справа №619/3496/16-ц
провадження №2/619/1879/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016року. Дергачівський районний суд Харківської області

у складі:

Головуючого: судді Кононихіної Н. Ю.

за участю секретаря судового засідання: Мєщан І. О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дергачі

Цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 селищної ради Дергачівського району Харківської області « про визнання права власності у порядку спадкування за законом» ,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася позивач ОСОБА_1 до ОСОБА_4 ,ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 селищної ради Дергачівського району Харківської області «про визнання права власності у порядку спадкування за законом». Із матеріалів позову вбачається, що 18.11.2015 померла ОСОБА_6, що постійно проживала та була зареєстрована у будинку в смт Солоницівка, вул. Жовтнева, 31 в Дергачівському районі Харківської області.

Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді 52/100 частин житлового будинку з господарчими спорудами за адресою: смт Солоницівка, вул. Жовтнева, 31 в Дергачівському районі Харківської області, що належав померлій на підставі договору купівлі-продажу від 11.11.1997 року, за реєстром № Н-5-318, який зареєстрований в Харківській товарній біржі та органах бюро технічної інвентаризації.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_6 стали: чоловік померлої ОСОБА_2, дочка померлої ОСОБА_3, дочка померлої ОСОБА_1. У встановлені законом строки із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса звернулася ОСОБА_7, якій було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, тому що відсутні документи про право власності померлої на спадкове майно. Інші спадкоємці на спадок не претендують.

ОСОБА_4, як співвласник будинку у частині 48/100 частин - також не проти оформлення спадкових прав позивачки після смерті її матері.

Але нотаріус склав відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги, прохала слухати справу у її відсутності.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 визнав позов у повному обсязі , сповіщений про дату,час та місце розгляду справи , в судове засідання не зявився , прохав слухати справу у його відсутності ,суд розглядає справу на тих доказах,які надані до судового засідання .

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 визнала позов у повному обсязі , сповіщена про дату,час та місце розгляду справи , в судове засідання не зявилася , прохала слухати справу у її відсутності ,суд розглядає справу на тих доказах,які надані до судового засідання .

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 визнала позов у повному обсязі , сповіщена про дату,час та місце розгляду справи , в судове засідання не зявилася , прохала слухати справу у її відсутності ,суд розглядає справу на тих доказах,які надані до судового засідання .

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 селищної ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не з'явився , сповіщений про час, дату та місце розгляду справи , тому суд слухає справу в його відсутність. Суд вирішує справу на тих доказах ,які надані у судовому засіданні.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає , що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

18.11.2015 померла ОСОБА_6, що постійно проживала та була зареєстрована у будинку в смт Солоницівка, вул. Жовтнева, 31 в Дергачівському районі Харківської області.

Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді 52/100 частин житлового будинку з господарчими спорудами за адресою: смт Солоницівка, вул. Жовтнева, 31 в Дергачівському районі Харківської області, що належав померлій на підставі договору купівлі-продажу від 11.11.1997 року, який зареєстрований Харківською товарною біржею за реєстром № Н-5-318, а затим в органах Бюро технічної інвентаризації 21.11.1991 року, за № 1685.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»№1952-ІV від 01.07.2004р. обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання.

Підставою для проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно відповідно до п. 10 додатку №1 до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Мін'юсту №7/5 від 07.02.2002р. є рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Цивільний кодекс 1963 року, який діяв на момент посвідчення договору купівлі-продажу у ч.1 ст.227 передбачав, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідченим, якщо хоча б однією із сторін є громадянин.

Відповідно до статті 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

З 01.01.2004 року нотаріальному посвідченню підлягають не лише договори купівлі-продажу, міни, дарування жилого будинку (як було передбачено статтями 227, 242, 244 Цивільного кодексу УРСР) у разі, якщо хоча б однією з сторін є громадянин, а усі договори купівлі-продажу нерухомого майна незалежно від того хто є стороною такого договору.

Відповідно до частини четвертої статті 656 Цивільного кодексу України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах , (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Договори, зареєстровані на біржі, не прирівнюються до нотаріально посвідчених, в звязку з чим необхідно дотримуватися законодавчо встановленої форми угод про відчуження нерухомого майна незалежно від місця, де ці угоди укладаються.

Таким чином, договори щодо придбання на біржових торгах обєктів нерухомого майна вимагають оформлення в письмовій формі та підлягають нотаріальному посвідченню

Згідно п. 35 Інструкції вiд 03.03.2004 року № 20/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» Нотаріуси посвідчують правочини, нотаріальне посвідчення яких передбачено законом, зокрема: договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування, пожертва, рента, довічне утримання (догляд), спадковий договір) нерухомого майна (статті 657, 715, 719, 729, 732, 745, 1304 )

Нотаріальне посвідчення договору може бути компенсоване рішенням суду. Це можливо згідно ст.. 220 ЦК України ( ст.. 57 ЦК України в редакції 1963 року ) за дотримання таких вимог, коли сторони домовились щодо усіх істотних умов договору ; така домовленість підтверджена письмовим доказом ; відбулося повне або часткове виконання договору; одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. У разі позитивного рішення суду наступне нотаріальне посвідчення договору не потребується, в такому випадку судове рішення має „компенсаторне значення.

Згідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Відповідно до ст. 210 ЦК України в її редакції 2004 року, діючої на час розгляду судом вказаного спору, правочин підлягає державній реєстрації у випадках, передбачених законом, є вчиненим з моменту державної реєстрації. Реєстрація договору на товарній біржі не може замінити його нотаріальне посвідчення.

При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що спірний будинок по вул. Жовтневій, 31 у смт Солоницівка Дергачівського району Харківської області належав покупцю ОСОБА_6, яка придбала будинок з біржових торгів на Харківській товарній біржі, а представлений у справі біржовий договір купівлі-продажу є дійсним.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 були: чоловік померлої ОСОБА_2, дочка померлої ОСОБА_3, дочка померлої ОСОБА_1. У встановлені законом строки із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса звернулася тільки ОСОБА_8, якій було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, тому що відсутні документи про право власності померлої на спадкове майно. Інші спадкоємці на спадок не претендують, до нотаріуса з приводу прийняття спадку після смерті спадкодавця не звернулися .

ОСОБА_4, як співвласник будинку у частині 48/100 частин - також не проти оформлення спадкових прав позивачки після смерті її матері.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Спадкова маса, після смерті матері ОСОБА_6 складається з 52/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими по вулиці Жовтнева,31 у смт Солоницівка Дергачівського району Харківської області.

Згідно технічного паспорту, виданого КП «БТІ ДРР« від 26.10.2013 року, а також договору купівлі-продажу від 11.11.1997 року, який зареєстрований Харківською товарною біржею за реєстром № Н-5-318, а затим в органах Бюро технічної інвентаризації 21.11.1991 року, за № 1685 52/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вулиці Жовтнева, 31 у смт Солоницівка Дергачівського району Харківської області, складається з житлового будинку «А-1» житловою площею 169,50 м.кв, загальною площею 279,10 м.кв., веранди «а», «а-2», тамбуру «а-3», літньої кухні «І,П» ,сарая «М,З», погріба « О,Б », гаражу «К,Н», убиральні «Ж», вигрібної ями «Ф», оглядної ями -«н1,т1,л», питної колонки «5,9 », колодязя « № 8,10 «, огорожі № 1-7,частини забору № 3, воріт № 4 , металевих воріт № 1 ,калитки № 2 , драбини «п1», що підтвердило КП «БТІ ДРР« наданням технічного паспорту на будинок.

Причому, в частині 48/100 частин спірний житловий будинок належить ОСОБА_9, яка у судовому засіданні погодилась із визнанням права власності на інші 52/100 частин спірного будинку за позивачем-спадкоємцем ОСОБА_1

Згідно ст.1261 ЦК України в першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця,його баба та дід як з боку матері так і з боку матері.

Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав -разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1270 ЦК України «Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.»

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»

п.1 : Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК УКраїни, якщо спадщинавідкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові івідносини регулюються цим Кодексом.

Тому суд задовольняє усі позовні вимоги .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.524-527,529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року,ст. ст. 1216-1218, 1220- 1223,1261,1262, 1268-1270 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» , ст.. 5,10,60,208,212-215 ЦПК України , суд ,

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно у вигляді 52/100 частин житлового будинку з господарчими спорудами,який складається з житлового будинку «А-1» житловою площею 169,50 м.кв, загальною площею 279,10 м.кв. , веранди «а», веранди «а-2», тамбуру «а-3»,літньої кухні «І,П» ,сараїв «М,З», погріба « О,Б », гаражу «К,Н», убиральні «Ж», вигрібної ями «Ф», оглядної ями -«н1,т1,л», питної колонки «5,9 », колодязя « № 8,10 « , огорожі № 1-7,частини забору № 3 , ворота № 4, металеві ворота № 1, калитка № 2, драбина «п1», розташовані за адресою : смт. Солоницівка, вул. Жовтнева, 31 у Дергачівському районі Харківської області .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через даний районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. Ю. Кононихіна