Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: О.С ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання: І.С. Пиляй,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 та апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 липня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання недійсним іпотечного договору.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 26 липня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання недійсним іпотечного договору відмовлено.

В апеляційній скарзі на це рішення представник ОСОБА_4 вказує на його незаконність через неповне з'ясування судом обставин,що мають значення для справи.

Оспорюваний ним договір іпотеки не відповідає положенням ст.18 Закону України "Про іпотеку", відповідно до яких однією з обов'язкових умов іпотечного договору є зміст та розмір основного зобов'язання, строк і порядок його виконання та посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання, та не відповідає вимогам ч.1 ст.585 Цивільного кодексу України, згідно якої у договорі застави визначаються суть, розмір і строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою.

Жоден з пунктів укладеного ним 08 листопада 2010 року іпотечного договору не містить строку і порядку виконання зобов'язання за цим договором, а тому він повинен бути визнаний судом недійсним. Умови договору про його дію до повного виконання забезпеченого зобов"язання не є встановленням сторонами строку дії цього договору.

Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4

Представник публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в апеляційній скарзі на вказане рішення зазначає, що по суті вказане рішення є правильним, однак в мотивувальній його частині міститься висновок про неукладеність іпотечного договору від 08 листопада 2010 року № К-2004141/S-1, який є безпідставним та необґрунтований жодним доказом.

Пунктом 1.2 Іпотечного договору передбачено, що "цим Договором забезпечується належне виконання вимог, що випливають з кредитного договору від 8 листопада 2010 року, укладеного між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, а також всіх додаткових угод, що будуть укладені до нього, в тому числі щодо суми зобов'язань, строків їх виконання, розміру процентів та інших умов".

Пунктом 10.1 цього договору визначено, що він набуває чинності з моменту підписання сторонами та нотаріального посвідчення і діє до повного виконання Позичальником зобов'язання по кредитному договору та Іпотекодавцем за цим договором.

Укладений між сторонами договір іпотеки відповідає вимогам ст. 203 Цивільного кодексу України і при його укладенні в повній мірі були дотримані всі законодавчо встановлені вимоги щодо дійсності загального правочину.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати і постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання недійсним іпотечного договору в зв'язку з недоведеністю позовних вимог.

Апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає відхиленню, апеляційна скарга ПАТ "Дельта Банк" частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 08 листопада 2010 року між ПАТ "Дельта Банк" (Іпотекодержатель) та ОСОБА_4 (Іпотекодавець) було укладено іпотечний договір №К-2004141/S-1 з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з кредитного договору, а саме про повернення Іпотекодержателю кредиту в розмірі 10 612 767 гривень 00 коп. у строки (терміни) та на умовах, зазначених у кредитному договорі та додаткових договорах до кредитного договору, що можуть бути укладені в майбутньому.

Позовні вимоги про визнання недійсним іпотечного договору ОСОБА_4 мотивує тим, що в порушення ст.ст.17, 18 Закону України "Про іпотеку" і ст.585 ЦК України в договорі не визначено строк і порядок його виконання, що є підставою недійсності у відповідності до ч.1 ст.203 ЦК України.

У відповідності до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 18 Закону України "Про іпотеку" визначено істотні умови для іпотечного договору, зокрема, згідно п.2 ч.1 ст.18 вказаного Закону, іпотечний договір, укладений між іпотекодавцем та іпотекодержателем (фізичною особою) повинен містити умови про зміст та розмір основного зобов'язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання.

Оскаржуваний договір іпотеки містить розділ, в якому визначені терміни, що зустрічаються у тексті договору та визначено їх значення у тексті договору.

Згідно умов іпотечного договору Іпотекодавець відповідає за зобов'язаннями, що випливають з кредитного договору, яким у відповідності до п.1.1. договору є "кредитний договір №К-200414, що укладений 08 листопада 2010 року між Іпотекодержателем (кредитор) та Іпотекодавцем (позичальник), а також усі додаткові правочини (договори) до нього, додатки, зміни та доповнення до нього, які чинні на момент укладення цього Договору та можуть бути укладені після його (цього Договору) укладання".

Зі змісту оскаржуваного договору іпотеки вбачається, що іпотекою за договором в повному обсязі забезпечуються зобов'язання, що виникли на підставі кредитного договору №К-200414 від 08 листопада 2010 року, тобто іпотечний договір містить покликання на правочин, у якому встановлено основне боргове зобов'язання, що відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.18 Закону України "Про іпотеку".

Підпунктом 10.1 іпотечного договору встановлено, що Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами договору, скріплення його печаткою іпотекодержателя та його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору та іпотекодавцем за цим Договором.

Правильним є покликання суду на положення ст.3 Закону України "Про іпотеку": іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Із врахуванням того, що ПАТ "Дельта Банк" було надано кредитні кошти ОСОБА_4 із встановленим терміном повернення заборгованості до 17 січня 2023 року, то підстав для задоволення позову про визнання іпотечного договору недійсним на підставі ч.1 ст.203 ЦК України через відсутність визначеного строку і порядку його виконання у суду першої інстанції не було.

Зазначені обставини свідчать про досягнення сторонами згоди відносно розміру, строку і порядку виконання кредитного зобов'язання, що відповідає вимогам ст.18 Закону України "Про іпотеку" в частині зазначення усіх необхідних істотних умов у тексті такого іпотечного договору.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, оскільки в іпотечному договорі зазначені усі істотні умови, передбачені ст.18 Закону України "Про іпотеку", зокрема, строк його дії, проте в мотивувальній частині оскаржуваного рішення судом помилково вказано про "неукладеність іпотечного договору", а тому в цій частині рішення суду підлягає зміні шляхом виключення з із мотивувальної частини рішення висновку про неукладеність іпотечного договору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319, 323-325 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 відхилити.

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 липня 2016 року змінити.

Виключити із мотивувальної частини рішення висновок про неукладеність іпотечного договору.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку сторонами та особами, які беруть участь у справі, протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: О.С. ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_3