АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.

суддів: Височанської Н.К., Владичана А.І.,

секретар Костюк Л.С.,

за участю представника апелянта ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 жовтня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 180 149,55 грн. Посилалось на те, що 24.01.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 укладено договір про видачу та використання кредитних карток ВАТ «Універсал Банк» №VG1799, згідно умов якого банк надав ОСОБА_2 картку VISA Gold та відкрив кредитну лінію з максимальним лімітом користування 100 000 грн. зі встановленою процентною ставкою 22,15% річних за користування кредитом. Оскільки відповідач належним чином умов договору не виконував, за ним станом на 29.02.2016 року утворилась заборгованість, яка складається із 100 072,71 грн. по тілу кредиту, 76 289,78 грн. по відсоткам, 3 787,06 грн. плати, які просили стягнути.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 жовтня 2016 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Універсал Банк» просить вищезазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги в повному обсязі. Вважає, що рішення суду є незаконним з огляду на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ухвалене без встановлення обставин та наданням їм юридичної оцінки, що має значення для правильного вирішення справи. Обґрунтовує вимоги тим, що щомісячно клієнту направлялися відомості про рух коштів за його рахунком, повідомлялось про збільшення відсоткової ставки по процентам до 30% річних, що за умовами договору ним не було оскаржено, отже визнано та прийнято до виконання.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить її відхилити, а рішення залишити без змін. Зазначає, що відповідно до умов договору належним чином користувався кредитною лінією та сплачував обумовлені ним кошти за її використання, а повідомлень про збільшення відсоткової ставки та розрахунку заборгованості від банку не отримував.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

На підставі ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В силу абз. 1 ч.1 ст. 60 ЦПК України та ч. 3 цієї норми кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд керується ст.303 ЦПК України та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Так, згідно наданих письмових доказів (а.с.4-17) встановлено, що 24.01.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 укладено Договір про видачу та використання кредитних карток ВАТ «Універсал Банк» №VG1799 із обумовленим в анкеті-заяві кредитним лімітом 100 000 грн. Останнім була отримана карта VISA Gold за балансовим номером рахунку НОМЕР_1 із процентною ставкою такого типу карти 22,15% та іншими умовами користування лімітом, визначеного додатком №1 до Договору.

За умовами Договору, крім іншого, п.10.1 було передбачено щомісячне пересилання держателю карти поштою рахунку, який включає також інформацію про здійснення всіх транзакцій по картці із залишком заборгованості.

Згідно п.13.2 Договору Банк може змінити процентну ставку при зміні дисконтної ставки НБУ або в інших випадках на розсуд Банку із обов'язковим повідомлення про це в силу п.13.3 протягом семи днів після зміни.

Порядок відмови від такої зміни відбувається у визначеному сторонами п.22 цього Договору порядку, а саме якщо держатель карти не висловив Банку жодних заперечень протягом тридцяти днів після отримання повідомлення Банку або використав картку чи здійснив часткову чи повну оплату щомісячного рахунку після повідомлення банку, і це буде свідчити про прийняття ним відповідної зміни до Договору.

Таким чином, сторони погодили право Банку на зміну процентної ставки на розсуд Банку, початок дії якої пов'язаний з направленням протягом семи днів відповідного рішення банку держателю карти та відсутності з його боку протягом тридцяти днів з часу отримання такого повідомлення будь-яких заперечень або вчинення дій, що свідчать про прийняття змін до умов Договору.

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України обов'язком позичальника за кредитним договором є, зокрема, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст. ст. 629, 638 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Встановивши вірно вказані обставини та норми матеріального права, що їх регулюють, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутності належних доказів, які є необхідною передумовою на збільшення процентної ставки або проведення розрахунку відповідно до неї.

Так, до матеріалів позовної заяви не надано доказів направлення та отримання ОСОБА_2 рішень банку про збільшення процентної ставки з обумовлених 22,15 % річних на 30%, отже не доведено дотримання умов договору з боку Банку на підняття ставки в односторонньому порядку з 05.06.2008 року, як про це зазначено в розрахунку.

Крім того, до позовної заяви додана вимога Банку від 23.10.2014 року про наявність строкової заборгованості за кредитом в сумі 15 577,83 грн., 5 429,20 грн. по відсоткам та 496,15 грн. штрафних санкцій, яка держателем карти не була отримана у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Про те, п.22 Договору пов'язує набуття чинності змін до нього не з часу направлення повідомлення, а з часу його отримання, доказів про що в матеріалах відсутні.

Також, жодних доказів виконання з боку Банку умов п.10.1 Договору щодо направлення ОСОБА_2 розрахунків із інформацією щодо руху коштів та наявної заборгованості матеріали справи не містять.

Як вбачається з наданого суду розрахунку (а.с.19-21), при використанні ліміті у 100 000 грн. ОСОБА_4 за його користування було сплачено банку 130 978,96 грн. відсотків та 12 438,34 грн. плат.

Суд першої інстанції на виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України сприяв позивачу у повному та всебічному з'ясуванні обставин справи, а саме пропонував надати докази на підтвердження отримання відповідачем рішень банку про збільшення відсоткової ставки та розрахунків боргу без збільшеної відсоткової ставки, на що представник повідомив про відсутність такої можливості, отже враховуючи диспозитивність цивільного процесу розпорядився своїми правами на власний розсуд.

Колегія суддів апеляційного суду Чернівецької області в свою чергу також роз'яснила представнику позивача обов'язок доведення отримання відповідачем повідомлення про збільшення відсоткової ставки, щомісячних розрахунків використання ліміту та наявної поточної заборгованості, розмір заборгованості у боржника за договором за обумовленою відсотковою ставкою, що передбачено ч.3 ст.10 ЦПК України, а також про розпорядження своїми правами на власний розсуд, що передбачено ч.2 ст.11 ЦПК України, про те представник позивача відмовився від такого права у зв'язку з відсутністю таких доказів та можливості проведення іншого розрахунку.

Проведення такого розрахунку із врахування обумовленої договором відсоткової ставки розміром 22,15% потребує спеціальних програм або знань, через що на пропозицію суду визначитись із проведенням бухгалтерської експертизи та наслідки відмови від цього також було роз'яснено та зрозуміло представнику позивача.

Таким чином, доводи апеляційної скарги та висновки суду першої інстанції по оціненим доказам не спростовують правильність ухваленого судового рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 жовтня 2016 року підлягає залишенню без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» відхилити.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді