АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Поливач Л.Д.

ШаховоїО.В.

при секретарі Литвиненку Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на дітей, стягнення заборгованості по аліментам, пені, компенсації втрати частини доходу у зв'язку із порушенням строків виплати, 3 % річних, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року, -

у с т а н о в и в :

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на дітей, стягнення заборгованості по аліментам, пені, компенсації втрати частини доходу у зв'язку із порушенням строків виплати, 3 % річних.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі позивачем ставиться питання про скасування ухвали суду у зв'язку з тим, що вона суперечить вимогам процесуального закону, та направлення справи для розгляду по суті до суду першої інстанції.

ОСОБА_2, зокрема, посилається на те, що суд дійшов помилкового висновку, що недоліки позовної заяви усунуті частково, оскільки відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вона звільнена від сплати судового збору як позивач у справі про стягнення аліментів.

В суді апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у його відсутність на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до

_____________________________________________________

Справа № 754/2091/16-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/6429/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Буша Н.Д.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на дітей, стягнення заборгованості по аліментам, пені, компенсації втрати частини доходу у зв'язку із порушенням строків виплати, 3 % річних.

У зв'язку із виявленням недоліків (до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору, та у позовній заяві не зазначено ціну позову щодо вимог майнового характеру) ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу для усунення вказаних недоліків п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що недоліки, визначені ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху, не усунуто повністю у визначений судом строк.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, позивачем ОСОБА_2 подана заява, у якій вона зазначає про наявність законодавчо закріпленого права щодо звільнення її від сплати судового збору (а. с. 13).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Позовні вимоги ґрунтуються на договорі про сплату аліментів на дитину від 19 листопада 2004 року.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до роз'яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з ч. 1 ст. 181 СК способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК. Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч. 2 ст. 184 того ж Кодексу.

Таким чином, зобов'язання по сплаті аліментів, встановлені в договорі, є також аліментними зобов'язаннями, і зміна такого зобов'язання має спільний порядок із зміною розміру аліментів, встановленого судом.

Поданий позов стосується стягнення аліментів, стягнення коштів в якості відповідальності за неналежне виконання обов'язку про сплату аліментів, а тому позивач ОСОБА_2 звільняється від сплати судового збору.

Проте, суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини, належним чином їх не перевірив, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви.

За таких обставин ухвалу суду назвати законною та обґрунтованою не можна, а тому остання підлягає скасуванню з передачею питання про відкриття провадження до суду першої інстанції на новий розгляд на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року скасувати та передати питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: Л.Д. Поливач

О.В. Шахова