Справа № 184/1603/16-ц
Номер провадження 2/184/588/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2016м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Коваль А.М.,

секретаря судового засідання Бринзи Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

за участю: позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року позивач звернулась до Орджонікідзевського міського суду із вищевказаним позовом та просить суд визнати за нею та її неповнолітнім сином ОСОБА_2 за кожним окремо право власності на 14/116 частин житлового будинку №24 з надвірними спорудами по вул. Кошевого в м. Покров Дніпропетровської області загальною площею 34,2 кв. м. та житловою площею 18,9 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого 02.12.2014 року та визнати за нею право власності на автомобіль марки ВАЗ 21061983 року випуску державний реєстраційний номер НОМЕР_1 VIN XTA210600D0816266, який належав ОСОБА_5 на праві власності на підставі свідоцтва на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого Нікопольським ВРЕР ОСОБА_6 України в Дніпропетровській області вартістю 19 424,83 грн. з присудженням грошової компенсації з ОСОБА_1 на користь її неповнолітнього сина ОСОБА_2 у розмірі 8212, 44 грн. посилаючись на наступні обставини.

З 02.12.2014 року до17.02.1996 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, який 02.12.2014 року помер. Після смерті чоловіка позивача ОСОБА_5 відкрилась спадщина на 14/58 часток житлового будинку №24 з надвірними спорудами, який розташований по вул. Кошевого в м. Покров Дніпропетровської області вартістю 31 577 грн.. та на автомобіль марки ВАЗ 2106, 1983 року випуску державний реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_3, який належав ОСОБА_5 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого Нікопольським ВРЕР ОСОБА_6 України в Дніпропетровській області, вартістю 19424,83 грн.. Вищевказані 14/58 частин житлового будинку з надвірними спорудами чоловік позивача успадкував після смерті свого рідного батька ОСОБА_7, який помер 05.06.2009 року, за заповітом. Після смерті ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 звернулися до приватного нотаріуса Орджонікідзевського нотаріального округу ОСОБА_8 з заявами про прийняття спадщини. 19.11.2009 року приватний нотаріус ОСОБА_8 здійснила реєстрацію у спадковій справі і Спадковому реєстрі за № 48468054. Однак чоловік позивача ОСОБА_9 до дня своєї смерті та його сестра ОСОБА_3М не зверталися до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, але кожен з них отримав право на 14/58 частин вказаного житлового будинку надвірними спорудами. Заповіту до своєї смерті чоловік позивача ОСОБА_9 не залишив. Позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті свого чоловіка у зв'язку з чим позивач була змушена звернутись до суду із даною позовною заявою.

17.11.2016 року позивач звернулась до суду із заявою згідно якої просить позовні вимоги щодо визнання за нею право власності на автомобіль марки ВАЗ 21061983 року випуску державний реєстраційний номер НОМЕР_1 VIN XTA210600D0816266, який належав ОСОБА_5 на праві власності на підставі свідоцтва на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого Нікопольським ВРЕР ОСОБА_6 України в Дніпропетровській області вартістю 19 424,83 грн. з присудженням грошової компенсації з ОСОБА_1 на користь її неповнолітнього сина ОСОБА_2 у розмірі 8212, 44 грн. не розглядати та залишити їх без розгляду.

Позивач у судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_10 у судове засідання з'явилась, проти задоволення позовних вимог не заперечувала та підтвердила той факт, що ОСОБА_1 за місцем реєстрації фактично не проживає протягом трьох років.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі.

Згідно оголошення, яке було подане та надруковане у випуску газети "Вісті Придніпров'я" від 06 жовтня 2016 року, був здійснений виклик відповідача - ОСОБА_1 до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у судове засідання з'явились та підтвердили, що відповідач ОСОБА_1 за адресою її місця реєстрації не проживає протягом тривалого часу. Крім того пояснили, що ОСОБА_5 не проживав спільно з матірю по провулку Знаменівському, 10 м. Покров а був за цією адресою лише зареєстрований а проживав фактично по вул. Кошового, 24 м. Покров.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що у період з 02.12.2014 року до 17.02.1996 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, який 02.12.2014 року помер. До реєстрації шлюбу з позивачем ОСОБА_5 мав прізвище "Чепинський". Від шлюбу позивача з ОСОБА_5 народились сини: ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після смерті чоловіка позивача ОСОБА_5 відкрилась спадщина на 14/58 часток житлового будинку №24 з надвірними спорудами, який розташований по вул. Кошевого, 24 в м. Покров Дніпропетровської області вартістю 31 577 грн.. Вищевказані 14/58 частин житлового будинку з надвірними спорудами чоловік позивача успадкував після смерті свого рідного батька ОСОБА_7, який помер 05.06.2009 року, які належали йому на підставі рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 30.03.2006 року. Державна реєстрація права власності була здійснена на ім'я ОСОБА_7. Вказаний житловий будинок з надвірними спорудами складається з двох частин, з яких 14/29 належали ОСОБА_7, а 15/29 частин житлового будинку зареєстровані на праві власності на імя ОСОБА_14. 13.05.2009 року батько чоловіка позивача ОСОБА_7 склав заповіт, відповідно до якого все своє майно він заповів у рівних частках своїм дітям: чоловіку позивача - ОСОБА_5 та донькі - ОСОБА_3.

Відпвідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Після смерті ОСОБА_7 - ОСОБА_5 та ОСОБА_3 звернулися до приватного нотаріуса Орджонікідзевського нотаріального округу ОСОБА_8 з заявами про прийняття спадщини. 19.11.2009 року приватний нотаріус ОСОБА_8 здійснила реєстрацію спадковій справі і Спадковому реєстрі за № 48468054., відповідно до якої спадкодавцем є ОСОБА_7.

Однак чоловік позивача ОСОБА_9 до дня своєї смерті та його сестра ОСОБА_3М не зверталися до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, але кожен з них отримав право на 14/58 частин вказаного житлового будинку надвірними спорудами. Заповіту до своєї смерті чоловік позивача ОСОБА_9 не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті чоловіка позивача є: двоє їхніх дітей - ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відмовився від спадщини на користь позивача , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач та рідна матір ОСОБА_9 - ОСОБА_4.

Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивач протягом передбаченого законом строку звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка. 29.05.2015 року приватний нотаріус Орджонікідзевського нотаріального округу ОСОБА_8 на підставі заяви позивача про прийняття спадщини відкрила спадкову справу за № 90/2015, а також здійснила її реєстрацію у Спадковому реєстрі за № 57508279.

Згідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Матір чоловіка позивача ОСОБА_4 не прийняла спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_5 На час смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_1 були зареєстровані за одним місцем проживання, а саме в житловому будинку № 10, провул. Знаменський в м. Покров Дніпропетровської області.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Але зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_1 не проживала постійно разом зі своїм сином ОСОБА_5, що підтверджено у судовому засіданні поясненнями позивача, відповідача ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, а також зважаючи на те що ОСОБА_1 не зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 пропустила строк прийняття спадщини та не прийняла її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Враховуючи вищевказані обставини справи суд, вважає, що докази у справі свідчать про законність вимог позивача, оскільки обставини про які вказано в позові знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи зокрема те, що позивач та її неповнолітній син є єдиними спадкоємцями першої черги на майно померлого ОСОБА_5, який в свою чергу прийняв у спадщину 14/58 частку житлового будинку №24 по вул. Кошевого в м. Покров Дніпропетровської області та те, що позивач позбавлена можливості отримати свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі після смерті чоловіка - ОСОБА_5, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи клопотання позивача про залишення судових витрат за ним, суд прийшов до висновку про залишення судових витрат за позивачем.

Керуючись ст. ст. 16, 1216, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та її неповнолітнім сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 за кожним окремо право власності на 14/116 частин житлового будинку №24 з надвірними спорудами по вул. Кошевого в м. Покров Дніпропетровської області загальною площею 34,2 кв. м. та житловою площею 18,9 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого 02.12.2014 року.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_15