Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/2818/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

ОСОБА_2,

ОСОБА_3

при секретарі: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 квітня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА :

У грудні 2015 року Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначено, що 09.04.2014року між Банком та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, у відповідності до якого останній отримав кредит в сумі 29985,38 грн., з кінцевим терміном повернення до 10.04.2016року, зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Проте відповідач порушив умови договору, не сплачує заборгованість за кредитом та відсотками, в звязку з чим станом на 10.11.2015 року утворилась заборгованість в сумі 49748,98 грн.

Враховуючи вищевикладене позивач просив суд стягнути з ОСОБА_4 на користь Пат «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 49748,98 грн. та судовий збір в сумі 1218грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «Альфа-Банк» подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення змінити, ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 3,4 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права .

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи 09.04.2014р. між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір №500473299, у відповідності до якого відповідач отримав кредит в сумі 29985,38 грн. у строк до 10.04.2016р. із сплатою відсотків за користування кредитом.

Відповідач в порушення умов договору, не сплачує заборгованість за кредитом та відсотками, в звязку з чим станом на 10.11.2015 року утворилась заборгованість в сумі 49748,98 грн.

09.02.2015 р. рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський Фінансовий Союз» було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №500473299 від 09.04.2014р.: за кредитом 28938,06 грн., за відсотками 1864,75 грн., по комісії 3438,44 грн., штраф 1000 грн., а також витрати по сплаті третейського збору в сумі 400,00 грн. Заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 про скасування вказаного рішення третейського суду. Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 23.07.2015р. та ухвалою ВССУ від 29.10.2015р. вказане судове рішення залишено без змін.

Районний суд розглянувши справу прийшов до висновку ,що з ухваленням судового рішення від 09.02.2015 р., мало місце дострокове стягнення всієї кредитної заборгованості, тому строк дії кредитного договору закінчився, а між сторонами існують лише невиконані зобовязальні правовідносини. Тому банк втратив право на стягнення з боржника відсотків та інших платежів за користування кредитом, а також штрафних санкцій.

Однак висновки суду вимогам закону не відповідають.

Відповідно до умов Кредитного Договору, Позивач (за Договором - Кредитор - зобов'язується надати Відповідачеві (за Договором - Позичальникові) кредит у сумі 29985,38 грн. - у строк з 09.04.2014 року до 10.04.2016 року.

Відповідно до умов Договору, Відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, визначених Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредит сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальник у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит сплатити проценти

Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Так, відповідно до постанови № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється з підстав , передбачених договором або законом (частина перша ст.. 598 ЦК) Такі підстави, зокрема визначені у ст.599,601,604-609 ЦК України .

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526,599 ЦК.

Відповідачем ОСОБА_4 не було надано доказів, що попередьне рішення третейського суду ним було виконано повністю або частково.

Таким чином наявність рішення про стягнення заборгованості не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє права кредитора на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату по кредиту.

Крім того, відповідно до постанови Верховного Суду України від 20.05.2015 року спори між кредитодавцем та позичальником за договором про надання споживчого кредиту відповідно до п. ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження, не можуть бути предметом третейського розгляду, незважаючи на те, хто звертається з позовом до суду, і це свідчить ,що Банк позбавлений можливості отримати виконавчий лист на підставі рішення від 09.02.2015 року для пред'явлення його до виконавчої служби для стягнення заборгованості за кредитним договором .

Окрім цього дострокове присудження до виконання основного зобов'язання в натурі не тягне його припинення з дня набрання законної сили рішення і не виключає стягнення відсотків, пені і збитків та інших штрафних санкцій передбачених угодою , до дня фактичного задоволення (повного розрахунку).

Наявність судових рішень про стягнення боргу та передбачених ЦК України грошових сум за інші періоди невиконання боржником зобов'язання й відкриття виконавчого провадження за цими рішеннями за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання (добровільного чи примусового) не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін.

Розрахунок заборгованості наданий позивачем з боку відповідача належним чином не спростований .

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягають стягненню понесенні судові витрати.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та матеріалам справи ,доказам по справі дана неналежна оцінка і тому судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.307,309,317 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» - задовольнити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 квітня 2016 року по цій справі скасувати та ухвалити нове рішення ,за яким:

Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 49748 грн. 98 коп ., яка складається :заборгованість за кредитом 28938 грн. 06 коп., по відсоткам 7056 грн. 32 коп., комісії 11354 грн. 60 коп., штраф - 2400 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» понесені судові витрати по справі в сумі 2733 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: