Справа пр. №2-з/756/288/16
У Х В А Л А

21 листопада 2016 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Великохацька В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коблеєвої Алли Михайлівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коблеєвої А.М., треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ "Кей-Колект", ПАТ "УкрСиббанк", про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Одночасно з поданням позовної заяви позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просить заборонити відповідачу та третій особі ТОВ "Кей-Колект" вчиняти певні дії, а саме, спрямовані на відчуження, користування та розпорядження квартирою АДРЕСА_1

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову слід залишити без руху з наступних підстав.

У відповідності до норми ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Згідно п.4) ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" заява про забезпечення позову, яку подано фізичною особою, має бути оплачена судовим збором у сумі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (275,60 грн.).

Всупереч вищевказаним вимогам, в матеріалах справи відсутній оригінал квитанції про сплату судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову, яку подано фізичною особою.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (п.2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22 (зі змінами)).

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Зокрема, заявник хоч і додає до заяви про забезпечення позову копію квитанції про сплату судового збору у розмірі 435,00 грн., однак дана копія квитанції не є належним доказом сплати судового збору.

Таким чином, позивачеві слід надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі, встановленому ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду заяви про забезпечення позову, яку подано фізичною особою.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ч.1 ст.121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків у термін до 30.11.2016 року, але не пізніше п'яти днів з дня отримання ним даної ухвали.

У випадку, якщо недоліки заяви про забезпечення позову у визначений строк не будуть виправлені, вона вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Великохацька