Номер провадження: 22-ц/785/5092/16
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В. І.
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого - Сватаненка В.І.

суддів - Артеменка І.А., Черевка П.М.,

за участю секретаря - Сідлецької Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_2 - «Про забезпечення доказів до подання позовної заяви», за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 9 квітня 2015 року про забезпечення доказів, -

ВСТАНОВИЛА:

07.04.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів шляхом витребування документів до пред'явлення позову, по якій просив забезпечити докази шляхом витребування з КП БТІ Одеської міської ради: належним чином завіреної реєстраційної інвентаризаційної справи щодо нежитлового приміщення (дворового флігелю) розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та просив доручити виготовити КП БТІ Одеської міської ради технічну документацію теперішнього стану (технічного паспорту) щодо нежитлового приміщення (дворового флігелю) розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи свою заяву, заявник посилався на те, що він не має можливості самостійно отримати інформацію щодо реконструкції, яка проводиться в глибині двору будинку АДРЕСА_1 та межує з будинками № 3 та № 5 по вул. Маразліївській. Внаслідок надбудови другого та мансардного поверху будуть перекриті понад 40 вікон у будинку № 3 по вул. Маразліївській, що зіпсує нормальне життя мешканців стількох квартиру у будинку, якій, крім того, являється пам'ятником культурної спадщини. Заявник зазначив, вказані будинки застарі та мають тріщини, а в наслідок проведення цієї реконструкції дадуть ще й значний осад через велике навантаження на фундамент у зв'язку з будівництвом другого поверху та мансарди з використанням тяжких матеріалів (цеглі та цементу), що звичайно проявиться, зокрема, у додаткових глибоких тріщинах у несучих стінах і значним пошкодженням оздоблення. Також, цим будівництвом будуть створені додаткові навантаження на дуже старі комунікації будинку: єлектро, водопостачання та водовідведення, які не витримають таку потужність. Також, внутрішня територія двору і так замала, а наявність нових сусідів замість нежитлового приміщення просто не допустима, та суперечить Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року № 76, зареєстрованим в Мін'юсті України 25.08.2005 року за № 927/11207. З метою подальшого подання позову про приведення приміщення в попередній стан згідно з проектом забудови, заявник вимушений звернутися до суду із даною заявою.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.04.2015 року заява ОСОБА_2 про забезпечення доказів до подання позовної заяви задоволена: витребувано з КП «БТІ» ОМР належним чином завірену реєстраційно-інвентаризаційну справу щодо нежитлового приміщення (дворового флігелю) розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та доручено виготовити технічну документацію теперішнього стану (технічний паспорт) нежитлового приміщення (дворового флігелю) за цією ж адресою.

31.05.2016 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу районного суду, по якій просить її скасувати, постановити нову у хвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт зазначив, що суд, в порушення вимог ст. 213 ЦПК України не дослідив хто є власником нерухомого майна та на підставі яких дозвільних документів виконується будівництво, а самим фактом обстеження працівниками КП БТІ Одеської міськради належного йому об'єкту нерухомості порушено його право власності, гарантовано ст. 41 Конституції України та положеннями Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору. Способами забезпечення доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

Крім того, відповідно до положень ст. 135 ЦПК України:

1. Заява про забезпечення доказів розглядається судом, який розглядає справу, а якщо позов ще не пред'явлено, - місцевим загальним судом, у межах територіальної підсудності якого можуть бути вчинені процесуальні дії щодо забезпечення доказів.

2. Заява про забезпечення доказів розглядається протягом п'яти днів з дня її надходження з повідомленням сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою.

3. У разі обґрунтованої вимоги заявника, а також якщо не можна встановити, до кого може бути згодом пред'явлено позов, заява про забезпечення доказів розглядається судом невідкладно лише за участю заявника.

4. Питання про забезпечення доказів вирішується ухвалою. Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

5. Якщо після вчинення процесуальних дій щодо забезпечення доказів позовну заяву подано до іншого суду, протоколи та інші матеріали щодо забезпечення доказів надсилаються до суду, який розглядає справу.

Із матеріалів справи убачається, що заява про забезпечення доказів розглянута районним судом невідкладно, що передбачено ч. 3 зазначеного закону.

Необхідність отримання відповідних письмових доказів заявник обґрунтував тим, що на численні письмові звернення мешканців будинку АДРЕСА_2 та будинку АДРЕСА_1 до контролюючих установ м. Одеси та Одеської області щодо проведення реконструкції нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 в малоквартирний житловий будинок чи готель, необхідної інформації не було отримано.

При зверненні до КП «БТІ» Одеської міської ради за отриманням технічної документації стосовно зазначеного нежитлового приміщення, заявнику було роз'яснено, що відповідну інформацію можливо отримати тільки за відповідною ухвалою суду.

Отже, заявником було доведено районному суду щодо необхідності та підстави для забезпечення доказів до пред'явлення ним відповідного позову.

Судом апеляційної інстанції також було установлено, що на теперішній час у провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувають три цивільні справи, пов'язані із законністю реконструкції зазначеного нежитлового приміщення.

Отже, ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 9 квітня 2015 року постановлена з додержанням норм процесуального права, є правильної по суті, тому підстав для її скасування не убачається.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що суд мав можливість отримати інформацію хто є власник об'єкту нерухомого майна, щодо якого є спір, із офіційних джерел та на підставі якого дозвільного документу виконуються будівельні роботи та як наслідок розглянути заяву про забезпечення доказів з участю власників майна, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки у даній справі мова йде щодо забезпечення доказів до пред'явлення позову

Також, безпідставними є ствердження апелянта про те, що в ухвалі суду не зазначено який позов буде подано до суду та який предмет позову.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у заяві про забезпечення доказів ОСОБА_2 зазначив, що він заперечує проти здійснення реконструкції нежитлового приміщення на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт внаслідок приведених ним дій громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без урахування інтересів мешканців двору АДРЕСА_1, чим також порушується його право власності.

Тому, для визначення правомірності та законності проведення реконструкції, йому необхідні відомості в якості фактів, які можуть бути використані як докази під час розгляду справи у суді або ж з метою врегулювання цього спору в досудовому порядку.

Отже, доводи апеляційної скарги є неспроможними, висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, є правильною по суті, відповідає вимогам ЦПК України, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.1, 312 ч. 1 п.1, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 9 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області В.І. Сватаненко

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

13.07.2016 року м. Одеса