З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 336-8183-15-ц
м. Запоріжжя 23 лютого 2016 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.
при секретарі Чернишовій І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, у позові вказує, що квартира АДРЕСА_1 була приватизована.
На теперішній час у позивача ОСОБА_1 є у власності ? частини вказаної квартири, у позивача ОСОБА_2 та її сина по ? частині квартири.
Відповідач є зареєстрованим у квартирі, однак ніякої участі у сплаті комунальних послуг не приймає, позивачі позбавлені можливості розпоряджатись своїм майном, позивачі просять усунути їм перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, про що і просять суд.
Оскільки відповідач не надав суду інформації щодо його адреси, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою та копіями відповідних документів була надіслана відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.
В судове засідання сторони не явилися, позивачі просили справу слухати без їх участі, проти заочного розгляду заперечень не надали.
В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд ухвалив розглянути справу заочно.
Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, дослідивши докази, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позову.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що квартира АДРЕСА_1 була приватизована.
На теперішній час у позивачці ОСОБА_1 є у власності ? частини вказаної квартири, у позивачці ОСОБА_2 та її сина по ? частині квартири.
Відповідач зареєстрований у спірній квартирі як член сімї власника житла.
Рішенням суду від 02.04.2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був розірваний.

Вказане підтверджується копією свідоцтва про право власності, довідкою про склад сімї, рішенням суду, витягом про реєстрацію права власності, технічним паспортом, свідоцтвом про право на спадщину.

І на теперішній час відповідач є зареєстрованим у квартирі.

Ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За поясненнями позивачів відповідач з 6 лютого 2015 року, в спірній квартирі не проживає.

І суду немає підстав не довіряти таким поясненням позивача, оскільки вони узгоджуються із актом про не проживання № 351 від 15.09.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3, 10, 51-61, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 382-384, 386, 391, 405 ЦК України, ст..ст.150, 156 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П.В. Зарютін