Справа №295/9239/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючої судді Семенцової Л.М.,

за участі секретарів Андрушко І.С., Слончак А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.08.2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2 з наступними змінами та доповненнями, згідно якого позичальник отримала грошові кошти у виді кредиту в сумі 52100,00 грн. У звязку неналежним виконанням відповідачем грошових зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка станом на 10.05.2014 року становить 18161,08 грн., що складається з: 15504,69 грн. заборгованість за кредитом, 1572,71 грн. заборгованість по відсотках; 1083,68 грн. заборгованість по комісії. Оскільки позивач згідно договору купівлі-продажу кредитного портфелю, укладеного 18.05.2012 року між ним та ТОВ «ПростоФінанс», набув право вимоги до відповідача, тому просить стягнути з неї 18161,08 грн. заборгованості та судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, а також пояснив, що заборгованість виникла у звязку з порушенням відповідачем п. 3.1 кредитного договору, згідно якого платіж вважається отриманим кредитодавцем після його зарахування у повному обсязі на поточний рахунок кредитодавця, зазначений у договорі, а відповідачем неодноразово здійснювалися платежі хоча і в строки, визначені графіком, але кошти на рахунок банку поступали через кілька днів, у звязку з чим виникла заборгованість. В останнє судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та просила застосувати строк позовної давності. В останнє судове засідання відповідач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Судом встановлено, що 21.08.2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2, згідно якого позичальник отримала грошові кошти у виді кредиту в сумі 52100,00 грн. на строк по 10.08.2013 року зі сплатою 9,99 % річних від непогашеної суми кредиту (а.с. 6-10).

Кредит був наданий для оплати позичальником автотранспортного засобу марки FUAH0008 VAZ Autotechnology модель 21114, рік випуску 2008, об`єм двигуна 1499, шасі (кузов, рама, коляска) ХТА5271, реєстраційний номер НОМЕР_1, серія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АМС № 068880, придбаного у ЖК ТОВ «Український автомобільний холдинг».

18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов`язувалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а ТОВ «Простофінанс» зобов`язалось відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в додатку № 1 до договору, у тому числі щодо відповідача (а.с. 13-17, 20). Таким чином, ТОВ «ПростоФінанс» відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 2 від 21.08.2008 року позивачу.

У п. 3.1 кредитного договору сторони досягли згоди про те, що кожний щомісячний платіж повинен бути отриманий кредитодавцем протягом відповідного платіжного періоду не пізніше відповідної дати щомісячного платежу, зазначеної в графіку платежів (не пізніше 10 (десятого) числа місяця у відповідному платіжному періоді. При цьому, якщо кінцева дата сплати позичальником будь-яких платежів згідно умов цього договору припадає на вихідні або святкові дні, які є неробочими днями в Україні, позичальник повинен здійснити такі платежі в робочий день, що безпосередньо передує такій даті. Щомісячний платіж вважається отриманим кредитодавцем після його зарахування у повному обсязі на поточний рахунок кредитодавця, зазначений у договорі.

Як убачається з квитанцій та наданого ПАТ «Державний ощадний банк України» руху коштів по рахунку (а.с. 67 87, 108), відповідачем щомісячно сплачувалися кошти на виконання зобовязань за кредитним договором № 2 від 21.08.2008 року, що відповідає відомостям про грошові надходження за кредитним договором, складеним позивачем (а.с. 95). Однак через те, що неодноразово відповідачем було здійснено сплату коштів у кінцеву дату безпосередньо перед неробочими вихідними та святковими днями і щомісячний платіж надходив на поточний рахунок кредитодавця з порушенням на кілька днів строків, визначених графіком платежів (а.с. 9), чим відповідачем не дотримано умов п. 3.1 кредитного договору, тому станом на 10.05.2014 року виникла заборгованість у сумі 18161,08 грн., що складається з: 15504,69 грн. заборгованість за кредитом, 1572,71 грн. заборгованість по відсотках; 1083,68 грн. заборгованість по комісії, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 21).

Відповідно до положень ст. 257, ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За правилами ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Зміст кредитного договору не містить положень про погодження сторонами збільшення строку позовної давності.

Матеріали справи свідчать, що позивач звернувся до суду з даним позовом 06.06.2014 року (а.с. 26). Заперечуючи проти позову, відповідач просить застосувати строк позовної давності. Таким чином, оскільки позивач звернувся до суду з пропуском трирічного строку позовної давності, тому суд, застосовуючи позовну давність, розглядає вимоги щодо стягнення заборгованості за період з 06.06.2011 року по 06.06.2014 року. Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині вимог за період з 06.06.2011 року по 24.06.2012 року, так як розрахунку заборгованості за цей період до суду не надано. Та вважає обґрунтованими вимоги за період з 25.06.2012 року по 10.05.2014 року, що становить 10476,31 грн. і згідно розрахунку заборгованості складається з наступних сум: заборгованість по кредиту 9776,27 грн., заборгованість по відсотках 293,66 грн., комісія 406,38 грн.

Також на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути сплачений за подання до суду позовної заяви судовий збір в сумі 243,60 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 257, 259, 267, 509, 526, 623, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 58, 59, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» () заборгованість за кредитним договором № 2 від 21.08 2008 року в сумі 10476, 31 грн. та 243,60 грн. судового збору.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М. Семенцова