РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/568/16-ц

Провадження № 2/700/265/16

28 липня 2016 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді: Пічкур С.Д.,

за участю секретаря: Сіденко Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Всеукраїнської спілки власників земельних та майнових паїв в особі Лисянського місцевого осередку, про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 09 липня 2015 року він придбав у відповідача за 15 000 грн. приміщення складу для цементу, який розташований по вул. Шевченка 39 а в смт. Лисянка. Правовстановлюючі документи на будівлю відсутні, тому за таких обставин він не має можливості посвідчити договір купівлі-продажу нотаріально, а тому вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позивач в судове засідання не зявився, направив суду заяву про підтримання позову та розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, що дає підстави суду розглянути справу без їх участі.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно накладної та квитанції до прибуткового касового ордеру № 5 від 09.07.2015 року, позивач придбав у відповідача приміщення складу для цементу інвентарний номер 33 переліку розпайованого майна за ціною 15 000 грн.

Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі - продажу одна сторона /продавець/ передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні /покупцеві/, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року, у зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 Цивільного кодексу України.

При цьому, суд відмічає, що на час виникнення спірних правовідносин та винесення рішення, стаття 657 ЦК України не передбачає обовязкової державної реєстрації договору купівлі-продажу нерухомого майна, та не повязує з цим його дійсність, а даною нормою передбачено лише обовязкове нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки, житлового будинку, іншого нерухомого майна. За таких обставин, з урахуванням вимог вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009 року, до даних правовідносин можливо застосувати ст. 220 ЦК України.

Виконання даного договору підтверджується отриманням відповідачем оплати за договором у розмірі 15 000 грн. та накладною про передачу майна.

Згідно розподільчого переліку майна колишнього КСГП «Лисянське», приміщення складу для цементу входить до переліку розпайованого майна. Згідно Протоколу № 5 від 23 червня 2015 року президії Лисянського місцевого осередку ВСВЗМП, вирішено продати позивачу приміщення складу для цементу за ціною 15 000 грн.

Рішенням селищної ради №235 від 05.12.2012 року, визнано право власності на приміщення складу для цементу за Всеукраїнською спілкою власників земельних та майнових паїв, що розташований в смт. Лисянка вул. Шевченка 39 а.

На підставі викладеного та враховуючи, що сторони обумовили всі істотні умови договору і це підтверджується письмовими доказами, а відсутність документів на приміщення унеможливлює нотаріальне посвідчення договору, суд приходить до висновку про необхідність визнання договору дійсним.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягнули згоди з усіх істотних умов.

При таких обставинах, суд вважає договір купівлі - продажу дійсним.

Що стосується позовних вимог щодо визнання права власності, то вони не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Отже, вимога про визнання права власності на майно є зайвою, оскільки достатнім для захисту права позивача є визнання дійсним договору купівлі-продажу.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 220, 328, 334, 655, 657, ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 14, 15, 57, 60, 88, 212, 215, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу приміщення складу для цементу розташованого в смт. Лисянка вул. Шевченка, 39 а, укладений між покупцем ОСОБА_1 та продавцем Лисянським місцевим осередком Всеукраїнської спілки власників земельних та майнових паїв, 09 липня 2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Лисянський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. Д. Пічкур