У х в а л а

27 липня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 21 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсними свідоцтв і заповітів, визнання права власності,

в с т а н о в и в:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним; визнання права власності на 5/8 частини житлового будинку, 1/2 та 3/4 частин земельної ділянки; визнання нечинною та скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок та земельні ділянки.

Ухвалою Лановецького районного суду Тернопільської області від 18 червня 2014 року між сторонами затверджена мирова угода, відповідно до умов якої за ОСОБА_3 визнано право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,95 га, що знаходиться на території Верещаківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, яка належала спадкодавцю ОСОБА_4 згідно державного акта на право приватної власності на землю від 03 вересня 2001 року Серія НОМЕР_1.

За ОСОБА_2 визнано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,47 га, що знаходиться на території Верещаківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, які належали спадкодавцю ОСОБА_5 згідно державного акта на право приватної власності на землю від 03 вересня 2001 року серія НОМЕР_2.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 21 червня 2016 року ухвалу Лановецького районного суду Тернопільської області від 18 червня 2014 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

У прийнятті указаної касаційної скарги слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 324 (Глава 2 Розділу V) ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1,3,4,13,14,15,16,17,18,20,24,25,26,27,28,29 частини першої статті 293 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку і ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі. Така позиція визначена у постанові ВСУ від 11 травня 2016 року № 6-116 цс 16.

Касаційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 21 червня 2016 року не може бути прийнята до провадження, оскільки указана ухвала апеляційного суду не підлягає оскарженню у касаційному порядку відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Ураховуючи наведене та керуючись ст. 324 ЦПК України,

у х в а л и в:

У прийнятті касаційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 21 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсними свідоцтв і заповітів, визнання права власності відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В.Ступак