Справа № 732/1092/16-ц
Провадження № 2/732/421/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2016 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Соколова О.О., при секретарі Бруй І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, за дорученням: ОСОБА_2 до Конотопської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, треті особи: Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, Відділ з питань державної реєстрації Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на 2/3 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами в порядку спадкування за законом; -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_7.

Позов обґрунтовується тим, що 02 серпня 2004 року помер чоловік позивача ОСОБА_7. Після його смерті відкрилась спадщина за законом на все належне йому майно.

Відповідно довідки виконкому Конотопської сільської ради Городнянського району Чернігівської області чоловіку позивача належала 1/3 частина житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по вулиці Щорса, № 3 у селі Конотоп Городнянського району Чернігівської області.

Спадкоємцями першої черги за законом є позивач, його дружина ОСОБА_1 та їх діти: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_9.

04 листопада 2005 року позивачем була подана заява до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області про прийняття спадщини померлого чоловіка.

ОСОБА_9 помер 08 грудня 1988 року.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у встановлений законом сирок до нотаріальних органів з заявами про прийняття спадщини не звертались і відповідно до закону вважаються таким, що не прийняли її.

03 липня 2016 року ними подані заяви до суду, що за визначенням додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини вони звертатись не будуть та просять позовну заяву розглянути у їх відсутність.

31 травня 2005 року померла мати позивача ОСОБА_10. Після її смерті відкрилась спадщина за законом, на все належне їй майно.

Відповідно довідки виконкому Конотопської сільської ради Городнянського району Чернігівської області матері позивача належала 1/3 частина житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по вулиці Щорса, № 3 у селі Конотоп Городнянського району Чернігівської області.

Спадкоємцями першої черги за законом є позивач та її рідний брат ОСОБА_11.

07 грудня 2007 року брат позивача помер. На день смерті матері позивача, брат проживав окремо, і в встановлений законом строк до нотаріальних органів з заявою про прийняття спадщини матері не звертався та вважається таким, що не прийняв її спадщину.

04 листопада 2005 року позивачем була подана заява до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області про прийняття спадщини матері позивача.

Зазначений будинок було побудовано в 1943-1984 роках, процент готовності житла 100%, право власності на будинок не зареєстровано.

У судове засідання представник позивача не з'явився, завчасно подав заяву, в якій заявив письмове клопотання про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі.

Представник відповідача Конотопської сільської ради Городнянського району Чернігівської області у судове засідання не з'явився, оскільки сільський голова подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти позову сільська рада не заперечує.

Згідно положень ч.2 ст.158 ЩІК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно довідки сільської ради вказана частка будинку належала ОСОБА_7 та ОСОБА_10, а будинок відносився до колгоспного двору (а.с.32).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст.120 ЦК УРСР (в редакції, що діяла до 16.12.1993 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

Достовірними доказами встановлено, що після 15 квітня 1991 року, із вступом в силу Закону України «Про власність» майно вказаного колгоспного двору не змінилося.

Доказів того, що спірний житловий будинок станом на 15 квітня 1991 року було переведено до іншої суспільної групи, матеріали цивільної справи не містять.

Підстав вважати його самочинно збудованим майном суд не вбачає.

Як встановлено у судовому засіданні позивач звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Суд бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1943-1984 роках в системі колгоспного двору. Зокрема, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов об'єктивного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.120,123,529 ЦК УРСР, ст.392 ЦК України, сг.ст.10,11,158,174,197, 209, 212-215, 294 ЦПК України;-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по вул. Щорса № 3 у с. Конотоп Городнянського району Чернігівської області, зазначені в технічному паспорті на житловий будинок під літерами: А-1 житловий будинок з а-1 прибудовою загальною площею 63,7 кв.м., в т.ч. житловою площею 24,9 кв.м., Б-1 сарай, В-1 сарай, Г-1 сарай, Д-1 пригребиця, погріб, 1.ворота з хвірткою, 2. огорожа суцільна, після смерті її чоловіка ОСОБА_7,померлого 02 серпня 2004 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по вул. Щорса № 3 у с. Конотоп Городнянського району Чернігівської області, зазначені в технічному паспорті на житловий будинок під літерами: А-1 житловий будинок з а-1 прибудовою загальною площею 63,7 кв.м., в т.ч. житловою площею 24,9 кв.м., Б-1 сарай, В-1 сарай, Г-1 сарай, Д-1 пригребиця, погріб, 1.ворота з хвірткою, 2. огорожа суцільна, після смерті її матері ОСОБА_10, померлої 31 травня 2005 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Соколов О.О.