АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 2-29/11 Головуючий у суді першої інстанції: ГончарукВ.П.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7517/16 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ВолошинаВ.М.
У Х В А Л А

29 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 про забезпечення позову у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа: Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Синиця Тетяна Василівна про визнання договору дарування та заповіту недійсними.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа: Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Синиця Тетяна Васильівна про визнання договору дарування та заповіту недійсними відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 березня 2016 року ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно автоматизованого розподілу справа передана для розгляду судді-доповідачу Волошиній В.М.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року призначено до розгляду.

28 квітня 2016 року на адресу Апеляційного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 про забезпечення позову, в якій вона просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження, передачі у користування квартири АДРЕСА_1, посилаючись на те, що власницею спірної квартири є ОСОБА_6, відповідачка у справі, яка має необмежені можливості з приводу відчуження зазначеної квартири, що у подальшому, у разі задоволення позовних вимог, унеможливить виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову; забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена - стаття 153 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Крім того, ч. 3 ст. 152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами по справі виник щодо визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 та визнання недійсним заповіту, складеного ОСОБА_9

У своїй заяві про забезпечення позову представник позивача висловила припущення, що відповідачка ОСОБА_6, як власниця квартири АДРЕСА_1, може відчужити спірну квартири, що зробить неможливим виконання рішення, якщо рішення суду буде ухвалено на користь позивача.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Таким чином, враховуючи характер спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що обраний вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 є співмірним із заявленими вимогами ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання договору дарування та заповіту недійсними, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у тому випадку, якщо за результатом апеляційного розгляду рішення суду першої інстанції буде скасовано.

За таких обставин, заява про забезпечення позову в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 є обґрунтованою і підлягає задоволенню з метою недопущення реалізації нерухомого майна до розгляду Апеляційним судом м. Києва апеляційної скарги ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року. Заяву в частині заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження, передачі у користування квартири АДРЕСА_1 залишити без задоволення, оскільки обраний заявником даний вид забезпечення позову не містить певних фактичних дій, які підлягають забороні вчиненню та є неконкретизованим.

Керуючись ст.ст. 151 -153, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка зареєстрована на праві приватної власності на ім'я ОСОБА_6 до розгляду Апеляційним судом м. Києва апеляційної скарги ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року. В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала набуває законної сили з 29 квітня 2016 року та підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити на виконання до реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві для реєстрації обтяження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: