Справа № 303/256/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 листопада 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі суддів:

головуючого - судді Джуги С.Д.

суддів : Готри Т.Ю., Леска В.В.

при секретарі : Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що рішенням Конотопського міськрайонного суду від 28 листопада 2011 року з нього стягнуто на користь відповідачки аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 Оскільки у позивача є дитина від іншого жінки, на яку він згідно рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2015 року сплачує аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу, а тому він не в змозі в повному обсязі виконувати рішення суду. У звязку з вищенаведеним, позивач просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання дитини з 1/4 до 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно на утримання сина.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 02 вересня 2016 року позов задоволено. Зменшено розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Конотопського міськрайонного суду від 28.11.2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини від всіх видів доходу на 1/6 частину від всіх видів його доходу.

На дане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати зазначене рішення, яким у задоволенні позові відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема зазначає, що її неповнолітній син ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку в Конотопській дитячій поліклініці з приводу реактивного артриту, вродженої кістевої деформації черепа, затримка психомовного розвитку, невус лівого плеча, хронічного тонзиліту та потребує регулярного лікування, а таму суд необгрунтовано зменшив розмір аліментів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновків, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі рішення Конотопського міськрайонного суду від 28 листопада 2011 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Матеріалами справи встановлено, що 04.02.2013 року в ОСОБА_2 народилася дитина від іншої жінки ОСОБА_1, про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.33).

Згідно виконавчого листа Богородчанського районного суду Івано-Франківської області з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/6 частини доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7).

Однак, зменшуючи розмір аліментів на дитину до 1/6 частини з усіх видів заробітку, суд першої інстанції не врахував слідуючі обставини.

Відповідно до ч.1 ст.3, ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Як вбачається з довідки Конотопської дитячої поліклініки від 22.02.2016 рокусин позивача - ОСОБА_3 знаходиться на диспансерному обліку в Конотопській дитячій поліклініці з періоду - 28.05.2009 року з діагнозом: затримка психомовного розвитку, невус лівого плеча, хронічного тонзиліту, реактивного артриту, вродженої кістевої деформації черепа та рекомендовано оздоровлення 2 рази в рік в санаторій (а.с.30).

Згідно виписок медичних карток №7577 та №1636 санаторій «Медичний Центр Реабілітації Залізничників» ОСОБА_3 з вищевказаним діагнозом знаходився на лікуванні в санаторії та рекомендовано повторювати курс лікування (а.с.56-57).

Крім того, відповідно до консультативного висновку №411 від 03.04.2015р. національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» МОЗ України, ОСОБА_3 рекомендовано заняття з логопедом (а.с.30).

Суд першої інстанції в порушення вище наведених вимог закону, зменшуючи розмір аліментів, не врахував у першу чергу інтереси самої дитини і залишив поза увагою ті обставини, що дитина сторін з 28.05.2009 року перебуває на диспансерному обліку в Конотопській дитячій поліклініці, хворіє серйозними захворюваннями і потребує постійного лікування та заняття з логопедом, на що необхідні значні кошти, а також, що з моменту присудження аліментів на дитину (2011 року), дитина підросла і витрати на її утримання значно збільшилися, а матеріальне становище одержувача аліментів матері дитини, з якою проживає дитина, не поліпшилося.

Обставини, на які посилається позивач у поданій заяві, не є підставами для зменшення визначеного судом розміру аліментів.

З врахуванням наведеного, рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 185, 192 СК України, ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02 вересня 2016 року скасувати, ухваливши нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: