Провадження №2/761/1282/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 січня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Маліновської В.М.

при секретарі Лазоришинець К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної наукової установи «Центр світової економіки та міжнародних відносин Національної академії наук України» в особі ліквідаційної комісії про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2015 року ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Голови ліквідаційної комісії Державної наукової установи «Центр світової економіки та міжнародних відносин Національної академії наук України» про зобов'язання вчинити дії (а.с.2-3).

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви (а.с.25-26) ухвалою суду від 02.09.2015р. відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної наукової установи «Центр світової економіки та міжнародних відносин Національної академії наук України» в особі ліквідаційної комісії про зобов'язання вчинити дії, та призначено до розгляду у судовому засіданні (а.с.40).

Свої позовні вимоги Позивач обгрунтовує тим, що відповідно до постанови Президії Національної академії наук України «Про впорядкування мережі наукових установ Національної академії наук України» № 165 від 02.07.2014р. прийнято рішення про припинення діяльності Державної наукової установи «Центр світової економіки та міжнародних відносин Національної академії наук України» шляхом ліквідації та утворено ліквідаційну комісію під головуванням ОСОБА_2. Разом з тим, головою ліквідаційної комісії не визначено порядок подальших дій ліквідаційної комісії стосовно найманих працівників Центру, порядку їх звільнення, виплати належної їм заробітної плати, оформлення трудових книжок тощо, а також взаємодії з органом, який представляє інтереси найманих працівників, чим було порушено права Позивача, як працівника Державної наукової установи «Центр світової економіки та міжнародних відносин Національної академії наук України», оскільки з 02.04.2014р. по теперішній час Позивач знаходиться в трудових відносинах з зазначеною установою на посаді заступника директора з наукової роботи і до цього часу він не звільнений у відповідності до чинного законодавства, з липня 2014 року не виплачується заробітна плата Позивача. Про свідомі протиправні дії відповідача свідчить також той факт, що ліквідаційна комісія відмовилась від прийняття від відповідальних працівників ліквідованої установи кадрових, фінансових, бухгалтерських, організаційних документів, а також прийняття фіктивного проміжного ліквідаційного балансу Центру без врахування існуючої кредиторської заборгованості по заробітній платі тощо. Окрім того, Відповідачем для звільнення Позивача на підставі п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України не було ознайомлено Позивача під розписку із наказом про звільнення, завчасно не повідомлено про майбутнє звільнення, для звільнення Позивача не повідомлено виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої він є, Відповідачем не направлено до Державної служби зайнятості звіт про заплановане вивільнення Позивача, як працівника не пізніше ніж за 2 місяці до звільнення. Таким чином, Відповідач, не зважаючи на наявність чіткої законодавчо встановленої процедури ліквідації підприємства, відповідач всіляко ухиляється від виконання своїх службових обов'язків та свідомо їх не виконує на протязі більше року. Враховуючи викладене з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 11.12.2015р. (а.с.66) Позивач просив: - визнати бездіяльність та дії відповідача щодо ліквідації Державної наукової установи «Центр світової економіки та міжнародних відносин Національної академії наук України» неправомірними; - зобов'язати відповідача протягом трьох календарних днів з дня вступу в законну силу рішення суду у даній справі звільнити позивача з займаної посади згідно чинного законодавства з виплатою належної йому заробітної плати з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року; - судові витрати покласти на Відповідача.

Відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву (а.с.72-81), в яких зазначив, що на момент призначення ліквідаційної комісії Позивач позиціонував себе в.о. директора Центру та заступником директора з наукової роботи, однак на підтвердження призначення (обрання) на посаду в.о. директора чи то заступника директора з наукової роботи Позивач жодних документів ліквідаційній комісії так і не надав. Голова ліквідаційної комісії неодноразово звертався, як усно так і письмово до Позивача стосовно участі в засіданнях ліквідаційної комісії, передачі ліквідаційній комісії печатки, статутних та інших документів Центру, однак, не зважаючи на обізнаність про перебування Центру в процесі ліквідації, призначення ліквідаційної комісії та переходу до неї повноважень по управлінню справами Центру, Позивач привласнив та утримував печатку, статутні та інші документи Центри. При цьому, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2014р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.02.2015р., задоволено позов ліквідаційної комісії, зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкод ліквідаційній комісії та передати ліквідаційній комісії документи, пов'язані з діяльністю Центру. Проте, на даний час зазначене рішення Шевченківського районного суду м. Києва Позивачем так і не виконано, документи, пов'язані з діяльністю Центру ліквідаційній комісії не передані. Водночас, з метою затягування процедури ліквідації голова профкому звертався до судових органів з позовами про визнання недійсною постанови Президії НАН України № 165 від 02.07.2014р. щодо ліквідації Центру, проте рішенням Господарського суду м. Києва від 08.10.2014р. у справі № 910/14629/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2014р., у позові профспілки Центру про визнання протиправною та скасування постанови відмовлено повністю з мотивів відповідності постанови вимогам законодавства, прийняття її компетентним органом та відсутністю порушеного права позивача. Окрім того, ліквідаційною комісією з метою повідомлення про припинення діяльності Центру та подальше вивільнення працівників, на дошках оголошень Центру неодноразово розміщувались оголошення та запрошення на участь у загальних зборах. Проте, не дивлячись, на всі вжиті заходи щодо дотримання чинного законодавства та недопущення порушення законних прав працівників Центру, до теперішнього часу ліквідаційній комісії не передані жодні документи Центру, тому ліквідаційна комісія позбавлена можливості здійснювати будь-які нарахування та виплату заробітної плати без перевірки дійсності тверджень громадян про перебування в трудових відносинах з Центром. Окрім того, Позивач не конкретизує які саме дії чи бездіяльність Відповідача в процесі здійснення процедури ліквідації підлягає визнанню неправомірними. Водночас, Відповідач зазначив, що чинне законодавство не встановлює строку, протягом якого ліквідаційна комісія зобов'язана здійснити вивільнення працівників юридичної особи, що припиняється, водночас Позивач із заявою про звільнення за власним бажанням до Відповідача не звертався, а тому відсутні порушення права Позивача з боку Відповідача, тому воно не підлягає судовому захисту і підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

В судовому засіданні Позивач підтримав позов з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог та просив їх задовольнити в повному обсязі, пояснив суду, що з заявою про звільнення до Відповідача не звертався, оригінал трудової книжки знаходиться у нього, проте рішенням Апеляційного суду м. Києва від 02.12.2015р встановлено факт того, що Позивач працював у Центрі та отримував відповідну заробітну плату, його звільнено не було, проте Позивачу не надавали доступу до робочого місця, з липня 2014 року Відповідач не виплачував заробітної плати.

Представник Відповідача - Тертичний Ю.І. проти позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні, з підстав зазначених у запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Згідно ст. 3 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» НАН України здійснює повноваження з управління об'єктами майнового комплексу НАН України, забезпечує реалізацію прав держави як власника цих об'єктів, пов'язаних з ефективним їх використанням у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб і наділена виключним правом приймати рішення про створення, реорганізацію, ліквідацію організацій, що перебувають в її віданні.

Так, постановою Президії НАН України від 29.01.2014 р. №1 «Про створення Державної наукової установи «Центр світової економіки та міжнародних відносин Національної академії наук України» в межах компетенції, затвердженої у статуті НАН України, було створено установу відповідача (а.с.82).

Згідно ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2014 р. №65 «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету» пунктом 8 додатку до якої серед заходів щодо економного та раціонального використання державних коштів, передбачених для утримання органів державної влади та інших державних органів, утворених органами державної влади підприємств, установ та організацій, які використовують кошти державного бюджету, визначено проведення інвентаризації прийнятих протягом 2009 - 2014 років рішень стосовно утворення бюджетних установ з визначенням доцільності їх подальшої діяльності.

У зв'язку з цим постановою Президії НАН України від 02.07.2014 р. №165 «Про впорядкування мережі наукових установ Національної академії наук України» прийнято рішення щодо припинення діяльності Державної наукової установи «Центр світової економіки та міжнародних відносин Національної академії наук України» шляхом ліквідації та утворення ліквідаційної комісії на чолі з ОСОБА_2 (а.с.4-5, 83-84).

При цьому, рішенням господарського суду м. Києва від 08.10.2014 р. у справі №910/14629/14 за позовом Первинної профспілкової організації Державної наукової установи «Центр світової економіки та міжнародних відносин Національної академії наук України» до Національної академії наук України, Державної наукової установи «Центр світової економіки та міжнародних відносин Національної академії наук України» (а.с.125-125-136), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 р. (а.с.137-141), підтверджено правомірність прийняття постанови Президії НАН України від 02.07.2014 р. №165.

10.07.2014 р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців було внесено відомості про прийняте рішення щодо припинення ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» та складу ліквідаційної комісії (а.с.6).

У відповідності до ч. 4 ст. 105 ЦК України до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Відповідно до наказу №01/л від 14.07.2014 р. голова ліквідаційної комісії ОСОБА_2 приступив до виконання своїх обов'язків і цього ж дня відбулось засідання ліквідаційної комісії (а.с.86).

За ч.ч.1-4, 6-14 ст. 111 ЦК України з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) заявляє вимоги та позови про стягнення заборгованості з боржників юридичної особи.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана повідомити учасників юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, про її участь в інших юридичних особах та/або надати відомості про створені нею господарські товариства, дочірні підприємства.

Під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред'явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявляє та вживає заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб.

У випадках, установлених законом, ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує проведення незалежної оцінки майна юридичної особи, що припиняється.

Ліцензії, документи дозвільного характеру та інші документи, а також печатки та штампи, які підлягають поверненню органам державної влади, органам місцевого самоврядування, повертаються їм ліквідаційною комісією (ліквідатором).

Для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу.

У разі недостатності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) організовує реалізацію майна юридичної особи.

До затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає ліквідаційний баланс, забезпечує його затвердження учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, та забезпечує подання органам доходів і зборів.

Майно юридичної особи, що залишилося після задоволення вимог кредиторів (у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування), передається учасникам юридичної особи, якщо інше не встановлено установчими документами юридичної особи або законом.

Документи, що підлягають обов'язковому зберіганню, передаються в установленому законодавством порядку відповідним архівним установам.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує подання державному реєстраторові документів, передбачених законом для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в установлений законом строк.

Згідно наказу голови ліквідаційної комісії №02/л від 14.07.2014 р. т.в.о. директора ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» ОСОБА_1 (він же заступник директора з наукової роботи) доручено у термін до 16.07.2014р. передати голові ліквідаційної комісії установчі та інші документи, а також печатку установи (а.с.87).

Судом встановлено, що голова ліквідаційної комісії неодноразово звертався, у т.ч. письмово до ОСОБА_1 стосовно участі в засіданнях ліквідаційної комісії, передачі ліквідаційній комісії печатки, статутних та інших документів установи (а.с.88-92). Окрім того, постановою Президії Національної академії наук України від 10.09.2014р. № 196 «Про забезпечення роботи ліквідаційної комісії Державної наукової установи «Центр світової економіки та міжнародних відносин Національної академії наук України» зокрема заступника директора з наукової роботи ОСОБА_1 зобов'язано до 18.09.2014р. передати за актом ліквідаційної комісії печатки та офіційні документи Центру: статут та правовстановлювальні документи на майно й земельну ділянку, бухгалтерські документи, штатний розпис, трудові книжки та особові справи працівників Центру, інші документи, які стосуються діяльності Центру (а.с.113).

Разом з тим, зважаючи на відмову адміністрації ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» передати ліквідаційній комісії печатку установи, з метою належного та своєчасного здійснення необхідних дій на виконання Постанови Президії НАН України від 02.07.2014р. № 165, наказом голови ліквідаційної комісії № 04/л від 31.07.2014р. вирішено виготовити печатку ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» нового зразка із зазначенням найменування установи, коду ЄДРПОУ та відміткою «ліквідаційна комісія» (а.с.176).

Водночас, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2014 р. у справі № 761/24363/14-ц за позовом Державної наукової установи «Центр світової економіки та міжнародних відносин Національної академії наук України" в особі ліквідаційної комісії до ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії (а.с.117), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.02.2015 р. (а.с.184) задоволено позовні вимоги ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» та зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ліквідаційній комісії ДНУ «ЦСЕМВ НАН України»; передати голові ліквідаційної комісії ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» ОСОБА_2 всі документи, матеріальні цінності та інше майно, належне ДНУ «ЦСЕМВ НАН України».

Водночас, станом на час розгляду даної справи ліквідаційній комісії документація та матеріальні цінності ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» не передано, що не заперечувалось сторонами, і підтверджується інформацією про виконавче провадження від 19.01.2016р., згідно якої виконавче провадження по виконанню рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2014р. про зобов'язання ОСОБА_1 зокрема передати голові ліквідаційної комісії ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» ОСОБА_2 всі документи, матеріальні цінності та інше майно, належне ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» є закінченим - виконавчий документ повернений без виконання у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 75, оскільки виконати рішення без участі боржника неможливо (а.с.185-186).

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 49-4 КЗпП України ліквідація, реорганізація підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, можуть здійснюватися тільки після завчасного надання професійним спілкам інформації з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення. Власник або уповноважений ним орган не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення проводить консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення.

Професійні спілки мають право вносити пропозиції відповідним органам про перенесення строків або тимчасове припинення чи відміну заходів, пов'язаних з вивільненням працівників.

З метою дотримання норм трудового законодавства, зважаючи на блокування роботи ліквідаційної комісії шляхом обмеження у доступі до документації установи, голова ліквідаційної комісії звертався до первинної профспілкової організації ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» в особі голови профкому ОСОБА_4 з пропозицією подати голові ліквідаційній комісії письмові пропозиції щодо заходів, пов'язаних з наступним вивільненням працівників, взяти участь у засіданні ліквідаційної комісії з метою проведення консультацій стосовно наступного вивільнення працівників Центру та пом'якшення несприятливих наслідків такого заходу, організувати збори трудового колективу, надання списку працівників установи, які є членами профспілки тощо (листи: вих. №04/л від 17.07.2014, вих №08/л від 25.07.2014) (ас.118-119). Натомість, оскільки голова профкому заперечував правомірність дій ліквідаційної комісії, у відповіді вих. № 07 від 28.07.2014р. на зазначений вище лист за вих. №04/л від 17.07.2014, він письмово відмовився приймати участь в засіданнях будь-яких робочих органів, що створені та здійснюють діяльність, на його думку, в порушення вимог законодавства (а.с.120-124).

Матеріалами справи підтверджується, що в ході вирішення питання щодо здійснення ліквідаційної процедури, у т.ч. прийняття рішень стосовно працівників установи, з огляду на відсутність у ліквідаційної комісії будь-яких документів поточної діяльності, голова комісії звертався із письмовими запитами: до правоохоронних органів (щодо ігнорування заступником директора з наукової роботи ОСОБА_1 вимог накази про передачу документації та матеріальних цінностей) (а.с.96-103, 157-160, 180-183) в зв'язку з чим по даним фактам розпочато відповідні досудові розслідування (а.с.104-109); територіальної державної інспекції з питань праці у м. Києві (щодо сприяння у дотриманні норм трудового законодавства) (а.с.147-148); Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві (щодо витребування копій звітів про суми нарахованої заробітної плати працівникам ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» (а.с.149-150, 151-152); Державної фінансової інспекції у м. Києві (щодо проведення ревізії фінансово-господарської діяльності установи) (а.с.153); Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва (щодо сум нарахованої заробітної плати працівникам установи) (а.с.154-155), Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації (щодо надання копій документів, що підтверджують наявність заборгованості Центру з виплати заробітної плати працівникам) (а.с.156).

Проте, вказані звернення не призвели до вирішення зазначеної конфліктної ситуації, так, листом №Б-2281 від 08.09.2014 р. Територіальна державна інспекція з питань праці у м. Києві повідомила, що не наділена повноваженнями вирішувати зазначені у зверненні питання і запропонувала звернутись до правоохоронних органів та до суду (а.с.161); листом №26-16-14-14/11865 від 12.09.2014 р. Державна фінансова інспекція у м. Києві повідомила, що на даний час неможливо провести контрольний захід Центру (а.с.162); листом №24289/10/26-59-17-05 від 30.09.2014 р. Державна податкова інспекція у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві відмовила у наданні запитуваних документів (інформації), зважаючи на їх відсутність (ас.163); листом №10952/10/26-15-22-03-10 від 27.10.2014 р. Головне управління Міндоходів у м. Києві повідомило про відсутність підстав для здійснення перевірки Центру (а.с.165); листом № 17014/05 від 22.10.2014р. Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва відмовило у наданні запитуваних документів (інформації), зважаючи на те, що така інформація може надаватись при особистому зверненні застрахованої особи, маючи при собі паспорт та реєстраційний номер облікової картки платника податків або фізичній чи юридичній особі при наявності дозволу (доручення) від застрахованої особи (а.с.164).

Також, за час розгляду справи Відповідачем надавалися суду докази розміщення в приміщенні, яке займає ДНУ «ЦСЕМВ НАН України», оголошень співробітникам установи з метою повідомлення про утворення ліквідаційної комісії, контактних номерів телефонів членів комісії, та запрошення на участь у загальних зборах працівників, що призначалися на 28.08.2014 р., на 18.09.2014 р. (а.с.142-146, 187-205).

Окрім того, наказом голови ліквідаційної комісії ОСОБА_2 від 14.08.2014р. № 06/л «Про попередження щодо запланованого звільнення» вирішено здійснити попередження всіх працівників Державної наукової установи «Центр світової економіки та міжнародних відносин Національної академії наук України» шляхом вручення працівникам персональних попереджень про наступне звільнення у зв'язку з ліквідацією Центру (п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України) після закінчення 2-х місячного строку з моменту такого попередження (а.с.167).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.10 ЦПК України).

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ліквідаційною комісією були вжиті всі можливі заходи щодо дотримання вимог чинного законодавства при здійсненні процедури ліквідації та недопущення зокрема порушення законних прав працівників Центру, разом з тим доказів на вжиття з боку Позивача чи інших осіб дій щодо виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва віл 21.10.2014р., залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.02.2015р., щодо передачі голові ліквідаційної комісії Відповідача ОСОБА_2 відповідної документації та матеріальних цінностей ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» Позивачем не надано та в судовому засіданні не здобуто, а відтак вимоги щодо визнання неправомірними бездіяльності та дій відповідача щодо ліквідації Державної наукової установи «Центр світової економіки та міжнародних відносин Національної академії наук України» не підтверджено жодними належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.58-59 ЦПК України, а відтак задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача звільнити Позивача з займаної посади згідно чинного законодавства з виплатою належної йому заробітної плати з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо закриття відокремлених підрозділів юридичної особи (філій, представництв) та відповідно до законодавства про працю здійснює звільнення працівників юридичної особи, що припиняється. При цьому вивільнення здійснюється на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України в установленому ст. 49-2 КЗпП України порядку з дотриманням прав та гарантій працівників.

Разом з тим, чинне законодавство не встановлює строку, протягом якого ліквідаційна комісія зобов'язана здійснити вивільнення працівників юридичної особи, що припиняється.

Водночас, згідно ст. 38 КЗпП України визначено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

За ст. 39 КЗпП України строковий трудовий договір (пункти 2 і 3 статті 23) підлягає розірванню достроково на вимогу працівника в разі його хвороби або інвалідності, які перешкоджають виконанню роботи за договором, порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного або трудового договору та у випадках, передбачених частиною першою статті 38 цього Кодексу.

Окрім того п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України визначено, що трудовий договір може бути припинений зокрема за угодою сторін.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Проте, як встановлено у судовому засіданні, що не заперечувалось Позивачем, останній у встановленому законодавством порядку заяви про звільнення за власним бажанням чи з будь-яких інших підстав голові ліквідаційної комісії не подавав.

Водночас, Позивачем не надано суду доказів на підтвердження розміру нарахованої та не виплаченої Відповідачем заробітної плати за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р., кількості робочих днів за відповідний період та суми заробітної плати, яка враховується при обчисленні зазначеної заборгованості, не надано суду відповідного розрахунку, а відтак, зважаючи на неподання Позивачем в установленому законодавством поряду заяви про звільнення та не встановлення чітких строків вивільнення працівників юридичної особи, що ліквідується, позовні вимоги в частині встановлення зобов'язання Відповідача щодо звільнення Позивача з займаної посади з виплатою належної йому заробітної плати з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року не підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд зауважує, що Позивач не позбавлений права на звернення до суду у спосіб, визначений ст. 16 ЦК України, з позовом про стягнення з Відповідача суми нарахованої та невиплаченої заробітної плати за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених Позивачем вимог, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, а саме неправомірності бездіяльності та дій відповідача в процесі ліквідації Державної наукової установи «Центр світової економіки та міжнародних відносин Національної академії наук України» та підстав для звільнення позивача з займаної ним посади з виплатою належної йому заробітної плати за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах та спростовуються матеріалами справи, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 104, 105, 111 ЦК України, ст.ст. 36, 38, 39, 49-4, 116 КЗпП України, ст.ст. 10, 60, 212 - 215, 222, 223, 292, 293, 294, 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Державної наукової установи «Центр світової економіки та міжнародних відносин Національної академії наук України» в особі ліквідаційної комісії про зобов'язання вчинити дії, - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м.Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасували, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя