У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ступак О.В., ДемяносоваМ.В., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду м. Києва від 26 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 25 вересня 2014 року автомобіль марки «Suzuki Grand Vitara», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить йому на праві власності, був переданий для управління ОСОБА_6, який залишив (припаркував) даний транспортний засіб на просп. Перемоги - вул. Шутова в м. Києві. Цього ж дня з вини ОСОБА_5, який керував автомобілем марки «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2, сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, чим позивачу завдано майнову шкоду, яка відповідно до рахунку-фактури від 27 вересня 2014 року № 0009000, наданого ТОВ «Автоінтернешнл Метрополіс», становить 126 924 грн 76 коп.

Також позивач вказував, що через такі неправомірні дії з боку відповідача він переніс тяжкі моральні страждання, втратив спокій, у нього часто болить голова, підвищується артеріальний тиск, страждає безсонням, у зв'язку з цим змушений звертатися за медичною допомогою до лікарів. Крім того він втратив можливість використовувати автомобіль для особистих потреб, а тому почуває себе дискомфортно.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь 126 924 грн 76 коп. майнової шкоди та 25 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 25 січня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 63 707 грн 17 коп. майнової шкоди та 1 500 грн на відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 26 квітня 2016 року рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 25 січня 2016 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 113 707 грн 17 коп. на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 25 січня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах винною собою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Розглядаючи справу, апеляційний суд правильно виходив із того, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення майнової шкоди та ухвалюючи в цій частині нове рішення, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність відмови суду першої інстанції у стягненні з відповідача на користь позивача майнової шкоди в частині 50 тис. грн, у зв'язку з тим, що позивач не звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування до страхової компанії відповідача.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи в касаційному порядку не передбачено.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 26 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

М.В.Демяносов

А.В.Маляренко