Справа № 265/1193/16-ц
Провадження № 2/265/797/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 травня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Міхєєвої І.М.,

при секретарі Федоровій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа - ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до ОСОБА_2, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду від 13.01.2009 року та договору дарування від 10 квітня 2015 року. Окрім неї в квартирі зареєстрований її онук ОСОБА_2, 1997 року народження, але протягом тривалого часу, з 2008 року, фактично в ній не проживає. Всі обов'язки по утриманню квартири покладені на позивачку, відповідач квартирою не користуються, не цікавиться, особистих речей в ній не має. На підставі викладеного, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Третя особа ОСОБА_3 в письмовій заяві не заперечував проти задоволення позову та просив розглянути справу без його участі.

Суд ухвалив за можливе здійснити розгляд справи у відсутність відповідача із постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 Цивільно-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до витягу МКП «Маріупольське БТІ» про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.03.2009р. № 22196716, ОСОБА_1 є власником ? частки квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду від 13.01.2009р.

Відповідно до договору дарування частини квартири від 10 квітня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Скалун Р.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 765, ОСОБА_5 подарував, а ОСОБА_1 прийняла у дар ? частку квартири АДРЕСА_1.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 36201713 від 10.04.2015 року - ОСОБА_1 є власником ? частки квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 10 квітня 2015 року посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Скалун Р.В.

Судом встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 (Позивач), ОСОБА_3 (третя особа) та ОСОБА_2 (Відповідач), що підтверджується довідкою ЖБК «Волна-2».

Наявним у справі актом, складеним представниками ЖБК «Волна-2» 17 лютого 2016 року, підтверджується відсутність відповідача ОСОБА_2 у спірній квартирі з 2008 року.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на майно яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 386 ЦК України позивач, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні його права користування та розпорядження своїм майном.

З огляду на викладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а відповідач - визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки, як встановлено судом, понад рік відсутній в спірному будинку без поважних причин.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами державної міграційної служби на підставі рішення суду в тому числі про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

У зв'язку з тим, що позивачка при відкритті провадження у справі була звільнена від сплати судового збору, а її позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст. 316, 317, 405, 386 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 209, 212-215, 218 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, 1997 року народження таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя_______________І.М. Міхєєва