АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2006/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 23 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги СТОВ "Розсішки" та ОСОБА_6 як представника позивачів на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 11 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 до СТОВ "Розсішки" про стягнення орендної плати та пені за несвоєчасний розрахунок .

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника СТОВ "Розсішки", який підтримав доводи апеляційної скарги, судова палата, -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2015 року ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_19, ОСОБА_20 звернулися до суду через свого представника ОСОБА_6 з позовами до СТОВ "Розсішки" с.Розсішки Христинівського районного суду Черкаської області про стягнення орендної плати та пені за несвоєчасний розрахунок.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 12.01.2016 року однорідні позовні вимоги за позовами ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_23, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_22, ОСОБА_19, ОСОБА_21, ОСОБА_20 до СТОВ «Розсішки» про стягнення пені за несвоєчасну виплату орендної плати обєднані в одне провадження .

В обґрунтування своїх позовних вимог вказували, що ОСОБА_7 є власником земельної ділянки площею 2,91 га, ОСОБА_8 площею 3,12 га, ОСОБА_9 площею 2,92 га, ОСОБА_10 площею 3,13 га, ОСОБА_23 площею 1,31 га, ОСОБА_11 площею 2,90 га, ОСОБА_12 площею 2,92 га, ОСОБА_13 площею 2,93 га, ОСОБА_14 площею 2,91 га, ОСОБА_15 площею 2,91 га, ОСОБА_16 площею 2,91 га, ОСОБА_17 площею 2,92 га, ОСОБА_18 площею 2,92 га, ОСОБА_22 площею 3,28 га, ОСОБА_19 площею 2,92 га (земельна ділянка ОСОБА_19 успадкована після смерті ОСОБА_24), ОСОБА_21 площею 2,77 га, ОСОБА_20 площею 1,45 га та 2,91 га, вказані земельні ділянки розташовані в адміністративних межах Розсішківської сільської ради Христинівського району.

05.01.2010 року позивачі (а земельна ділянка ОСОБА_19 померлим ОСОБА_24 за життя) зазначені вище земельні ділянки передали в оренду строком на 5 років СТОВ «Розсішки». Орендні правовідносини між сторонами оформлені договорами оренди землі.

Відповідно до п. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 9 укладених договорів оренди землі орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладення договорів складало 1664 грн. або в натуральній формі: пшениця 8 ц, ячмінь 4 ц, кукурудза 3 ц, соняшник 0,6 ц, згідно з пунктом 9 договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_23 та СТОВ «Розсішки», орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладення договору складало 555 грн. або в натуральній формі: пшениця 2,66 ц, ячмінь 1,33 ц, кукурудза 1 ц, соняшник 0,2 ц, та згідно з пунктом 9 договорів оренди землі, укладених між ОСОБА_20 та СТОВ «Розсішки», орендна плата за земельну ділянку площею 1,45 га вноситься орендарем у розмірі 3,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладення договору складало 832 грн. або в натуральній формі: пшениця 4 ц, ячмінь 2 ц, кукурудза 1,5 ц, соняшник 0,3 ц, орендна плата за земельну ділянку площею 2,91 га у розмірі 3,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладення договорів складало 1664 грн. або в натуральній формі: пшениця 8 ц, ячмінь 4 ц, кукурудза 3 ц, соняшник 0,6 ц.

Пунктом 11 договорів передбачено, що орендна плата вноситься у строки: з 20 серпня по 20 грудня кожного сільськогосподарського року, а обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки проводиться з урахуванням індексації.

У 2014 р. нормативна грошова оцінка орендованої СТОВ «Розсішки» однієї земельної ділянки становила 83478,84 грн., а тому відповідач за використання землі повинен був сплатити 3,5% від вказаної суми, що становить 2921,76 грн.; нормативна грошова оцінка орендованої СТОВ «Розсішки» земельної ділянки ОСОБА_23 у 2014 р. становила 27826,28 грн., а тому відповідач за використання землі повинен був сплатити 3,5% від вказаної суми, що становить 973,92 грн.; нормативна грошова оцінка орендованих СТОВ «Розсішки» земельних ділянок ОСОБА_20 у 2014 р. становила: за земельну ділянку площею 2,91 га - 83478,84 грн., а тому відповідач за використання цієї землі повинен був сплатити 3,5% від вказаної суми, що становить 2921,76 грн., а за земельну ділянку площею 1,45 га 41739,42 грн., а тому відповідач за використання землі повинен був сплатити 3,5% від вказаної суми, що становить 1460,88 грн..

СТОВ «Розсішки» взяті на себе зобовязання належним чином не виконувало, нехтуючи терміном сплати орендної плати, визначеним в п. 11 договору.

Орендна плата за використання їх земельних ділянок орендарем виплачена в натуральній формі в період з 25.04.2015 року по 27.04.2015 року, що підтверджується розписками, переданими до СТОВ «Розсішки», та їх підписами в книзі видачі зерна.

Незважаючи на приписи чинного законодавства України та умови договорів оренди, відповідач не виявив доброї волі для вирішення цього спору у позасудовому порядку. Лише тривалими страйками та блокуванням території підприємства орендаря вдалося отримати заборговану орендну плату.

Пунктом 14 договору визначено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,5% несплаченої суми за кожний день прострочення.

За договором відповідач зобовязувався розрахуватися із ними у строк до 20.12.2014 р., проте у визначені договором строки орендна плата відповідачем сплачена не була. Кількість днів прострочення становить 126 днів (з 20.12.2014 р. по 25.04.2015 р.).

Сума пені, яка підлягає стягненню із відповідача за невиконання зобовязань складає: (2921,76 грн. х 0,5/100) х 126 днів = 1840,70 грн.; сума пені, яка підлягає стягненню із відповідача на користь ОСОБА_23 складає: (973,92 грн. х 0,5/100) х 126 днів = 613,57 грн.; сума пені, яка підлягає стягненню із відповідача на користь ОСОБА_20 складає: за земельну ділянку площею 2,91 га (2921,76 грн. х 0,5/100) х 126 днів = 1840,70 грн. та за земельну ділянку площею 1,45 грн. (1460,88 грн. х 0,5/100) х 126 днів = 920,35 грн., загальна сума пені становить 1840,70 грн. + 920,35 грн. = 2761,05 грн..

На підставі наведеного, ст.ст. 3, 16, 509, 525, 611, 629, 651, 792 ЦК України, ст. 96 ЗК України, ст.ст. 15, 24, 25, 35 ЗУ «Про оренду землі» позивачі просили суд стягнути з СТОВ «Розсішки» на їхню користь пеню у звязку з несвоєчасною виплатою орендної плати в розмірі 1840,70 грн., а ОСОБА_23 - в розмірі 613,57 грн. та ОСОБА_20 - в розмірі 2761,05 грн. згідно з договорами оренди землі від 05.01.2010 р., а також судові витрати.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 11 липня 2016 року позов ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_23, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_22, ОСОБА_19, ОСОБА_21, ОСОБА_20 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Розсішки» про стягнення орендної плати та пені за несвоєчасну виплату орендної плати задоволено частково.

Стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Розсішки» пеню за несвоєчасну виплату орендної плати на користь:

ОСОБА_8 в розмірі 13 (тринадцять) грн. 38 коп.;

ОСОБА_9 в розмірі 13 (тринадцять) грн. 38 коп.;

ОСОБА_10 в розмірі 13 (тринадцять) грн. 38 коп.;

ОСОБА_23 в розмірі 4 (чотири) грн. 83 коп.;

ОСОБА_11 в розмірі 13 (тринадцять) грн. 38 коп.;

ОСОБА_12 в розмірі 13 (тринадцять) грн. 38 коп.;

ОСОБА_13 в розмірі 13 (тринадцять) грн. 38 коп.;

ОСОБА_14 в розмірі 13 (тринадцять) грн. 38 коп.;

ОСОБА_15 в розмірі 13 (тринадцять) грн. 38 коп.;

ОСОБА_16 в розмірі 13 (тринадцять) грн. 38 коп.;

ОСОБА_17 в розмірі 13 (тринадцять) грн. 38 коп.;

ОСОБА_18 в розмірі 13 (тринадцять) грн. 38 коп.;

ОСОБА_22 в розмірі 13 (тринадцять) грн. 38 коп.;

ОСОБА_21 в розмірі 13 (тринадцять) грн. 38 коп.;

ОСОБА_20 в розмірі 20 (двадцять) грн. 06 коп.

У задоволенні решти вимог позовів ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_23, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_22, ОСОБА_21, ОСОБА_20 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Розсішки» про стягнення пені за несвоєчасну виплату орендної плати відмовлено.

У задоволенні позовів ОСОБА_7, ОСОБА_19, до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Розсішки» про стягнення пені за несвоєчасну виплату орендної плати відмовлено.

Стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Розсішки» на користь ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_22, ОСОБА_21, ОСОБА_20 сплачений ними судовий збір в розмірі по 1 (одній) грн. 78 коп., на користь ОСОБА_23 сплачений нею судовий збір в розмірі 1 (одна) грн. 92 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, СТОВ "Розсішки" подало апеляційну скаргу. Посилаючись на те, що дане рішення незаконне, не відповідає обставинам справи, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати в частині стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Розсішки» пені за несвоєчасну виплату орендної плати на користь:

ОСОБА_8 в розмірі 13 (тринадцять) грн. 38 коп.;

ОСОБА_9 в розмірі 13 (тринадцять) грн. 38 коп.;

ОСОБА_10 в розмірі 13 (тринадцять) грн. 38 коп.;

ОСОБА_23 в розмірі 4 (чотири) грн. 83 коп.;

ОСОБА_11 в розмірі 13 (тринадцять) грн. 38 коп.;

ОСОБА_12 в розмірі 13 (тринадцять) грн. 38 коп.;

ОСОБА_13 в розмірі 13 (тринадцять) грн. 38 коп.;

ОСОБА_14 в розмірі 13 (тринадцять) грн. 38 коп.;

ОСОБА_15 в розмірі 13 (тринадцять) грн. 38 коп.;

ОСОБА_16 в розмірі 13 (тринадцять) грн. 38 коп.;

ОСОБА_17 в розмірі 13 (тринадцять) грн. 38 коп.;

ОСОБА_18 в розмірі 13 (тринадцять) грн. 38 коп.;

ОСОБА_22 в розмірі 13 (тринадцять) грн. 38 коп.;

ОСОБА_21 в розмірі 13 (тринадцять) грн. 38 коп.;

ОСОБА_20 в розмірі 20 (двадцять) грн. 06 коп., та в частині стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Розсішки» на користь ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_22, ОСОБА_21, ОСОБА_20 сплачений ними судовий збір в розмірі по 1 (одній) грн. 78 коп., на користь ОСОБА_23 сплачений нею судовий збір в розмірі 1 (одна) грн. 92 коп.. Просили ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_18, ОСОБА_22, ОСОБА_21, ОСОБА_20 відмовити повністю.

В своїй апеляційній скарзі на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 11 липня 2016 року ОСОБА_6 як представник позивачів, стверджуючи, що дане рішення незаконне, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги позивачів задоволити в повному обсязі.

Обговоривши матеріали справи, в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_6 як представника позивачів слід відхилити , а апеляційну скаргу СТОВ "Розсішки" задоволити, виходячи з наступного.

По справі встановлено, що у серпні 2015 року група громадян мешканців с.Розсішки Христинівського району Черкаської області і 52 осіб, кожен окремо, звернулися до Христинівського районного суду Черкаської області з однорідними позовами до СТОВ "Розсішки" про стягнення пені за ніби то несвоєчасну виплату їм товариством орендної плати за оренду їх земельних паїв. За вказаними позовними заявами, по кожній окремо Христинівським районним судом було відкрито провадження, які тривалий час розглядалися Христинівським районним судом кожне окремо.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 12 січня 2016 року (том. 1 ар. 81) провадження у справах за позовами 17 громадян : ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_23, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_22, ОСОБА_19, ОСОБА_21, ОСОБА_20 обєднані в одне провадження - цивільна справа №706/1225/15-ц.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_8 є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,12 га, позивач ОСОБА_9 площею 2,92 га, позивач ОСОБА_10 площею 3,13 га, позивач ОСОБА_23 площею 1,31 га, позивач ОСОБА_11 площею 2,90 га, позивач ОСОБА_12 площею 2,92 га, позивач ОСОБА_13 площею 2,93 га, позивач ОСОБА_14 площею 2,91 га, позивач ОСОБА_15 площею 2,91 га, позивач ОСОБА_16 площею 2,91 га, позивач ОСОБА_17 площею 2,92 га, позивач ОСОБА_18 площею 2,92 га, позивач ОСОБА_22 площею 3,28 га, позивач ОСОБА_21. площею 2,77 га, позивач ОСОБА_20 площею 1,45 га та 2,91 га, які розташовані в адміністративних межах Розсішківської сільської ради Христинівського району Черкаської області.

05.01.2010 року вказані позивачі належні їм зазначені вище земельні ділянки передали в оренду строком на пять років СТОВ «Розсішки» с. Розсішки Христинівського району, оформивши орендні правовідносини шляхом укладення між сторонами договорів оренди землі, які були належним чином зареєстровані у Христинівському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у державному реєстрі земель вчинено відповідний напис.

У відповідності з ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плати за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Судом встановлено, що згідно з пунктом 9 укладених договорів оренди землі орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладення договорів складало вартість 1664 грн. (3,5 % від 47543,62 ар. спр. 5 т.4), або в натуральній формі: пшениця 8 ц, ячмінь 4 ц, кукурудза 3 ц, соняшник 0,6 ц.. Згідно з пунктом 9 договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_23 і СТОВ «Розсішки», орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладення договору становило 555 грн., або в натуральній формі: пшениця 2,66 ц, ячмінь 1,33 ц, кукурудза 1 ц, соняшник 0,2 ц, (ар. спр.119-121 т.1) та згідно з пунктом 9 договорів оренди землі, укладених між ОСОБА_20 та СТОВ «Розсішки», орендна плата за земельну ділянку площею 1,45 га вноситься орендарем у розмірі 3,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладення договору складало 1664 грн. або в натуральній формі: пшениця 8 ц, ячмінь 4 ц, кукурудза 3 ц, соняшник 0,6 ц (ар. спр.3-5 т.3).

Встановлено, що пунктом 11 укладених договорів оренди передбачено, що орендна плата вноситься у строки: з 20 серпня по 20 грудня кожного сільськогосподарського року, а обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки проводиться з урахуванням індексації.

З матеріалів справи встановлено, що нормативна грошова оцінка орендованої СТОВ «Розсішки» однієї земельної ділянки у 2010-2011 роках становила 47543,62 грн., а тому відповідач за використання землі повинен був сплатити 3,5% від вказаної суми, що становило 1664,02 грн.

Нормативна грошова оцінка орендованої товариством земельної ділянки у 2012-2013-2014 роках становила 83478,84 грн., виходячи з чого відповідач мав заплатити орендну плату в обсязі 3,5%, що становило 2921,76 грн. тобто товариство за пять років користування земельними ділянками кожному з вказаних орендодавців, крім ОСОБА_23, ОСОБА_20, ОСОБА_7 мало заплатити по 12094 грн. (без відрахування податків з розрахунку за один пай) (ар. спр.5-7 т.4).

Нормативна грошова оцінка орендованої СТОВ «Розсішки» земельної ділянки ОСОБА_23 у 2014 році становила 27826,28 грн., а тому відповідач за використання землі повинен був сплатити 3,5% від вказаної суми, що становить 973,92 грн.; нормативна грошова оцінка орендованих СТОВ «Розсішки» земельних ділянок ОСОБА_20 у 2014 році становила: за земельну ділянку площею 2,91 га - 83478,84 грн., а тому відповідач за використання цієї землі мав сплатити в обсязі 3,5% від вказаної суми, що становить 2921,76 грн., а за земельну ділянку площею 1,45 га 41739,42 грн., відповідач за користування землею мав сплатити в обсязі 3,5% - суми, 1460,88 грн..

Судом встановлено, що СТОВ «Розсішки» за період 2010-2013 років своєчасно і в повному обсязі розраховувався з позивачами по орендній платі, більш того розраховувався наперед, що підтверджується відомостями про нарахування та видачу орендної плати за період з 2010 по 2013 роки (ар. спр.146-243 т.3).

І позивачі та їх представники в судовому засіданні не ставили під сумнів розрахунки по орендній платі, як правильно вказав суд . Орендодавці визнали правомірність нарахування і виплати орендної плати згідно умов договорів.

Однак, частина орендної плати за 2014 рік, як встановив суд, була виплачена не у строки, визначені в п. 11 договору а пізніше. Зокрема, позивачам ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_22, ОСОБА_21 частина орендної плати за 2014 рік в розмірі 535 грн., а позивачу ОСОБА_23 в розмірі 193, 19 грн., позивачу ОСОБА_20 - в розмірі 802,50 грн. була направлена поштовим переказом відповідачем СТОВ «Розсішки» 25.12.2014 року в той час як за умовами п.11 договорів оренди землі орендна плата повинна виплачуватись до 20 грудня кожного сільськогосподарського року, у даному випадку - до 20.12.2014 р. Вказана обставина підтверджується поштовими квитанціями від 25.12.2014 р. про переказ товариством «Розсішки» грошових коштів позивачам.

Посилаючись на ряд норм про необхідність своєчасної сплати орендної плати за користування земельною ділянкою (ст.96 ЗК України, ст.24 ЗУ «Про оренду землі»), щодо обовязковості виконання умов договору у строк, вказаний в договорі ( ст.629; ч. 1 ст.530; ст. 526 ЦК України), а також щодо правових наслідків порушення зобовязання, суд, виходячи з вищевикладеного і п.14 договорів оренди, яким визначено , що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,5% несплаченої суми за кожний день прострочення, прийшов до висновку про необхідність стягнення із СТОВ «Розсішки» на користь кожного з позивачів, крім ОСОБА_7 та ОСОБА_19, пені в обсязі по 13 грн. 38 коп., на користь ОСОБА_23 4 грн. 83 коп., на користь ОСОБА_20 20 грн.06 коп., - за пять днів прострочення у виконанні зобовязання за фактично несвоєчасне виконання зобовязання.

Проте, з таким висновком суду неможна погодитися.

У відповідності із ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст. 614 ЦК Україна особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

З матеріалів справи встановлено, що за час дії договорів оренди (5 років) СТОВ «Розсішки» мало сплатити орендодавцям з розрахунку за один пай по 12094, 00 грн., але у жодного з позивачів орендавців СТОВ «Розсішки» рівно пять років не орендувало їх земельні ділянки, так як позивачі, не розірвавши договори оренди, укладені 05 січня 2010 року із СТОВ «Розсішки», тобто ще під час їх дії, уклали нові такі договори з іншою особою і відповідач СТОВ «Розсішки» не мав в подальшому можливості використовувати вказані земельні ділянки, тоді як СТОВ «Розсішки», виконуючи свої договірні зобовязання, кожному з позивачів сплатило орендну плату за користування їхніми земельними ділянками за повні 5 (пять ) років у розмірі по 12094,00 грн. з розрахунку за один пай (арк.спр. 146-243 т.3).

Встановлено по справі, що починаючи з серпня 2014 року орендодавці категорично відмовлялися отримувати у СТОВ «Розсішки» орендну плату за 2014 рік, вимагаючи її збільшення, і до СТОВ «Розсішки» за її отриманням не зверталися.

В звязку з цим відповідач СТОВ «Розсішки» звернулося до кожного з позивачів орендодавців з пропозицією зявитися до товариства і отримати нараховану кожному орендну плату за 2014 рік. 12 грудня 2014 року кожному орендодавцю було направлено рекомендований лист з вказаною пропозицією, що підтверджується реєстром поштових відправлень від 12 грудня 2014 року по СТОВ «Розсішки», копія якого знаходиться на арк.спр.244-246 т.3, а також поясненнями самих позивачів, які не заперечували наведеного, відповідаючи на запитання представника відповідача щодо цього.

Усі позивачі фактично відмовилися зявлятися до СТОВ «Розсішки» за орендною платою за 2014 рік, не погоджуючись з її розміром, і з серпня 2014 року вдалися до бунтів і блокування роботи підприємства, а також блокування доріг республіканського і міжнародного значення.

Вказані обставини викладені позивачами у позовних заявах, підтверджувалися позивачами в поясненнях до суду під час розгляду справи.

Необхідно зазначити до цього, що всі позивачі відмовилися також отримувати орендну плату, направлену їм (кожному з них) відповідачем СТОВ «Розсішки» по пошті 25 грудня 2014 року, копії квитанції, що знаходяться на арк.спр.113-145 т.3.

Отже, викладене свідчить на користь доводів апеляційної скарги СТОВ «Розсішки» про те, що як сторона у зобовязанні відповідач робив все можливе і неможливе, щоб своєчасно та у повному обсязі виконати свої договірні зобовязання згідно з договорами оренди від 05 січня 2010 року. Нарахований судом пятиденний строк (з 20 по 25 грудня), на протязі якого був пропущений строк оплати з боку СТОВ «Розсішки» позивачам орендної плати за 2014 рік відбувся не з вини СТОВ «Розсішки», а за відвертого небажання позивачів отримувати нараховану їм орендну плату. Тобто несвоєчасне виконання грошового зобовязання з боку відповідача СТОВ «Розсішки» сталося не з вини останнього, в звязку з чим суд неправомірно застосував до відповідача пеню, як вид забезпечення виконання зобовязання.

За таких обставин рішення суду в частині стягнення із СТОВ «Розсішки» пені за несвоєчасну виплату орендної плати на користь ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_22, ОСОБА_21, ОСОБА_20 та в звязку з цим в частині стягнення із СТОВ «Розсішки» судового збору на користь вказаних осіб підлягає до скасування з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову в задоволенні позовних вимог вказаним відповідачам про стягнення пені з відповідача за несвоєчасну виплату орендної плати.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_7 та ОСОБА_19 про стягнення пені за несвоєчасну виплату орендної плати, то судом в задоволенні таких було обґрунтовано відмовлено, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_7 також звернулася до суду з позовом про стягнення пені за несвоєчасну виплату орендної плати, зазначаючи, що є власником земельної ділянки, площею 2,91 га, яка розташована в адміністративних межах Розсішківської сільської ради і яку 05.01.2010 року нею передано в оренду відповідачу СТОВ «Розсішки» строком на 5 (пять) років. Орендні правовідносини між сторонами оформлені договором оренди землі.

Однак, судом встановлено, що на час укладення договорів оренди землі 05.01.2010 року позивач ОСОБА_7 не була власником земельної ділянки. Договір оренди на земельну ділянку площею 2,91 га був укладений ОСОБА_25 із СТОВ «Розсішки». ОСОБА_7 являється спадкоємцем на земельну ділянку, площею 2,91 га. на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13 грудня 2010 року після смерті ОСОБА_25 31 березня 2010 року (арк.спр.90-95 т.4)

В матеріалах справи відсутність договір оренди земельної ділянки між ОСОБА_7 та СТОВ «Розсішки», так як такий договір з позивачкою не укладався. Відсутній також акт прийому передачі земельної ділянки між ОСОБА_7 та СТОВ «Розсішки».

В матеріалах справи є лише копія державного акта на право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку, датований жовтнем 2012 року. Отже, ОСОБА_7 не могла укласти 05 січня 2010 року договір оренди земельної ділянки з відповідачем, не маючи документа про право власності на земельну ділянку.

У той же час, як правильно зауважив суд, письмова заява про зміну підстави позову ОСОБА_7 до суду не подавалась.

Враховуючи викладене, що договір оренди між СТОВ «Розсішки» і позивачкою ОСОБА_7 не оформлявся, її позовні вимоги належним чином не підтверджені необхідними матеріалами і, перш за все, документальними доказами, то такі вимоги слід визнати безпідставними та в задоволенні таких відмовити повністю.

ОСОБА_19 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 жовтня 2014 року є спадкоємцем ОСОБА_24, який помер 29 грудня 2013 року. Договору оренди на успадковану земельну ділянку із СТОВ «Розсішки» ОСОБА_19 теж не укладала і такого договору у СТОВ «Розсішки» немає.

В позовній заяві ОСОБА_19 до суду вказано, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину є власником земельної ділянки, площею 2,92 га, яка розташована в адміністративних межах Розсішківської сільської ради і успадкована нею після смерті ОСОБА_24, який за життя 05.01.2010 року уклав договір оренди зазначеної земельної ділянки із СТОВ «Розсішки» (арк.спр.194 -207 т.2 ).

У п.39 договору оренди земельної ділянки від 05.01.2010 року між ОСОБА_24 і СТОВ «Розсішки» вказано, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

По справі встановлено, що СТОВ «Розсішки» за умовами укладеного з ОСОБА_24 договору оренди земельної ділянки за період з 05 січня 2010 року по 2013 року включно повністю розрахувалося з орендодавцем ОСОБА_24 А орендну плату за 2014 рік на виконання договору перерахувало на рахунок Розсішківської сільської ради Христинівського району (арк. спр. 115 т.3), оскільки ОСОБА_19 як спадкоємець ОСОБА_24 до СТОВ «Розсішки» не зверталася, необхідних документів на підтвердження успадкування нею земельного паю ОСОБА_24 товариству СТОВ «Розсішки» не надала.

Як звертає увагу суд, пунктом 41 договору оренди земельної ділянки від 05.01.2010 року між ОСОБА_24 і СТОВ «Розсішки» встановлено, що сторона, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

За наведених обставин не інформування позивачкою відповідача про свої спадкові права не вбачається вини СТОВ «Розсішки» щодо невиплати позивачці ОСОБА_19 орендної плати за 2014 рік. До такого висновку обґрунтовано прийшов районний суд, відмовивши в задоволенні позовних вимог ОСОБА_19, як безпідставних, з чим, на думку судової колегії, слід погодитись.

Необхідно зазначити, що представник позивачів ОСОБА_6 під час розгляду справи стверджував, що надані відповідачем документи на підтвердження оплати позивачам орендної плати є неналежними та недопустимими доказами. Якщо вказується, що орендна плата була виплачена грошовими коштами, то на підтвердження цього мали бути надані видаткові касові ордери або видаткові відомості, але такі документи відповідачем надані не були.

Таке ж вказує ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі на рішення суду як основний довід недоведеності з боку відповідача СТОВ «Розсішки» щодо проведення повного розрахунку з позивачами по орендній платі.

Суд з цього приводу звернув увагу на те, що в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_26 стверджував, що орендна плата за 2010-2013 роки виплачувалась позивачам у грошовій формі.

У той же час позивачі ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_14, ОСОБА_18, ОСОБА_20, представник позивачки ОСОБА_23 ОСОБА_27, представник ОСОБА_28 ОСОБА_29 у судовому засіданні пояснили, що орендна плата за вказані роки була виплачена позивачам зерном.

Враховуючи це, суд прийшов до висновку, що відсутність видаткових касових ордерів або видаткових відомостей про виплату орендної плати у грошовій формі за 2010 2013 роки повязана з тим, що орендна плата була виплачена позивачам у натуральній формі - зерном.

З матеріалів справи встановлено, що за умовами договорів оренди землі, укладених 05.01.2010 року між позивачами і СТОВ «Розсішки» орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: 3,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладення договорів складено суму 1664 грн., або натуральної у вигляді: пшениці 8,00 ц; ячмінь 4,00 ц; кукурудза 3,00 ц; соняшник 0,6 ц. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності, здійснюється з урахуванням індексації (п.п.9;10 договорів оренди).

Таким чином, договір оренди землі передбачає, що розрахунок по орендній платі може бути проведений орендарем з орендодавцем за їх домовленістю і в грошовій і в натуральній формі, важливо, що розрахунок був проведений в повному обсязі і своєчасно.

З матеріалів справи встановлено, що присутні в судовому засіданні першої інстанції позивачі визнали факт отримання ними особисто у 2010-2013 роках грошей як орендну плату СТОВ «розсішки» за оренду товариством їх земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що підтверджується аудіо записом ходу судового засідання в Христинівському районному суді.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

На користь висновку повного розрахунку відповідача з орендодавцями вказує той факт, що у 2014 році, коли орендодавці-позивачі категорично відмовилися отримувати нараховані їм виплати і до 12 грудня 2014 року за отриманням орендної плати у касу СТОВ «Розсішки» не зявилися, відповідач 12 грудня 2014 року рекомендованими листами по пошті повідомив усіх орендодавців про нарахування та необхідність отримання ними орендної плати за 2014 рік, а коли орендодавці у черговий раз за отриманням орендної плати не зявилися СТОВ «Розсішки» 25.12.2014 року відправили нараховану у грошовій формі орендну плату за 2014 рік поштовими переказами, що підтверджується оглянутими судом оригіналами поштових квитанцій, копії яких приєднані до матеріалів справи (арк.спр. 112-145 т.3)

Доводи представника позивачів ОСОБА_30 про те, що бухгалтерська фінансово-господарська документація СТОВ «Розсішки» про нарахування та виплату орендодавцям у 2010-2014 роках орендної плати за оренду товариством їх земельних ділянок (паїв) не відповідає вимогам чинного законодавства України, і тому не може бути належним доказом, - спростовується постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2015 року у справі №823/2039/15. За позовом СТОВ «Розсішки» до Христинівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС Черкаської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень, рішень (копія долучена до матеріалів справи). З останньої вбачається, що під час розгляду адміністративної справи встановлено, що виплата орендної плати орендодавцям СТОВ «Розсішки» у 2012-2014 роках проводилась виключно у грошовому виразі, що підтверджується відомостями про нарахування та виплату орендної плати за оренду земельних паїв. Пшениця, кукурудза, соняшник фактично були реалізовані орендодавцям, розрахунки за даними операціями проводились у готівковій формі.

Згідно зазначеної постанови справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати здійснюється у СТОВ «Розсішки» відповідно до положень розділу XIII Податкового Кодексу України.

За ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, з наведеного виходить, що якщо доводи апеляційної скарги СТОВ «Розсішки» є обґрунтованими і підлягають до задоволення, то доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 не заслуговують на увагу, оскільки не тільки не спілкуються з матеріалами справи, а фактично ними спростовуються.

У відповідності із положеннями ст.88 ЦК України слід стягнути з позивачів на користь СТОВ «Розсішки» по 17 грн.86 коп. у відшкодування витрат по судовому збору та по 17 грн. 86 коп. на користь держави у відшкодування судового збору, не сплаченого представником позивачів при подачі апеляційної скарги на рішення суду.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 309, 316, 317, 218 ЦПК України, судова колегія,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 як представника позивачів, -відхилити.

Апеляційну скаргу СТОВ «Розсішки», - задоволити.

Рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 11 липня 2016 року по даній справі скасувати в частині стягнення із СТОВ «Розсішки» пені за несвоєчасну виплату орендної плати на користь ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_31, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_21, ОСОБА_22 по 13 грн. 38 коп., на користь ОСОБА_23 - 4 грн. 83 коп., на користь ОСОБА_20 - 20 грн. 06 коп. та в частині стягнення із СТОВ «Розсішки» на користь вказаних осіб судового збору.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_23, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_22, ОСОБА_21, ОСОБА_20 до СТОВ «Розсішки» с. Розсішки Христинівського району Черкаської області про стягнення орендної плати та пені за несвоєчасну виплату орендної плати, - відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_23, ОСОБА_11, ОСОБА_31, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_22, ОСОБА_21, ОСОБА_20 на користь СТОВ «Розсішки» Христинівського району Черкаської області по 17 грн. 86 коп. у відшкодування витрат по судовому збору та по 17 грн. 86 коп. на користь держави у відшкодування судового збору, не сплаченого при подачі апеляційної скарги на рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :