Справа № 201/5751/16-ц (2/201/1854/2016)
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 липня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Черновського Г.В.,

при секретарі Пісчанській Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В :

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 21 квітня 2016 року надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів (а. с. 3-4).

В обґрунтування заявлених вимог представник позивачу у позовній заяві посилався на те, що ОСОБА_1 як спадкоємиці після смерті ОСОБА_2 було виплачено ПАТ «Сбербанк» 1186,39 доларів США, що становить 1/2 частину грошових коштів, належних померлому ОСОБА_2 Проте, після отримання документів від іншого спадкоємця ОСОБА_2 ОСОБА_2, стало зрозуміло, що частка спадкового майна ОСОБА_1, яке складається з грошового вкладу ОСОБА_2, становить 1/4, а не 1/2 частину, тобто 593,20 доларів США, а не 1 186,39 грн. Оскільки позивачем було виплачено ОСОБА_2 розмір всієї належної до виплати частки спадкового майна, а лист банку до ОСОБА_1 з проханням повернути зайво отримані грошові кошти, був останньою проігнорований, ПАТ «Сбербанк» просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 593,20 доларів США, а також витрати по сплаті судового збору.

Від представника інтересів позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд даної цивільної справи без його участі, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 35).

Відповідач у судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за адресою її місця реєстрації, про причини неявки суду не повідомила. За таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог ОСОБА_3 8 Розділу ІІІ ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі, з грошового вкладу в доларах США в ПАТ «ОСОБА_4 Сбербанк Росії».

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, виданого державним нотаріусом Пятнадцятої київської державної нотаріальної контори 01 грудня 2015 року за реєстровим № 7-821 ОСОБА_5, остання успадкувала 1/2 частину грошових вкладів в ПАТ «ОСОБА_4 Сбербанк Росії» (а. с. 7), у звязку з чим їй було виплачено позивачем грошові кошти у розмірі 1186,39 доларів США (а. с. 8, 9).

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, виданого державним нотаріусом Пятнадцятої київської державної нотаріальної контори 01 грудня 2015 року за реєстровим № 7-823 ОСОБА_6, остання успадкувала 1/2 частину грошових вкладів в ПАТ «ОСОБА_4 Сбербанк Росії» (а. с. 10), а відповідно до свідоцтва про право власності, виданого 01 грудня 2015 року державним нотаріусом Пятнадцятої київської державної нотаріальної контори за реєстровим № 911/2015, ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить 1/2 частина грошових вкладів ОСОБА_2 як майна, набутого подружжям під час шлюбу (а. с. 11).

Таким чином, спадкове майно, яке складається з грошового вкладу ОСОБА_2 в ПАТ «ОСОБА_4 Сбербанк Росії» становить 1/2 частину, оскільки інша половина вкладу належить на праві спільної сумісної власності дружні померлого ОСОБА_2

Отже, ОСОБА_7 на праві власності належить 1/2 частина грошового вкладу ОСОБА_8 як спільно набуте подружжям майно, та 1/2 частина від 1/2 належної померлому, що загалом становить 3/4 частини вкладу, а ОСОБА_1 має право на 1/4 частину вкладу (від належної померлому 1/2 частини).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 ПАТ «Сбербанк» було виплачено 3/4 від суми грошового владу (а. с. 12, 13-19).

Судом також встановлено, що ПАТ «Сбкрбанк» було направлено на даресу ОСОБА_2 вимогу про повернення зайво виплаченої частини спадкового майна, а саме: 593,20 доларів США (а. с. 21, 22), проте грошові кошти банку повернуті не були.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події, та до вимог, зокрема, про повернення виконаного однією із сторін у зобовязанні.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи правовідносини, що виникли між сторонами в контексті викладених норм права, суд приходить до висновку щодо доведеності та обґрунтованості позовних вимог та вважає за необхідне задовольнити їх, виходячи з того, що судом був встановлений факт отримання відповідачем від позивача грошових коштів у сумі 1 186,39 доларів США, в той час як до виплати останній підлягали грошові кошти у сумі 593,20 доларів США.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, приймаючи до уваги результат вирішення справи, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 1378,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 41 Конституції України, ст. 1212 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 27, 46, 57-60, 64, 88, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Сбербанк» 593,20 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Сбербанк» в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору 551,20 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, а саме: рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

ОСОБА_3 Черновськой