Справа № 750/6211/16-ц
Провадження № 2/750/1946/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого - судді Карапута Л.В.

секретаря - Руденок В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на 2/5 частини кварири в порядку спадкування,

встановив:

29.06.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 2/5 частини квартири, яка розташована в АДРЕСА_1 після померлого ОСОБА_3.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 09.09.2010 року помер її батько ОСОБА_3, після його смерті відкрилась спадщина, а саме на 2/5 частини квартири, яка розташована в АДРЕСА_1. Після смерті батька позивач звернулася до Першої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. У видачі свідоцтва позивачу було відмовлено в звязку з тим, що на 2/5 частини квартири, яка розташована в АДРЕСА_1, що належали спадкодавцю відстутні правовстановлюючі документи.

У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

ОСОБА_4 частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_4 частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

ОСОБА_3 помер 09.09.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с. 11). Будучи членом житлово-будівельного кооперативу останній відповідно до ордеру №1013 від 10.07.1978 року отримав трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 на підставі рішення міськвиконкому № 259 від 03.07.1978 року.

Відповідно до рішення Деснянського районного народного суду м. Чернігова від 03.11.1989 року ОСОБА_5 виділено 2 кімнати квартири, ОСОБА_3 1 кімната, місця загального користування залишено в загальному користуванні. ОСОБА_5 відмовилась від своєї частки в квартирі на користь позивача.

ОСОБА_4 реєстраційного посвідчення, виданого ОСОБА_2 обласним виробничим обєднанням технічної інвентаризації, виданого 29.01.1992 року, зареєстровано за ОСОБА_1 на праві особистої власності на підставі довідки № 279 від 20.01.1992 року, виданої ЖЕКом житлово-будівельних кооперативів про повністю виплачену квартиру та записано в реєстрову книгу № 142 за реєстровий № 16335 29.01.1992 року (а.с.17). Проте ОСОБА_3 правовстановлюючий документ на квартиру не отримував.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про власність" член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, набуває на неї право власності.

Таким чином, не зважаючи на відсутність правовстановлюючого документа вважається, що в 1993 році ОСОБА_3 автоматично набув право власності на квартиру за законом, у звязку з повним внесенням пайового внеску.

Позивач є дочкою померлого ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

ОСОБА_4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрацію прав є обов'язковою.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації.

ОСОБА_4 10 п. 4.15., 4.18 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача Свідоцтв про право на спадщину на нерухоме майно, проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю.

Як встановлено, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації майна.

В частині 1 ст.328 ЦК України вказано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Частино 3 статті 384 ЦК України передбачено, що у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Як зазначено у пунктах 1, 3.1 ОСОБА_6 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» суду слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами, зокрема, копіями документів із спадкової справи.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до пункту другого частини першої ст. 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.1, ст. 321 Цивільного кодексу України)

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, судом встановлено, що в розрізі даного спору, позивач має достатні правові підстави для задоволення її позовних вимог щодо визнання за останньою права власності на 2/5 частини квартири, яка розташована в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3, як спадкоємця першої черги, оскільки нерухоме майно є складовою спадкової маси спадкодавця ОСОБА_3, що на момент смерті належало останньому на праві власності.

Інших спадкоємців згідно спадкової справи не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 208-209, 224-226, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 384, 1218, 1261, ЦК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частини квартири, яка розташована в АДРЕСА_1 у порядку спадкування після померлого ОСОБА_3, який помер 09.09.2010 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л.В. Карапута