 305 ЦПК України).

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї вважає, що апеляційна скарга ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Є доведеним, що 17.03.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № MKH0GA00000200, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 50 000 доларів США (а.с.17-19).

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.4 Додаткової угоди №1 від 01.08.2013 року до кредитного договору № MKH0GA00000200 від 17.03.2007 року, сторони узгодили: суму заборгованості, що виникла в період з дати надання Позичальнику кредиту до дати підписання цієї Додаткової угоди і зменшили таку на 8432,20 доларів США , а саме: відсотки у розмірі 5377,98 доларів США, комісія у розмірі 1296,95 доларів США, пеня у розмірі 1757,27 доларів США. Дата остаточного погашення заборгованості за договором 20.08.2018 року. З моменту підписання Сторонами цієї Додаткової Угоди, за умови належного виконання Позичальником своїх зобов'язань по сплаті платежів, зазначених в Графіку погашення кредиту. Позичальник за користування кредитом сплачує відсотки у розмірі 0,12% річних. Погашення заборгованості Позичальника за Договором здійснюється згідно Графіку погашення кредиту (Додатку 1 до цієї Додаткової угоди) (а.с. 16).

12.08.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, згідно якого ОСОБА_3 виступила поручителем виконання зобов'язань ОСОБА_2 та несе солідарну відповідальність з боржником (а.с. 17).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № MKH0GA00000200 від 17.03.2007 року станом на 27.03.2015 року його заборгованість перед Банком становить 25 441,21 доларів США, а саме: 15 024,89 доларів США - заборгованість за кредитом, 1,95 доларів США - заборгованість по відсоткам, 9192,76 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 10,63 доларів США - штраф (фіксована частина); 1210,98 доларів США -штраф (процентна складова) (а.с. 4-7).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та законодавства.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено: якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Згідно ст.553 ч.1 ЦК України: за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним грошового обов'язку.

Майновим поручителем виконання зобов'язань ОСОБА_2 виступила ОСОБА_3

Статтею 554 ЦК України визначено: у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність.

Суд першої інстанції, стягуючи заборгованість солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посилаючись на неприпустимість подвійної цивільно-правової відповідальності одного і того ж виду за одне і теж порушення договірного зобов'язання, не стягнув з відповідачів суму нарахованої банком пені, оскільки, на думку суду, штраф і пеня є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій і тому не можуть бути застосовані одночасно.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції, колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України).

П. 4.1 кредитного договору № MKH0GA00000200 від 17.03.2007 року передбачено, що при порушенні Позичальником будь-якого зобов'язання, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного договору, Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу (а.с.14).

Відповідно до п. 1.5.3 Додаткової угоди №1 від 01.08.2013 року починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-ий день), позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,05% від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом за кожен день прострочення (а.с. 16).

За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати один рік (пункт перший частини другої статті 258 ЦК України). При цьому виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Оскільки право на стягнення пені в кредитора виникло з наступного дня коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення права, а до суду він звернувся лише - 30.04.2015 року, то пеня підлягає стягненню лише в межах одного року до дня пред'явлення позову.

Як слідує з наданої позивачем виписки, заборгованість ОСОБА_2 в період з 27.03.2014 року по 27.03.2015 року по пені, становить 1356,95 доларів США, що еквівалентно 23 778,63 грн. (а.с. 129-138).

Враховуючи те, що суд першої інстанції не взяв до уваги наведені обставини, висновки суду суперечать матеріалам справи, оскаржене рішення в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення пені підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про солідарне стягнення на користь банку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пені у розмірі 1356,95 доларів США, що еквівалентно 23 778,63 грн.

Також не може залишатися в силі рішення суду в частині стягнення з відповідачів судових витрат в солідарному порядку, а саме 3654 грн. судового збору, оскільки нормами процесуального законодавства України не передбачено стягнення з відповідачів судових витрат в солідарному порядку.

Згідно ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» кожен з відповідачів за розгляд справи в суді першої інстанції повинен сплатити позивачу по 1827 грн. судового збору. Відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України неправильне застосування норм матеріального або процесуального права є дістаною для зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.304, 307 ч.1 п. 3, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

РІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» задовольнити частково

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02 вересня 2015 року в частині відмови в стягненні пені скасувати, ухваливши в цій частині нове рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань у сумі 1356,95 доларів США, що еквівалентно 23 778,63 грн. (двадцять три тисячі сімсот сімдесят вісім гривень 63 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» судовий збір в розмірі 1827 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» судовий збір в розмірі 1827 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді: