Дата документу 11.02.2016
Провадження № 2/334/709/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Добрєва М.В.

при секретарі Франчук Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, визнання договору про надання банківських послуг неукладеним,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з позовною заявою про захист прав споживачів, визнання договору про надання банківських послуг за заявою № 142821317 від 02.03.2010 року неукладеним, в якому зазначив, що ним, на стандартному бланку Комерційний банк «ПриватБанк» було заповнено заяву № 142821317 від 02.03.2010 року про намір оформлення кредитної картки на 3000 гривень.

У своєму позові позивач зазначає, що Пам'ятки, Умов і Правил надання банківських послуг, а також ОСОБА_2, які діяли на момент написання заяви № 142821317 від 02.03.2010 року він не підписував та ним вони не погоджувались, з графіком погашення заборгованості його не знайомили.

Грошей у сумі 3000 гривень чи 1000 гривень на його картковий рахунок ОСОБА_2 зараховано не було. Договорів на відкриття та обслуговування карткового рахунку він не укладав. Відповідно ніякого кредитного договору чи договору карткового рахунку без письмової форми не існує.

Зазначає, що кредитний договір є неукладеним, коли сторони в належній формі не досягли згоди щодо хоча б з однієї його істотної умови, передбаченої законодавством. Правила користування платіжною карткою та тарифи банку мають відповідати формі основного договору. Все це підтверджує про недійсність та не існування кредитних правовідносин.

Наведені вище обставини свідчать про те, що відповідач перед укладанням Договору навмисно ввів його в оману через свідомо не надану інформацію, яку повинен був надати перед укладанням правочинів для всебічного і повного ознайомлення з умовами кредитування, ціною, способами розрахунку, перевагами та недоліками існуючих на час укладання Договору схем кредитування та інше.

На підставі зазначеного, просить суд визнати договір про надання банківських послуг за заявою № 142821317 від 02.03.2010 року неукладеним.

Відповідач надав до суду заперечення до позову, в яких зазначивши, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02.03.2010 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) отримав кредит у розмірі 11500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

09.09.2015р. було ухвалено рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 334/3133/15-ц, пр.2/336/2758/2015, в якому встановлено факт укладання кредитного договору між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Крім того, ОСОБА_1 надав до суду письмову заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі. Вищезазначене рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 22.09.2015 р.

ОСОБА_2 під час розгляду справи в Шевченківському районному суді були надані докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність не виконаних кредитних зобов'язань клієнта, а саме:

-копія кредитного договору;

-розрахунок заборгованості;

-копія паспорта Відповідача, за яким був оформлений кредитний договір.

Суд оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст. 212 ЦПК України) та на підставі них прийшов до висновку, що ці докази є належними, більш того, Клієнт визнав підписання даного договору і визнав заборгованість, тому позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню

в повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

При оформленні кредиту заява на отримання кредиту, підписується повнолітньою, дієздатною особою (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання ч. 2 п.1 ст.30 ЦК України), яким підтверджується, що Позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами.

Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між ОСОБА_2 і клієнтом договору приєднання. Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо його зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися і інші засоби звязку, наприклад електронний. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «ПриватБанк», керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг (далі - Умови та Правила).

Тобто Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг ОСОБА_2, (п.п. 1.1.1.58, 1.1.1.59 Умов)

Позивачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.

У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, Відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку www.privatbank.ua; https://client-bank.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено що Відповідачу було надано для ознайомлення Умові та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднання.

Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобовязуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, ОСОБА_2 банку - Договорі банківського обслуговування в цілому.

Отже, враховуючи вищевикладене, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті ОСОБА_2 (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг.

Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та ОСОБА_2. Таким чином, між ОСОБА_2 та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, які задля придбання, припинення або зміни цивільних прав та обов'язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 ЦК України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заяви, Умови, Правила та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві.

На підставі поданої Заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті ОСОБА_2 (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг Позивачу було відкрито картковий рахунок №620449_(п.п. 1.1.1.90,2.1.1.11 Умов) ключем до карткового рухунку є пластикова Картка (п. 1.1.1.62 Умов) яку отримав Позивач та мобільний телефон який вказав Позивач (п. 1.1.1.15 та п. 1.1.1.16 Умов) в Заяві.

Картковий рахунок рахунок фізичної особи, до якого випущена Карта ( п.п. 1.1.1.90 Умов)та по якому відображаються фінансові операції за допомогою ключів.

За Допомогою встановлених ключів до карткового рахунку, Відповідачу надано можливість здійснювати Дистанційне обслуговування (п. 1.1.1.25 Умов комплекс інформаційних послуг по рахункам клієнта і здійснення операцій по рахунку на підставі дистанційних розпоряджень клієнта).

Таким чином Банк забезпечив Позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою Карти та фінансового телефону на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП пароль.

Тарифи - розмір винагороди за послуги ОСОБА_2; є невід'ємною частиною Договору. Перелік може змінюватись і доповнюватись, про що Власник картки повідомляється відповідно до Умов та Правил. Необхідно відзначити, що виконання Позичальником умов кредитного договору засвідчує її волю до настання відповідних правових наслідків передбачених кредитним договором. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 5років, Позичальник в Банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписання договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. Як доказ підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості може служити розрахунок заборгованості, виписка по рахунку.

ст. 526 ЦК України наголошує, що Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту

або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, на даний час, позивач належним чином свої зобов'язання за Кредитним Договором не виконав.

Також виносимо на розгляд клопотання про застосування строків позовної давності, адже Кредит укладений ще у 2010 році, а позов до ОСОБА_2 позивач подав лише у 2015 році. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Тобто з моменту підписання договору пройшло більше трьох років. Тобто позивач пропустив строки позовної давності.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснивши суду. Просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Поясним, що дійсно 09.09.2015 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя було ухвалене рішення про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором б/н від 02.03.2010 року.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував вказавши, що свою позицію виклав у запереченнях.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, та дослідивши надані сторонами докази суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Законом припускається можливість застосування судової форми захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виходячи зі змісту та розуміння цієї норми Закону слід розуміти , що при тому існувало порушення цього права. Представник позивача у судовому засіданні намагався довести суду, що саме діями відповідача було порушені його права та інтереси.

По встановленим ЦПК України нормам ( ст..60 ЦПК України), кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставах свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 ЦПК України.

Згідно ч.3 ст..61 ЦПК України підставами звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст..58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них , що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.09.2015 року № 334/3133/15-ц було встановлено, що Судом встановлено, що 02.03.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №б/н, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 11500,00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту, що відповідає строку дії картки, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором.

Свої зобов'язання за Кредитним договором Банк виконав у повному обсязі, що підтверджується наявними у справі доказами.

Враховуючи ту обставину, що відповідач порушив вимоги умов Кредитного договору, а саме: станом на 31.03.2015 року утворилась заборгованість 23027,23 грн., яка складається з - заборгованості за кредитом в сумі 9376,17 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 10739,79 грн., заборгованості за пенею та комісією за користування кредитом в сумі 1338,54 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в сумі 1072,73 грн., у зв'язку із чим, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 23027,23 грн. за кредитним договором №б/н від 02.03.2010 року, яка підлягає стягненню.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, Шевченківський районний суд м.Запоріжжя прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідач, згідно письмової заяви заявлений позов визнає в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі.

Відповідно, факти які встановлені раніше рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.09.2015 року № 334/3133/15-ц повторному доказуванню не підлягають.

У зв'язку з цим, обставини, на які позивач посилається в своєму позові, не відповідають дійсності. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що заявлені позивачем позовні вимоги не ґрунтуються на законі, а тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст..ст. 10,11,58,60,61,64,212,213 ЦПК України, ст..13,14,15,16 ЦК України суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, визнання договору про надання банківських послуг неукладеним відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Добрєв М. В.