Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді: Рудики Л.Д.,

при секретарі: Григорчук В.М.,

за участю представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_4 про стягнення завдатку в розмірі 4500 доларів США, що станом на 8 липня 2013 року еквівалентно 35955 грн., та додаткову суму в розмірі завдатку, що в загальному розмірі становить 9000 доларів США, а еквівалентно - 71910 гривень. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 11 березня 2013 року позивач та ОСОБА_4 домовились про купівлю-продаж приміщення магазину в м.Рівне, вул. Волинської Дивізії, буд. 31-Б, загальною площею 103 кв.м. На підтвердження виконання зобов'язань і на забезпечення його виконання ОСОБА_3 було передано відповідачу завдаток в розмірі 10000 доларів США. 16 березня 2013 року ОСОБА_4 відмовилась від виконання взятого на себе зобов'язання та повернула позивачу 5500 доларів США, тому в силу ст. 571 ЦК України, відповідач повинна повернути позивачу завдаток та додатково сплатити суму розміру завдатку або його вартості. Змінивши предмет позову та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог ОСОБА_3 просить стягнути з відповідача аванс в розмірі 115 020 (сто п"ятнадцять тисяч двадцять) гривень, що станом на 11 листопада 2016 року згідно курсу валют НБУ (100 USD=25,56 грн.) є еквівалентом в розмірі 4500 (чотири тисячі пятсот) доларів США та судові витрати по справі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві з урахуванням заяв про зміну предмету та збільшення позовних вимог, просив їх задовольнити. Суду пояснив, що був укладений лише договір завдатку, який нотаріально не посвідчений, договір купівлі-продажу не укладений, зобовязання не виникало, а тому надані відповідачу кошти не є завдатком а є авансом. Позивач звертався з проханням повернути кошти, ОСОБА_4 повернула частину коштів в розмірі 5500 доларів США.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням заяв про зміну предмету та збільшення позовних вимог не визнав повністю, просив відмовити в задоволенні позову. Додатково суду пояснив, що позивач передав відповідачу кошти в розмірі 10000 доларів США в якості завдатку, був укладений договір про завдаток, відповідач зробила оцінку майна та здійснила всі дії, щоб продати приміщення. Між сторонами виникли правовідносини завдатку, який поверненню не підлягає.

Заслухавши представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини, якими представник позивача обгрунтовує свої вимоги та заперечення представника відповідача, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.

Судом встановлено, що 11 березня 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 домовились про купівлю-продаж приміщення магазину за адресою: м.Рівне, вул. Волинської Дивізії, буд.31-Б загальною площею 103 кв.м. Згідно досягнутої між сторонами домовленості, позивач зобов'язався придбати приміщення магазину, а відповідач зобов'язався продати йому дане приміщення у строк до 15 квітня 2013 року. На підтвердження виконання зобов'язання і на забезпечення його виконання ОСОБА_3 передав відповідачу завдаток в розмірі 10000 доларів США. Передачу завдатку було оформлено договором про завдаток від 11 березня 2013 року.

16 березня 2013 року ОСОБА_4 заявила про свою відмову від виконання взятого на себе зобов'язання та повернула позивачу 5500 доларів США, таким чином, у відповідача залишилося 4500 доларів США, який на даний час не повернутий, що не заперечується сторонами.

В звязку з невиконанням ОСОБА_4 взятого на себе зобовязання, 30 квітня 2013 року та 16 травня 2013 року позивачем направлено лист з проханням повернути завдаток, отримані відповідачем 23 травня 2013 року та 21 травня 2015 року, однак залишені без відповіді.

Небажання відповідача продавати приміщення магазину позивачу підтверджується оголошеннями на сайті «dom.ria.ua» опубліковане 08 квітня 2013 року та в газеті «Афіша» під № 555 від 13 квітня 2013 року.

Згідно із ч. 1 ст. 546 ЦК України завдаток є одним із видів забезпечення виконання зобов'язання.

Статтею 547 ЦК України встановлено форму правочину щодо забезпечення виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума чи рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу приміщення магазину.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Оскільки договір купівлі-продажу приміщення магазину, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, договір про завдаток нотаріально не посвідчений і є нікчемним, передані ОСОБА_3 відповідачу гроші є авансом, який підлягає поверненню позивачу.

Ч.2 ст. 570 ЦК України встановлює презумпцію авансу так як на відміну від завдатку аванс це лише спосіб платежу, він не виконує забезпечувальної функції за правилами ч.1 ст. 546 ЦК України, а виконує функцію попередньої оплати.

Суттєва відмінність авансу від завдатку полягає в тому, що на аванс не покладено функцію забезпечувати взяте сторонами на себе зобовязання незалежно від того, яка сторона відповідальна за невиконання зобовязання, той хто отримав аванс, повинен його повернути.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів підлягає задоволенню.

З урахуванням того, що станом на 11 листопада 2016 року офіційний курс держави визначає еквівалент 1 дол. США як 25 грн 56 коп., спірна сума вираховується у спосіб множення 25 грн.56 коп. на 4500 дол. США, а тому стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягають 115020 гривень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути сплачені позивачем судові витрати в розмірі 1150 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 220, 546, 547,570,657 ЦК України, ст.ст.10, 11, 57-59, 60-64, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) аванс в розмірі 115 020 (сто п"ятнадцять тисяч двадцять) гривень, що станом на 11 листопада 2016 року згідно курсу валют НБУ (100 USD=25,56 грн.) є еквівалентом в розмірі 4500 (чотири тисячі пятсот) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1150 грн. 20 коп .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -