АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Катющенко В.П.
№22-ц/796/9964/2016 Доповідач - Українець Л.Д.
Справа №755/7736/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, та моральної шкоди.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, та моральної шкоди визнано неподаною та повернуто позивачу, а також повернуто сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати.

Зазначає, що в суду першої інстанції не було підстав для застосування ст. 121 ЦПК України.

А щодо ненадання ним доказів можливості ФОП ОСОБА_4 здійснювати ремонт автомобіля посилається, що ним надано заказ-наряд та акт виконаних робіт.

Крім того, якщо в суду виникли питання відносно фактів та доказів по справі, то згідно вимог ст. 130 ЦПК України суд з'ясовує, які докази подані чи подаються на попередньому судовому засіданні кожною стороною, а також за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, вирішує питання про витребування доказів тощо.

Вказує, що питання на підтвердження того, що він єдиним спадкоємцем ОСОБА_5 могло бути вирішено у підготовчому судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали позовної заяви в новій редакції не містять відомостей, що позивач є спадкоємцем померлої ОСОБА_5, як власника автомобіля, а витяг про реєстрацію спадкової справ в спадковому реєстрі не підтверджує факт спадкування майна саме позивачем. Крім того, позивачем не надано відомостей про можливість ФОП ОСОБА_6 здійснювати ремонт автомобіля та визначати його вартість.

Проте з такими висновками суду не можливо погодитися з огляду на таке.

Згідно із ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст.119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Так, у позовній заяві, поданій на виконання вимог ухвали суду від 12 травня 2016 року про залишення позовної заяви без руху, позивач зазначав, що під час дорожньо-транспортної пригоди він керував автомобілем НОМЕР_1, який належав його матері ОСОБА_5

На підставі довіреності від 11.06.2012 року він провів відновлювальний ремонт автомобіля на суму 26 259 грн. Таким чином, просив суд стягнути на його користь вказану суму. (а.с. 9-10)

У ч. 1 ст. 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Звертаючись до суду з позовною заявою, ОСОБА_2 посилався на те, що безпосередньо ним витрачені кошти на ремонт автомобіля, а тому понесені ним витрати підлягають стягненню з відповідача, як винуватця ДТП.

За таких обставин позивач вважає порушеним його право і звертається в суд з позовом за його захистом, що не суперечить вимогам ст. 3 ЦПК України.

Не ґрунтується на вимогах закону посилання суду першої інстанції на те, що позивачем не надано відомостей про можливість ФОП ОСОБА_6 здійснювати ремонт автомобіля та визначати його вартість з огляду на таке.

За змістом ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Частина перша статті 131 ЦПК України передбачає, що сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

В абз. 4 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12.06.2009 року роз'яснено, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Отже, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2016 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А.Шебуєва