АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/803/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Букіна О.М.
Доповідач - Рубан С.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Кабанченко О.А.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності в порядку спадкування - задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 на 1/12 частину земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 828 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 на 1/12 частину земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 828 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 286 грн. 02 коп. з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 286 грн. 02 коп. з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_1 та його представник підтримали апеляційну скаргу.

Представник позивачів заперечив проти апеляційної скарги.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

20.07.2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності в порядку спадкування та просили визнати за кожним з них право власності на 69 (шістдесят девять) квадратних метрів земельної ділянки, що є 1/12 частиною земельної ділянки площею 828 квадратних метрів, кадастровий номер НОМЕР_1 на АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7

Свої позовні вимоги мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_7, який є батьком ОСОБА_3 та чоловіком ОСОБА_4, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві в Книзі реєстрації смертей 06.03.2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 157.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 та 1/4 частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 на АДРЕСА_2, спадкоємцями якої за законом є позивачі та відповідач ОСОБА_5 у рівних долях.

Зазначають, що вони звернулися до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно померлого, проте отримали відмову щодо частини спадщини, а саме - земельної ділянки, у зв'язку з тим, що позивачами не надано правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності на земельну ділянку.

З цих підстав, позивачі просили визнати за кожним з них право власності на 69 квадратних метрів земельної ділянки, що є 1/12 частиною земельної ділянки площею 828 квадратних метрів, кадастровий номер НОМЕР_1 на АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7

Задовольняючи позовні вимоги позивачів, суд першої інстанції виходив з підстав їх доведеності.

Колегія суддів погоджується з висновками суду з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, та який є батьком ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження від 14.05.1988 року, актовий запис №918 та чоловіком ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 11.04.1988 року, актовий запис №03 (а.с.12-22).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 та 1/4 частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 на АДРЕСА_2.

Згідно державного акту про право власності на земельну ділянку вбачається, що власником земельної ділянки площею 1/4 від 0,0828 га за адресою АДРЕСА_2 є ОСОБА_7 (а.с.29).

Співвласниками іншої частини земельної ділянки є відповідач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_6

З матеріалів справи вбачається, що Чотирнадцятою Київською державною нотаріальною конторою після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 заведено спадкову справу №350/12.

Спадкоємцями за законом на все майно згідно ст. 1261 ЦК України є його дружина ОСОБА_4 та дочки - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.75-106).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, інших спадкоємців після померлого, які бажали прийняти спадщину, немає. Заповіт померлим також не складався.

Позивачі звернулися до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом.

03.07.2014 року позивачам було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/9 частини квартири АДРЕСА_1, що належала померлому ОСОБА_7

Однак, нотаріусом було відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на ј частини земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, площею 1/4 від 0,0828 кв.м. на АДРЕСА_2, оскільки позивачами не надано правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності на земельну ділянку (а.с.93).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.12.2013 року за ОСОБА_5, як одним із спадкоємців за законом, визнано право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 на 1/9 частину квартири АДРЕСА_1 та на 1/12 частини земельної ділянки по АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_1).

Рішення набрало чинності та, виходячи з положень ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені даним рішенням, не підлягають доказуванню.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В апеляційному суді відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що не оспорює наявність права власності на ј земельної ділянки за покійним ОСОБА_7

Частиною 2 ст. 1223 ЦК Українипередбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивачі відносяться до осіб, які мають право на спадкування за законом першої черги після смерті ОСОБА_7

Згідно ч. 1 ст. 1267 та ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі

Статтею 1296 ЦК Українипередбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у позивачів права власності на житловий будинок, який знаходиться на спірній земельній ділянці, відсутності рішення компетентного органу щодо розподілу земельної ділянки між її співвласниками колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони є безпідставними та такими, що виходять за предмет доказування у даній справі.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильності обрахування судом першої інстанції суми судового збору заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 1.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру підлягає сплаті судовий збір, розмір якого становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Як вбачається із Звіту про експертну грошову оцінку 1/6 частини земельної ділянки загальною площею 384, 59 кв. м (ділянка №2(002) згідно Плану земельних ділянок, виданого «КП «Київський інститут земельних відносин»), яка розташована за адресою: м. Київ, Солом'янський район, вул. Архітекторська, 4/2 оціночна вартість 1/6 частини зазначеної земельної ділянки становить 79 642 грн. 37 коп.

Отже, у даному випадку сума судового збору за подання позовної заяви становить 796 грн. 42 коп. (79 642, 37 Ч 1%) .

Таким чином, стягненню з ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягає 1/3 загальної суми судового збору, а саме - 265 грн. 47 коп. (796, 42 ч 3).

З підстав вищевикладеного, рішення суду в частині стягнення судового збору належить змінити та стягнути з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 265 грн. 47 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 309, 313-315, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року - змінити в частині розподілу судових витрат та ухвалити в цій частині рішення, яким стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 265 грн. 47 коп. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 265 грн. 47 коп. з кожного.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді