Справа № 195/557/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2016 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Горват Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади с.Новокиївка Томаківського району в особі Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача територіальної громади с.Новокиївка Томаківського району в особі Новокиївської сільської ради Томаківського району про визнання за нею права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, після смерті рідного брата ОСОБА_2, який помер 31.10.2015 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті брата ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4,720 га, розташованої на території Новокиївської сільської ради Томаківського району.

За життя, 06.10.2015 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким на випадок своєї смерті заповів йому вищевказану земельну ділянку.

Позивач зазначає, що у встановлений законом шестимісячний строк вона звернулася до Марганецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, після смерті ОСОБА_2, інших спадкоємців ОСОБА_2 немає.

Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті ОСОБА_2 державний нотаріус Марганецької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 їй відмовила, мотивуючи відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку.

Пунктом 35 Порядку державної реєстрації прав на нерухому майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 передбачено, що під час проведення державної реєстрації речових прав заінтересованою особою є власник, інший право набувач або сторона правочину, відповідно до якого виникли речові права.

Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (п.4.15, п.4.18) видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, але подав до суду також заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, при цьому в заяві зазначено, що проти даного позову заперечень не має.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини, а саме: свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 серії І-КИ за № 663050, виданим виконкомом Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, з якого вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 дійсно помер 31.10.2015 року; заповітом зареєстрованим в реєстрі за № 100 від 06.10.2015 року,посвідченого головою виконавчого комітету Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області ОСОБА_4, з якого вбачається, що ОСОБА_2 заповідав на випадок своєї смерті позивачу ОСОБА_1 земельну ділянку площею 4,720 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовану на території Новокиївської сільської ради Томаківського району; копією Державного акта серії ІІІ-ДП № 118565, з якого вбачається, що власником спірної земельної ділянки площею 4,720 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Новокиївської сільської ради Томаківського району дійсно являвся ОСОБА_2

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, постановленої 12 травня 2016 року державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори суд вбачає, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2, так як відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане нерухоме майно.

З повідомлення Марганецької державної нотаріальної контори від 01.06.2016 р. за вих. № 771/01-16 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 була заведена спадкова справа № 58/2016, копію якою направлено на адресу суду.

З копії спадкової справи суд вбачає, що до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2, окрім позивача ОСОБА_1 інші спадкоємці не зверталися. З довідки виданої виконкомом Новокиївської сільської ради Томаківського району від 09.03.2016 р., яка додана до спадкової справи, суд вбачає, що ОСОБА_2 до дня смерті 31.10.2015 року був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та на день смерті разом з ним проживала і була зареєстрована ОСОБА_1

З інформаційної довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13.05.2016 р. вих. № К-329/0-331/6-16, виданої відділом Держгеокадастру у Томаківському районі суд вбачає, що грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2016 р. складає 116936,36 грн.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку. Відповідно до вимог глави 10 пункту 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначене нерухоме майно, так як відсутній правовстановлюючий документ щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Виходячи із наведеного, враховуючи ту обставину, що ніхто, крім позивача не претендує на спадщину після смерті ОСОБА_2, а письмові докази свідчать про те, що саме останній являвся власником зазначеного нерухомого майна, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. Тобто позивач має право на отримання спадщини за заповітом навіть при тих обставинах, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи, що позивач не просить відшкодувати їй судові витрати, а просить сплачений судовий збір віднести на користь держави, тому суд вважає можливим звільнити відповідача від відшкодування витрат та залишити сплачений судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 7, 15, 60,88, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1218, 1220, 1233, 1234, 1247, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади с.Новокиївка Томаківського району в особі Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_2, померлого 31 жовтня 2015 року, право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 4,720 га, яка розташована на землях Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області та належала ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДП № 118565 від 26 квітня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 1467.

Сплачений по справі судовий збір в сумі 1169,36 грн. залишити в дохід держави звільнивши від відшкодування таких витрат Новокиївську сільську раду Томаківського району Дніпропетровської області Дніпропетровської області.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд.

Суддя: ОСОБА_5