Справа № 462/1068/16 Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С.Ю.
Провадження № 22-ц/783/4505/16 Доповідач в 2-й інстанції: Зверхановська Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 01 червня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 01 червня 2016 рокузакрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про виділення частки земельної ділянки в натурі.

Ухвалу суду оскаржила представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною. Вказує на те, що як вбачається з рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28.10.2013 року у справі №462/4845/13-ц, яке скасоване рішенням Апеляційного суду Львівської області від 17.03.2014 року, суд першої інстанції при розгляді даної справи вийшов за межі позовних вимог та всупереч цьому ухвалив рішення про визнання права власності, тобто суд помилково вирішив питання права власності, яке до цього уже було оформлене, а така вимога позивачем не ставилась. Зазначає, що в оскарженій ухвалі районний суд помилково ототожнив предмет та підстави позовної заяви з відносинами, які були вирішені рішенням Апеляційного суду Львівської області від 17.03.2016 року.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

За приписами ст.ст. 1, 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право».

Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміються визначені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Закриття провадження у справі в цілому, або в частині заявлених позовних вимог - це форма закінчення розгляду цивільної справи чи частини позовних вимог без винесення судового рішення у зв'язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи повністю або частково.

Районним судом встановлено, що у 2013 році ОСОБА_2 звернулася до Залізничного районного суду м. Львова із позовом про визначення часток земельної ділянки, в якому просила виділити частки земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 у відповідності до розміру часток у будинку за цією ж адресою, а саме ОСОБА_2 - 65/100 частки, ОСОБА_4 - 35/100 частки, та провести реальний розподіл земельної ділянки відповідно до вказаних часток.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 28.10.2013 року у цивільній справі №462/4845/13 позов ОСОБА_2 було задоволено, а рішенням Апеляційного суду Львівської області від 17.03.2014 року рішення суду першої інстанції від 28.10.2013р. скасовано, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Скасовуючи рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28.10.2013 року, Апеляційний суд Львівської області у мотивувальній частині свого рішення від 17.03.2014 року встановив і дійшов висновку, що у 1997 році при набутті по 1/2 частині будинку кожна із сторін набула право користування 1/2 частиною земельної ділянки, на якій такий був розташований та яка використовувалась для його обслуговування; подальше здійснення реконструкції з розширенням будинку та зміна часток сторін у такому не може бути підставою для зміни часток сторін у земельній ділянці, право на які виникло у сторін, під час набуття ними часток у будинку. Суд апеляційної інстанції висновки суду першої інстанції про те, що оскільки сторони є власниками 65/100 і 35/100 частин будинку, то відповідно їх частки у земельній ділянці призначеній для його обслуговування визначаються пропорційно частки у вартості будівлі, визнав безпідставними і такими, що здійснені всупереч дійсним обставинам справи та вимогам закону, відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про виділення часток земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 у відповідності до розміру часток сторін у будинку за цією ж адресою, а саме позивача 65/100.

Крім того, рішенням Апеляційного суду Львівської області від 19.11.2014 року у справі №462/1216/14-ц за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_4, за участю третіх осіб: ОСОБА_2, Львівської міської ради, Інспекції ДАБК у Львівській області, про демонтаж споруди встановлено, що між співвласниками земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, тобто між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, фактично встановлено порядок користування присадибною земельною ділянкою по 1/2 частині, який існує з 2001 року, ділянка розмежована огорожею.

Закриваючи провадження у справі, районний суд виходив з того, що рішеннями суду, які набрали законної сили, вже вирішено питання щодо матеріально-правової вимоги ОСОБА_2, яка заявлена у цій справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він дійшов до нього з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення заяви, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 314 ч.1 п.4, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 01 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: