Номер провадження: 22-ц/785/6345/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Плавич Н.Д.

суддів: Ващенко Л.Г., Вадовської Л.М.

при секретарі Сібовій А.І.

у відкритому судовому засіданні

розглянула апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2,

на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29.06.2016р.

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_4, треті особи: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, Головне управління державної міграційної служби України в Одеській області,

про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

за зустрічним позовом ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_4, до ОСОБА_3

про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2015р. позивач ОСОБА_3 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеса до відповідачів, ОСОБА_2, неповнолітньої доньки, ОСОБА_4, з позовом про визнання їх такими , що втратили право на житло в квартирі АДРЕСА_1 (раніше Академіка Гаркавого) в м. Одеса.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що основним наймачем квартири за вказаною адресою була мати його та відповідача, ОСОБА_5, 04.04.2011р. вона померла, за життя матері, а також після її смерті, відповідач та його донька в квартирі ніколи не проживали, зберігаючи лише реєстрацію. Відповідач разом з донькою проживає за місцем проживання та реєстрації своєї дружини, крім того, у власності відповідача є житло.

Посилаючись на вимоги ст.. ст. 71,72 ЖК України позивач просив про задоволення позову, а саме, просив визнати ОСОБА_2 та неповнолітню ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житлом в квартирі АДРЕСА_1 ( раніше Академіка Гаркавого) в м. Одеса;

визнати ОСОБА_2 та неповнолітню ОСОБА_4 такими, що втратили право на реєстрацію в квартирі за вказаною адресою;

встановити порядок виконання рішення відповідно до якого,у разі набрання рішення законної сили, воно є підставою для зняття відповідачів з реєстраційного обліку в квартирі за вказаною адресою.

Відповідач, який діє в своїх інтересах, та в інтересах неповнолітньої доньки, ОСОБА_4, позов не визнав, звернувся із зустрічним позовом про усунення перешкод у користуванні спірною квартирою щодо себе та дитини, просив зобовязати позивача не чинити йому та неповнолітній дитині в користуванні спірним житлом.

В обґрунтування зустрічного позову відповідач посилався на те, що основним наймачем спірної квартири була їх матір, вони з позивачем - рідні брати. За життя мати ніколи не порушувала спір в суді про визнання його таким, що втратив право на житло. Протягом 15 років він працює за закордонних судах, це повязано з тим, що він часто перебуває за кордоном, але він не втрачав звязку з спірною квартирою, складнощі виникли у грудні 2015р., коли після повернення з рейсу він не зміг потрапити до житла.

Рішенням місцевого суду від 20.06.2016р. позов ОСОБА_3 задоволено в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову відмовлено (а.с.152-156).

В апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення місцевого суду скасувати, постановити нове рішення про відмову в позові ОСОБА_3 про визнання відповідачів такими, що втратили право на житло та на реєстрацію в спірній квартирі, задоволення зустрічного позову, посилаючись на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, що зібрані по справі.

В апеляційному суді відповідач, його представник доводи апеляційної скарги підтримали.

Позивач, його представник вважають рішення суду законним та обґрунтованим.

Інші учасники судового процесу не зявилися, повідомлялися про день і час розгляду справи.

У відповідності з вимогами ч 2ст.305 ЦПК України неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає її розглядові.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, доводи скарги, заперечення на неї, колегія дійшла висновку апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання відповідачів, ОСОБА_2, неповнолітньої ОСОБА_4, такими, що втратили право на житло та реєстрацію в спірній квартирі, суд виходив з того, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів тому, відповідач, та його дитина в спірній квартирі не проживають з 2006р. В обґрунтування висновку посилався на Акт КП «ЖКС «Хмельницький», ОСОБА_1 обстеження спірної квартири, інформацію з центру звязку, данні медичного закладу, показання свідків, данні про те, що житлово комунальні послуги сплачує позивач.

Доводи відповідача про те, що з урахуванням характеру роботи він протягом тривалого часу взагалі відсутній в країні, суд до уваги не прийняв, посилаючись на те, що відповідачем не надано жодного допустимого доказу тому, що йому позивач чинив перешкоди в проживанні за спірною адресою, що він був відсутній з поважних причин, під час його перебування в рейсах його неповнолітня дитина за спірною адресою не проживає, крім того, у відповідача у власності є інше житло, звязку із спірною квартирою він не підтримує.

Колегія з таким висновком місцевого суду не погоджується.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються вимогами ст.. 71,72 ЖК України.

Спірною є двохкімнатна квартира АДРЕСА_1( раніше Академіка Гаркавого) в м. Одеса, загальною площею 43,23кв.м, жилою площею 31,00кв.м

В матеріалах справи є витяг з розпорядження Голови Малиновської районної адміністрації ОМР №953/01-04 від 14.11.2006р. відповідно до якого матері сторін, ОСОБА_5, на склад сімї чотири чоловіка: вона, син ОСОБА_2( відповідач), син ОСОБА_3( позивач), онука ОСОБА_6 (син позивача) була надано для проживання спірна квартира(а.с.11).

Вказані особи зареєстровані за спірною адресою, за цією адресою була зареєстрована донька відповідача, відповідач ОСОБА_4, 15.08.2003р.н. Спірна квартира не приватизована є комунальною власністю.

Основним наймачем спірної квартири була ОСОБА_5 мати сторін, яка померла 04.04.2011р.(а.с.10).

Фактично за своїм статусом, всі особи, що зареєстровані за адресою спірної квартири були членами сімї основного наймача житла і користувачами цього житла. По матеріалам справи встановлено, що порядок користування житлом між особами, які зареєстровані в спірній квартирі, визначений не був.

В матеріалах справи відсутні докази тому, що за життя мати сторін зверталася до суду з позовом про визнання відповідача, його дитини ОСОБА_4, 2003р.н. такими, що втратили право на житло в спірній квартири. Після смерті матері, сторони по справі, її сини, не знайшли між собою порозуміння з питань користування житлом.

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивач посилався на те, що спірна квартира не придатна для проживання, потребує значного ремонту. Аналізуючи вказані доводи позивача, колегія дійшла висновку, сторони по справі, після смерті матері, не використовували спірну квартиру як єдине постійне житло, тим більш, що кожний з братів має свої сімї.

Статтею 71 ЖК України передбачені випадки збереження житла за тимчасово відсутнім громадянином. Житло зберігається, в тому числі у разі тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання).

Відповідач за характером своєї роботи працює на іноземних судах, що передбачає його тимчасову відсутність за місцем реєстрації. Під час перебування відповідача в рейсах, за межами країни, його неповнолітня дитина, ОСОБА_4, 2003р.н. проживає разом із матірю та в спірній квартирі не знаходиться.

Відповідач не втратив свого звязку із спірною квартирою. За його доводами в грудні 2015р. після повернення з рейсу він не зміг потрапити до житла, було зясовано, що замінені замки, тобто він був позбавлений можливості користуватися житловим приміщенням, в якому був зареєстрований, а з травня 2015р. в провадженні суду першої інстанції вже знаходився позов про визнання його та його неповнолітньої дитини такими, що втратили право на житло на реєстрацію в спірній квартирі.

При таких обставинах докази, на які посилається позивач, на ОСОБА_1 щодо не проживання відповідачів, довідка з поліклінічного відділення , з поштового відділення про відсутність кореспонденції на адресу відповідача, показання свідків, доводи про те, що відповідач забезпечений житлом, яке належить йому на праві власності, не дають підстав для висновку, що відповідачі, без поважних причин понад шести місяців не проживають за спірною адресою.

Як члени сімї наймача житла, сторони по справі не позбавлені права вирішити спір між собою в інший спосіб.

Відповідачі, ОСОБА_2, ОСОБА_4, як користувачі спірного житла підлягають вселенню, суд зобовязує позивача не чинити відповідачам перешкоди в користуванні спірним житлом.

Дав оцінку доказам, що зібрані по справі, судова колегія дійшла висновку, що відсутні підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право на житло та на реєстрацію у спірній квартирі, тому рішення скасовується, ухвалюється нове рішення про відмову в позові ОСОБА_3, задоволення зустрічного позову.

Керуючись ст.. ст. 303,307ч1п2,309ч1п.п.3,4,316,317,319 ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2, задовольнити, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29.06.2016р.

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_4, треті особи: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, Головне управління державної міграційної служби України в Одеській області,

про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

за зустрічним позовом ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_4, до ОСОБА_3

про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення скасувати.

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах, та інтересах ОСОБА_4, треті особи: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, Головне управління державної міграційної служби України в Одеській області,

про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, квартирою 10, будинку 34, по вул. Житомирська ( раніше вул. Академіка Гаркавого, ) в м. Одеса відмовити

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3

про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення задовольнити.

Позивачу ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_2, ОСОБА_4 у користуванні квартирою 10, будинку 34 по вул. Житомірські (колишня вул. Академіка Гаркавого) в м. Одеса, як складається , яка складається з двох кімнат жилою площею 31,00кв.м., загальною площею 43,23кв.м.

Вселити ОСОБА_3, малолітню ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_2 (колишня вул. Академіка Гаркавого) в м. Одеса, як складається , яка складається з двох кімнат жилою площею 31,00кв.м., загальною площею 43,23кв.м.

Рішення набуває чинності негайно після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: Н.Д. Плавич

ОСОБА_7

ОСОБА_8