Справа № 645/2007/15-ц
Провадження № 2/645/83/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі :

Головуючого судді - Шарко О.П.

Секретаря судових засідань - Христенко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання кредитного договору і договору іпотеки недійсним та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», в якому просить суд визнати недійсним договір про іпотечний кредит № MRTG-44 від 30.09.2008р та його додатки №1 від 21 липня 2009 року і №2 від 5 липня 2010 року, визнати недійсним іпотечний договір ВКТ №648470 від 30 вересня 2008 року.

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_2 в якому просить суд стягнути заборгованість по Договору кредиту № MRTG-44 від 30.09.2008 року в сумі 1512 372, 44 грн. про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування первісного позову позивач зазначила, що ПАТ «Укрсоцбанк» порушено норми діючого законодавства, зокрема Закону України «Про захист прав споживачів», в частині створення істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду позивача. Відповідно до умов кредитного договору про іпотечний кредит від 30.09.2008р. N9MRTG-44, з урахуванням додаткових угод до нього, щодо внесення змін та доповнень №1 від 21.07.2009р. та №2 від 05.07.2010р., банк надав позивачу кредит у сумі доларів США з кінцевим строком погашення до 31.10.2028р. із сплатою 13% річних за користування кредитними коштами. Згідно п.2.5.2 договору про іпотечний кредит, повернення основної суми кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником рівними частинами (ануїтет). У період з 30.10.2008р. по 30.07.2009р. на підставі графіку погашення кредиту (додаток №1 до договору про іпотечний кредит №MRTG-44 від 30.09.2008р.) позивачу необхідно було сплатити 6020,00 доларів США, з яких тільки 481,69 доларів США зараховано до тіла кредиту. Інша частина коштів віднесена до процентів, які є платою за користування кредитом. 21.07.2009р. за ініціативою банка між останнім та позивачем було укладено додаткову угоду про внесення змін та доповнень №1, якою зазначено, що у період з 21.07.2009р. по 20.07.2010р. процентна ставка за договором складатиме сім відсотків річних а після спливу вказаного терміну -13,5%. Згідно графіку погашення кредиту на підставі додатку №1 до вищевказаної додаткової угоди, сума коштів для сплати процентів у визначеному періоді, склала 3740,66 доларів США. Не дивлячись на зменшення щомісячної суми коштів, необхідної для повернення банку в рахунок погашення кредиту, всі вони зараховані останнім до суми процентів користування кредитними коштами. До тіла кредиту не враховано ніяких коштів. 05.07.2010р. за ініціативою банка було укладено додаткову угоду про внесення змін та доповнень №2, якою зазначено, що у період з 05.07.2010р. по 04.01.2011р. процентна ставка за договором складатиме вісім відсотків річних а спливу вказаного терміну -13,65%. Згідно графіку погашення кредиту на підставі д №2 до вищевказаної додаткової угоди, сума коштів для сплати процентів у визначений період, склала 6247,16 доларів США. До погашення основної суми кредиту також б; ніякі кошти не зараховано. , у період з 30.09.2008р. по 30.12.2010 року включно, позивач, позичальник повинен був повернути банку: 15971,02 доларів США, з яких лише доларів США зараховані банком до тіла кредиту, що становить три відсотки від зазначеної суми, інші кошти в розмірі 15490,13 доларів США зараховані банком до суми, необхідної для сплати відсотків за користування кредитом. Згідно з п.3.2. розділу 3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління Національного Банку України №168 від 10.05.2007р., вбачається, що кредитний договір має містити графік платежів у розрізі сум погашення основного боргу та сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також і фінансових зобов'язань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням передбачених у додатку до Правил. У графіку платежів також має бути докладно розписана сукупна вартість кредиту за кожним платіжним періодом. З квитанцій про сплату коштів за кредитним договором убачається розбіжність розмірами щомісячних платежів, установлених графіком погашення кредиту і сумами фактично сплачених позивачем щомісячних платежів , не зрозуміло порядок проведення таких бухгалтерських oперацій працівниками банку, при тому що операції по зарахуванню коштів повинні провод автоматично через програму комп'ютера. 30.04.2009р. згідно з додатком №1 до договору про іпотечний кредит від 30.11.2008р. позивачу нараховано відсотків у валюті кредиту до сплати в сумі 565,69 доларів США, оплата кредиту становить 36,31 доларів США, залишок заборгованості по кредиту становить 50496,54 доларів США, згідно вищевказаного розрахунку вимог банку суму повернених грошових коштів (сплачено) в валюті кредиту зазначено у розмірі 14.45 доларів США, нараховано відсотків в валюті кредиту 91,21 доларів США, залишок заборгованості по кредиту 50518,40 доларів США., згідно окремої таблиці погашення нарахованих відсотків даного розрахунку, у відповідній графі (Дата платежу) за 30.04.2009р. сплачена позивачем сума становить 565,69 доларів США., при цьому позивачем на підставі квитанції про переказ готівки до банку від 30.04.2009р. № U101041134 внесені кошти у сумі 580 доларів США. 10.09.2008р. між Банком та позивачем було укладено договір №А20- 9696 про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи в іноземній валюті (долар США); п. п. 6.13, 6.14. договору зобов'язано Банк своєчасно здійснювати розрахункові операції, (приймання, зарахування та видачу грошових коштів), виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проводити інші операції за рахунком; зараховувати кошти, що надійшли до банку протягом операційного часу, в день їх надходження. Кошти, які надійшли після операційного часу у вихідні та святкові дні, банк зараховує наступного робочого дня. Позивач вважає, що з договору про іпотечний кредит від 30.09.2008р. №MRTG-44 та з додаткових угод до нього, вбачається, що вони не містять повної інформації на виконання всіх умов, відповідно до п.п.3.2, 3.4 розділу З Правил, які визнані обов'язковими. Також Баком не надавався окремий письмовий документ з детальним розписом загальної вартості кредиту для споживача. Тобто, в порушення п.2 ч.І ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач не надав позивачу, як споживачу фінансових послуг в галузі кредитування, в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, яка надається перед укладенням кредитного договору, чим було порушено вимоги чинного законодавства. При цьому слід зауважити, що позивач не тільки на мав достатньої інформації про надання фінансових послуг банком та умови договору, але не мав і необхідних знань, щоб їх зрозуміти, оцінити рівень ризиків і можливі наслідки набуття додаткових фінансових зобов'язань та порівняти умови надання послуг, що пропонуються різними фінансовими установами. Згідно відповідних платіжних документів загальна сума коштів, повернених позивачем банку, на даний час становить майже 36000,00 доларів США, але на підставі розрахунку вимог банку станом на 29.12.2015р., до тіла кредиту зараховано тільки 2829,34 долари США, що становить сім відсотків від сплачених коштів. Позивач вважає, що встановлено дисбаланс зарахування відсотків та тіла з кредиту, що ставить в тяжке, не справедливе становище споживача в договірних зобов'язаннях. Так, кінцева сума тільки одних відсотків перевищить суму кредиту майже у два рази. Крім того, на момент укладення між позивачем та банком іпотечного договору № MRTG-44/S від 30.09.2008р., позивачка мала малолітню дитину ОСОБА_4, 2001 року народження. Пунктом 4.11. вищевказаного договору зазначено, що Іпотекодавець стверджує, що за адресою місцезнаходження предмета іпотеки не зареєстровані малолітні та/чи неповнолітні діти. Проте, відповідно до частини четвертої статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Згідно з п.4.10 вказаного договору предмет іпотеки знаходиться у спільній сумісній власності подружжя (тобто подружжя ОСОБА_4) і чоловік Іпотекодавця (ОСОБА_5) надав відповідну згоду га укладення цього договору, крім того, останній уклав відповідний договір поруки № MRTG-44/P1 від 30.09.2008р. На думку позивача, відсутність попередньої згоди органу опіки та піклування на здійснення будь - якого правочину стосовно нерухомого майна, право власності або користування яким мають діти, є підставою для визнання такого правочину недійсним.

В обґрунтування зустрічного позову позивач зазначав, що 30 вересня 2008 року між УніКредитБанк ТзОВ (правонаступник ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 було укладено Договір про іпотечний кредит № MRTG-44. Відповідно до п.п.1.1 Банк зобов'язується надати позичальнику на положеннях та умовах цього договору грошові кошти в сумі 50830 доларів США, а позичальник зобов'язується прийняти, використати за цільовим призначенням, а також сплатити проценти за користування Кредитом у розмірі 13% річних, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах, та в строки, визначені цим Договором. Кредит надається строком на 20 років зі строком остаточного повернення Кредиту не пізніше 12 серпня 2028 року включно, в подальшому були укладені угода про внесення змін та доповнень №1 від 21.07.2009 року та угода про внесення змін та доповнень №2 від 05.07.2010 року. Відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту та виплати відсотків за вказаним договором належним чином не виконує. Станом на 29.12.2015 року сума заборгованості позивача складає: 1512372, 44 грн. з яких: заборгованість за кредитом - 48000, 66 долари США, що в еквіваленті складає 1142774, 85 грн.; заборгованість за простроченими відсотками - 12250,82, що в еквіваленті складає 291661, 18 грн. ; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 899,16 долари США, що в еквіваленті складає 21406, 67 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам - 2374,45 доларів США, що в еквіваленті складає 56529, 60 коп.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом ОСОБА_6 позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав у повному обсязі, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові.

У судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Сергієнко Н.В. первісні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просила у їх задоволенні відмовити, зустрічний позов підтримала у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов задоволенню не підлягає, зустрічний позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

У ході судового розгляду встановлено, що 30 вересня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір про іпотечний кредит № MRTG-44. Відповідно до п.п.1.1 Банк зобов'язується надати позичальнику на положеннях та умовах цього договору грошові кошти в сумі 50830 доларів США, а позичальник зобов'язується прийняти, використати за цільовим призначенням, а також сплатити проценти за користування Кредитом у розмірі 13% річних, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах, та в строки, визначені цим Договором. Кредит надається строком на 20 років зі строком остаточного повернення Кредиту не пізніше 12 серпня 2028 року включно, в подальшому були укладені угода про внесення змін та доповнень №1 від 21.07.2009 року та угода про внесення змін та доповнень №2 від 05.07.2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 4.2 Договору про надання кредиту, у випадку порушення строку повернення кредиту відповідач сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої за кожен день прострочки на рахунок.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно п.п. 5.3.1, 5.3.2 зазначеного кредитного договору, відповідач взяв на себе обов'язок належним чином виконувати зобов'язання за Кредитним договором, повернути кредит, вчасно сплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати штрафні санкції, у строки та умовах, визначених Кредитним договором.

Відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту та виплати процентів належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 29.12.2015 року сума заборгованості позивача складає: 1512372, 44 грн. з яких: заборгованість за кредитом - 48000, 66 долари США, що в еквіваленті складає 1142774, 85 грн.; заборгованість за простроченими відсотками - 12250,82, що в еквіваленті складає 291661, 18 грн. ; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 899,16 долари США, що в еквіваленті складає 21406, 67 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам - 2374,45 доларів США, що в еквіваленті складає 56529, 60 коп.

Суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст.. 617 ЦК України.

Таким чином, загальна сума заборгованості ОСОБА_2 складає 1512372, 44 грн. (один мільйон п'ятсот дванадцять тисяч триста сімдесят дві гривні сорок чотири копійки).

Згідно п.3.4 розділу 3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління Національного Банку України №168 від 10.05.2007р. , Банки зобов'язані в кредитному договорі зазначити: вид і предмет кожної супутньої послуги, яка надається споживачу; обґрунтування вартості супутньої послуги, про відкриття банківського рахунку, відкритого з метою зарахування на нього суми наданого кредиту або надання кредиту за рахунком (овердрафт), умови відкриття, ведення та закриття такого рахунку, тарифи та всі суми коштів, які споживач має сплатити за договором банківського рахунку у зв'язку з отриманням кредиту, його обслуговуванням і погашенням; правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом, якщо договором про надання кредиту передбачається можливість зміни процентної ставки за кредитом залежно від зміни облікової ставки Національного Банку або в інших випадках.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.09.2008 року ОСОБА_2 наданий попередній розрахунок сукупної вартості кредиту, де в т.ч. зазначено сума кредиту 50 830,00 дол.США, валюта кредиту, термін користування кредитом, процедуру погашення процентів та основної суми кредиту(щомісячно), номінальна процентна ставка-13%, комісія за надання кредиту-1,0% від основної суми кредиту, послуги нотаріуса-813,2 грн.(за домовленістю з нот конторою),послуги оціночної компанії-400 грн. за домовленістю з оціночної компанією, тощо.

Банком також надано інформацію про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість для іпотечних кредитів. Суд погоджується з доводами представника позивача за зустрічним позовом, що ОСОБА_2 були надані відомості про вид і предмет кожної супутньої послуги, яка надається споживачу; обґрунтування вартості супутньої послуги ( з визначенням розмірів зборів та обов'язкових платежів, тарифів нотаріусів, страхових компаній, суб'єктів оціночної діяльності,); про відкриття банківського рахунку, відкритого з метою зарахування на нього суми наданого кредиту або надання кредиту за рахунком (овердрафт), умови відкриття, ведення та закриття такого рахунку, тарифи та всі суми коштів, які споживач має сплатити за договором банківського рахунку у зв'язку з отриманням кредиту, його обслуговуванням і погашенням; правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом, якщо договором про надання кредиту передбачається можливість зміни процентної ставки за кредитом залежно від зміни облікової ставки Національного Банку або в інших випадках. Усі зазначені документи підписані власноруч ОСОБА_2

У відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно до ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦКУ загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. - укладений Кредитний договір відповідає вимогам, то передбачені главою 71 ПКУ. Законом України «Про банки та банківську діяльність», іншими нормативними документами, шо регламентують надання банками кредитів.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. - особа, яка вчинила правочин з боку УніКредитБанк ТзОВ. була наділена повноваженнями на укладення Кредитних договорів

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. - власноручне підписання Кредитного договору Позичальником -ОСОБА_2, є підтвердженням його вільного волевиявлення та його внутрішньої волі.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. - Кредитні кошти було надано на придбання квартири №91. що знаходиться за адресою: м.Харків. Стадіонний проїзд. 6.6

Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. - Грошові кошти ОСОБА_2 отримала на придбання квартири, тобто на поліпшення умов, що не може негативно впливати на права та інтереси малолітніх дітей.

Банк при укладанні кредитного договору з позичальником дотримався вимог цивільного законодавства, законодавства про захист прав спожива валютного та банківського законодавства, а також загальних засад цивільного законодавства.

Відповідно з вимогами ст. 628 ЦK України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1.1 вказаного Кредитного договору, банк зобов'язується надати «Позичальникові» кредитні кошти шляхом видачі Позичальнику готівкових коштів.

Згідно з п. 3.1 Іпотечного договору, іпотекою забезпечується виконання зобов'язань за кредитним договором.

Крім того, ст. 18 ЗУ «Про іпотеку» визначено істотні умови, які повинен містити договір іпотеки.

Сторонами було визначено зміст та розмір зобов'язання за кредитним договором, строк і порядок його виконання, опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та його реєстраційні дані відповідно до вимог ст. 18 зазначеного закону, якою встановлено істотні умови договору іпотеки.

Частина 2 цієї статті передбачає, що у разі відсутності в іпотечному договорі однієї з вказаних вище істотних умов, він може бути визнаний недійсним на підставі рішення суду.

У зв'язку з викладеним, не вбачається підстав для визнання іпотечного договору недійсним, оскільки він містить усі істотні умови, передбачені ЗУ «Про іпотеку», та забезпечує вимогу банку як іпотекодержателя за укладеним кредитним договором.

Також у ході судового розгляду встановлено, що в іпотечній квартирі № АДРЕСА_2 станом - на ЗО вересня 2008 року, не було зареєстровано жодної особи. На момент укладання договору кредиту та іпотечного договору ОСОБА_2 до Банку надала довідку Старосалтівської селищної ради Вовчанського p-ну Харківської області від 21.08.2008р. № 2229 про те, що вона та її малолітня дитина ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_2 до Банку 30.09.2008р. надана нотаріально посвідчена заява якою вона стверджує той факт, що в належній їй квартирі АДРЕСА_2 малолітні та неповнолітні діти не зареєстровані, права малолітніх та неповнолітніх дітей передачею в іпотеку Унікредит Банк Товариству з обмеженою відповідальністю вказаної квартири не погіршуються та не порушуються та заява до Банку від 10.09.2008р. про те, що вона зобов'язується не реєструвати у квартирі АДРЕСА_2 свого сина ОСОБА_4 до повного погашення кредитних зобов'язань.

За таких обставин підстав для визнання недійсним договору про іпотечний кредит № MRTG-44 від 30.09.2008р, визнання недійсним іпотечного договору ВКТ №648470 від 30 вересня 2008 року суд не вбачає, в той час як зустрічний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. Законом України «Про іпотеку» ст. ст. 11, 203, 215, 509, 526, 610, 611, 617, 625, 1054 ЦК України, ст.ст. 11, 79, 88, 197, 209 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання кредитного договору і договору іпотеки недійсним - відмовити у повному обсязі.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» (м.Київ, вул.Ковпака, 29, МФО 30023, ОКПО 0039019, т/р 0003) заборгованість по Договору кредиту № MRTG-44 від 30.09.2008 року в сумі 1512 372, 44 грн. (один мільйон п'ятсот дванадцять тисяч триста сімдесят дві гривні сорок чотири копійки).

Стягнути з ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» (м.Київ, вул.Ковпака, 29, МФО 30023, ОКПО 0039019, т/р 0003) сплачений судовий збір у загальній сумі 23887, 06 грн. (двадцять три тисячі вісімсот вісімдесят сім гривень шість копійок)

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя Шарко О.П.