Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/523/16-ц
провадження: 2/614/182/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

(повний текст рішення виготовлено 25.11.2016 р.)

21.11.2016 року Борівський районний суд Харківської області в складі

головуючого Гуляєвої Г.М.

при секретарі Євтіхієвої С.В.

за участю позивача-відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

відповідача- позивача ОСОБА_3

представників ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

третьої особи ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Борова справу позовною заявою ОСОБА_1 до Підлиманської сільської ради Борівського району Харківської області, ОСОБА_3, 3 особа: приватний нотаріус ОСОБА_7

про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння та земельної ділянки

та зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1

про визнання права власності на житловий будинок

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Борівського районного суду з позовною заявою, в якій вказала, що 25 червня 1985 р. між нею та ОСОБА_8 був зареєстрований шлюб відділом РАЦС м. Дружківка Донецької обл.

Після укладення шлюбу вона зареєструвалася 28 червня 1986 р. для подальшого проживання свого чоловіка по вул. Сєрова,34, в м. Дружківка Донецької обл.

2 липня 2002 р. шлюб між ними був розірваний цим же відділом реєстрації актів громадянського стану.

Після розірвання шлюбу позивачка виписалася з домоволодіння свого чоловіка та прописалася у своєї матері по вул. Леніна,39, м. Дружківка.

Але після розірвання шлюбу позивачка з ОСОБА_8 періодично зустрічались, підтримували стосунки. Тому в 2005 р. вони знову вирішили проживати разом. 10 серпня 2005 р. позивачка переїхала в житловий будинок до ОСОБА_8 по вул. Сєрова,34, вони знову стали проживати разом однією сімєю. В червні 2006 р. ОСОБА_8 забажав, щоб вона зареєструвалася в його домоволодінні. Тому з 6 червня 2006 р. позивачка була прописана в житловому будинку №34 по вул. Сєрова м. Дружківка Донецької обл., де проживав її чоловік.

Стосунки між нею та ОСОБА_8 були відлажені, адже до цього часу вони прожили в офіційному шлюбі 17 років. Вони любили один одного, єдине, що було причиною тимчасового розлучення у них не було дітей.

Після того як вони знову вирішили проживати разом, з 10 серпня 2005 р., все майно, яке у них було, знову стало спільним, у них знову став спільний сімейний бюджет, сімейний побут, спільне господарство, тому що вони проживали в приватному будинку. Вони знову стали проживати однією сімєю, піклуватися один про одного, як і було раніше. Друга реєстрація шлюбу їм не була потрібна, вона і так була записана на прізвище чоловіка «Красникова».

Проживаючи разом в ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 10 серпня 2005 р. по лютий 2007 р., вони за спільні кошти купили у спільну власність: сервант, книжкову шафу, холодильник «Норд», диван-малютка, два ліжка односпальних. Крім цього, вони постійно купували для обох необхідний одяг, продукти харчування, оплачували із спільного бюджету комунальні послуги.

Як і раніше, мати її чоловіка ОСОБА_3 була проти того, щоб вони знову проживали разом, між сином і нею періодично виникали сварки.

Тому в 2007 р. вони вирішили переїхати на інше місце проживання. В с. Підлиман Борівського р-ну Харківської обл. проживала сестра ОСОБА_8. Вони поїхали до неї, в селі знайшли домоволодіння, яке їм підходило і вирішили купити його собі у власність. Вони зустрілися з власником домоволодіння, розташованого по вул. Євдокимова,45 «а», в с. Підлиман ОСОБА_9, домовилися, що куплять у нього житловий будинок разом із земельною ділянкою за 60 000 грн.

У них з ОСОБА_8 були спільні кошти: частково у неї, частково у нього до того, як вони стали знову проживати разом, частково вони зібрали за час спільного проживання, частково виручили від продажу речей, які вони вирішили в подальшому не брати з собою. Склавши всі кошти разом, на них вони придбали собі у власність житловий будинок і земельну ділянку, розташовані по вул. Євдокимова,45 «а», в с. Підлиман Борівського р-ну.

26 лютого 2007 р. вони: позивачка, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 поїхали до приватного нотаріуса ОСОБА_7, де заявили, що за спільні кошти хочуть купити житловий будинок і земельну ділянку, але шлюб між ними розірваний. Нотаріус сказав, що в такому разі необхідно скласти заяву, що будинок і земля купляються за спільні кошти і в такому разі позивачка буде мати право на частину домоволодіння. І позивачка, і ОСОБА_8 погодилися з цим, така заява була нотаріусом написана, зареєстрована та підписана позивачкою зі згоди ОСОБА_8

Після підписання заяви, яка була зареєстрована в реєстрі №591, був складений договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, який був зареєстрований в реєстрі за №592, та записаний зі згоди позивачки на ОСОБА_8

Таким чином, після укладання договору купівлі-продажу, позивачка та ОСОБА_8 стали спільними власниками домоволодіння, розташованого в с. Підлиман по вул. Євдокимова,45 «а», та земельної ділянки площею 0.42 га, наданої для обслуговування даного житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. З 1 березня 2007 р. вони стали проживати в своєму будинку, вести спільне господарство, спільний сімейний бюджет, спільний побут, спільно обробляти земельну ділянку та піклуватися один про одного.

Уже проживаючи в ІНФОРМАЦІЯ_2 вони за спільні кошти купили мякий та кухонний куточок, двоспальне ліжко, шафу-купе, кухонний стіл, журнальний стіл, тумбочку під телевізор, телевізор «Samsung», зробили капітальний ремонт в будинку, провели опалення, водопровід.

11 червня 2010 р. позивачка з ОСОБА_8 поїхали в м. Дружківка, де знялися з реєстраційного обліку, щоб прописатися в своєму житловому будинку. Але прописатися в своєму житловому будинку вони не змогли, тому що він не був зареєстрований по реєстру прав власності на нерухоме майно.

ОСОБА_8 наполягав зареєструвати між ними вдруге шлюб, але вони не були прописані на території Борівського р-ну, тому 9 червня 2012 р. вони повінчалися в церкві, отримали свідоцтво про вінчання.

15 жовтня 2013 р. ОСОБА_8 трагічно помер.

Після смерті чоловіка позивачка продовжує проживати в домоволодінні, розташованому за адресою: Харківська обл., Борівський р-н, с. Підлиман, вул. Євдокимова,45 «а».

Просила встановити факт проживання однією сімєю позивачки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, однією сімєю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу, в період з 10 серпня 2005 р. по 15 жовтня 2013 р.; визнати спільною сумісною власністю їх, ОСОБА_1 та ОСОБА_8, житловий будинок з господарськими будівлями, зокрема: житловий будинок, зазначений в технічному паспорті літ. «А», веранда літ. «а», сарай літ. «Б», погріб літ. «В», вбиральня літ. «Г», баня літ. «Д», колодязь №3, яма вигрібна №4, огорожа №5, ворота №6, розташовані за адресою: Харківська область, Борівський район, с. Підлиман, вул. Євдокимова,45-А, та земельну ділянку (Державний акт на право приватної власності на землю серія ХР-05-005034) площею 0.42 га, надану для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, згідно договору купівлі-продажу від 26 лютого 2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Борівського нотаріального округу Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за №592; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки площею 0.42 га, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства за адресою: Харківська область, Борівський район, с. Підлиман, вул. Євдокимова,45-А.

04.10.2016 р. до суду від ОСОБА_3 надійшла зустрічна позовна заява, в якій вона просила визнати за нею право власності на будинок №45 «а» по вул. Євдокимова в с. Підлиман Борівського р-ну Харківської обл. та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, який помер 15 жовтня 2013 р. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3 вказала,що ОСОБА_1 після розлучення з сином стала проживати з нею в АДРЕСА_1, бо ОСОБА_1 ніде було жити так як у гуртожитку, де вона була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_5 фактично не проживала і там виникли борги по сплаті за комунальні послуги. Разом з ОСОБА_3 ОСОБА_1 проживала до лютого 2007 р., а син проживав сам у будинку ОСОБА_3 в м. Дружківка вул.Сєрова,34. На прохання ОСОБА_1 06.06.2006 р. ОСОБА_3 зареєструвала її у своєму будинку в м.Дружківка вул.Сєрова,34. ОСОБА_1 стала проживати разом з сином ОСОБА_8 після придбання ним за особисті кошти будинку за адресою: Харківська область, Борівський район, с. Підлиман, вул. Євдокимова,45-А з березня 2007 року.

13.10.2016 р. ОСОБА_1 надала до суду заперечення на зустрічну позовну заяву ОСОБА_3, в якому просила в позовних вимогах ОСОБА_3 відмовити частково, так як вона погоджується з тим, що ОСОБА_3 будучи спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_8 має право на спадщину - 1/2 частину домоволодіння.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник підтвердила вищевикладене та підтримала позовні вимоги. При цьому вона пояснила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 з 1985 року та проживала з ним у м. Дружківка Донецької обл. по вул. Сєрова,34, до липня 2002 р. тобто до розірвання шлюбу. З цього часу, на прохання колишньої свекрухи ОСОБА_3, перейшла жити до неї за адресою: АДРЕСА_1, а колишній чоловік залишився в будинку по вул. Сєрова,34. Майно вони не ділили, ніяких речей вона з будинку не забирала.

З колишнім чоловіком вона згодом почала підтримувати близькі стосунки, часто приходила до нього, а з 10 серпня 2005 р. повернулася і стала проживати з ОСОБА_8 однією сім»єю по вул. Сєрова,34. З 06.06.2006р. Колишня свекруха ОСОБА_3, на вимогу сина , знову зареєструвала її в цьому будинку. За цією адресою вона проживала однією сім»єю, як чоловік і жінка, до лютого 2007 року, коли за спільні кошти купили домоволодіння, в с. Підлиман Борівського р-ну Харківської обл. по вул. Євдокимова,45 «а», та земельну ділянку площею 0.42 га, для обслуговування даного житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. Фактично до цього будинку переселились з 1 березня 2007 р. Будинок купили на ім»я ОСОБА_8 з її письмової згоди. Вже проживаючи в ІНФОРМАЦІЯ_6, у 2010 р. вирішили знову зареєструвати шлюб. Але виявилось, що вони були не зареєстровані у своєму будинку і тому обвінчалися у церкві. На житловий будинок свідоцтво про право власності вони так і не отримали, а 15.10.2013р. ОСОБА_8 трагічно помер. Вважає, що все набуте ними майно, в тому числі і спірний будинок, належить їй та померлому ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності, в рівних долях.

Зустрічний позов ОСОБА_3 визнала частково, оскільки вона є матір»ю померлого ОСОБА_8 і як спадкоємець першої черги має право на 1/2 частину спірного домоволодіння.

Представник Підлиманської сільської ради ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення вимог позивачки ОСОБА_1 При цьому вона пояснила, що на початку 2007 р. в с.Підлиман приїхали ОСОБА_1, які шукали будинок для купівлі. Придбавши будинок вул. Євдокимова,45 «а», згодом перевезли свої речі та оселилися в ньому. У 2010 році звертались до сільської ради за реєстрацією шлюбу, але виявилось, що вони не були зареєстровані на території Підлиманської сільської ради і їм було відмовлено. У с. Підлиман ОСОБА_1 всі сприймали їх, як сімейну пару з моменту пошуку хати для життя.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала. При цьому ОСОБА_3 та її представники пояснили, що її син ОСОБА_8 перебував у шлюбі з ОСОБА_1 та проживав з нею м. Дружківка Донецької обл. по вул. Сєрова,34, який належить на праві власності ОСОБА_3 У 2002 році шлюб було розірвано. Син залишився проживати у вказаному вище будинку, а невістка ОСОБА_1 перейшла до гуртожитку. Через деякий час ОСОБА_3 запропонувала ОСОБА_1 перейти жити до неї у квартиру у АДРЕСА_2. Син ОСОБА_8 мав стосунки з іншими жінками, але ОСОБА_1 завжди хотіла примиритися з ним, з 2006 року стала часто його навідувати, але разом вони не проживали. У 2006 р. ОСОБА_3 знову прописала ОСОБА_1 по вул. Сєрова,34, в будинок, де жив син. У цьому ж році ОСОБА_3 видала на ім»я ОСОБА_1 довіреність на продаж належного їй магазину. У 2007 році син за власні кошти купив у с. Підлиман Борівського р-ну Харківської обл. по вул. Євдокимова,45 «а», житловий будинок та земельну ділянку , в який переїхали разом з ОСОБА_1 та жили в ньому разом до його смерті.

ОСОБА_10 вважає, що житловий будинок с. Підлиман Борівського р-ну Харківської обл. по вул. Євдокимова,45 «а», та земельна ділянка для обслуговування даного житлового будинку та ведення особистого селянського господарства належить лише померлому сину ОСОБА_8, тому просила визнати за нею право власності на вказане майно в порядку спадкування по закону, так як в нотаріальній конторі їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючих документів. Просила задовольнити свій позов, а ОСОБА_1В у позові відмовити.

3 особа приватний нотаріус ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що у лютому 2007 р. він оформляв договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки в с. Підлиман Борівського р-ну Харківської обл. по вул. Євдокимова,45 «а» між ОСОБА_9- продавцем та ОСОБА_8- покупцем. При складанні цього договору була присутня ОСОБА_1, яка назвалась цивільною дружиною покупця ОСОБА_8 Згідно інструкції, яка діяла на той час, ОСОБА_1 надала письмову згоду ОСОБА_8 на купівлю за їх спільні кошти жилого будинку с. Підлиман Борівського р-ну Харківської обл. по вул. Євдокимова,45 «а». ОСОБА_8 також був присутній під час складання та посвідчення цієї заяви. Заява ОСОБА_9, про те,що відчужуване майно являється його власністю, зареєстроване під № 590, заява ОСОБА_1 про згоду на купівлю будинку - під №591, договір купівлі продажу - під №592. Тобто всі ці дії відбувалися одночасно і відкрито. Про оформлення договору на двох покупців - присутні не просили.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона є мешканкою м. Дружківка Донецької обл. Знала сім»ю ОСОБА_1 давно. Їй відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_8 перебували у зареєстрованому шлюбі з 1985 року та проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1. У 2002 р. вони розлучилися і протягом трьох років ОСОБА_1 жила у колишньої свекрухи, матері ОСОБА_8- ОСОБА_3 в АДРЕСА_2. Майна вони не ділили і нічого з майна вона не забирала. Протягом трьох років ОСОБА_1 спілкувалась з колишнім чоловіком ОСОБА_8, зустрічалась з ним, а у 2005 році повернулась у будинок по вул. Сєрова,34 і поновила сімейні стосунки з чоловіком. Ці обставини їй відомі особисто, так як свідок проживає неподалік від будинку по вул. Сєрова,34., неодноразово була у них вдома і знає про ці обставини, як очевидець. ОСОБА_8 з 2005 року жили однією сім»єю у м.Дружківка, а у 2007 р. купили будинок у с. Підлиман Борівського р-ну Харківської обл.,забрали свої речі, меблі та переїхали туди жити

Свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13 пояснили, що вони живуть по-сусідству з ОСОБА_1 у с. Підлиман Борівського р-ну Харківської обл. Знають цю сім»ю з початку 2007 р. коли вони разом приїхали до с.Підлиман в пошуках будинку для проживання. Після придбання ОСОБА_1 будинку по вул. Євдокимова,45 «а», свідки часто спілкувались з ними, як сусіди і односельці. ОСОБА_8 особисто розказував їм про обставини свого життя. З його слів свідкам відомо, що з ОСОБА_1 він перебував у зареєстрованому шлюбі з 1985 року та проживав з нею в м. Дружківка Донецької обл. по вул. Сєрова,34 у будинку своєї матері. З 2002 по 2005 рік. ОСОБА_1 жила у його матері ОСОБА_3 по вул.Космонавтів, бо вони розлучились. З 2005 року знову помирились і жили разом по вул. Сєрова,34, аж поки не купили будинок у с.Підлиман.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_7 з 2008 р. До цього проживала в м. Дружківка. Їй відомо, що ОСОБА_14 розлучилися у 2001 році і ОСОБА_8 відвіз дружину до своєї матері. Знову став проживати разом з нею перед новим роком, за 2-3 місяці до переїзду у с.Підлиман.

ОСОБА_8 будував магазин, а потім у нього трапились якісь неприємності і він продав магазин. Не заперечує, що ОСОБА_8 з 2006 р. живуть разом.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що живе в м. Дружківка поряд з будинком, в якому мешкав ОСОБА_8 Йому відомо,що ОСОБА_1 в 2001 р. ОСОБА_8 вигнав з дому і вона жила у мами ОСОБА_8, а сам продовжував проживати з різними іншими жінками на ім»я Рая, ОСОБА_13. З ОСОБА_1 знову почав проживати перед від»їздом у с.Підлиман. Йому відомо, що на їхній вулиці будувався магазин, який згодом ОСОБА_8 продав і забрав гроші.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що дружив з ОСОБА_16 Йому відомо,що у 2001р. ОСОБА_8 розлучились і ОСОБА_1 жила у матері ОСОБА_17. Про те,що вона повернулась до нього, свідку було невідомо. Продавши у 2007 р. магазин, він різко виїхав з міста разом з ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_18 пояснив, що знає сім»ю ОСОБА_1, разом з ОСОБА_1 хрестили дитину і є кумами. Йому відомо,що ОСОБА_8 на земельній ділянці своєї матері будував магазин. Згодом у цьому приміщенні було відкрито ТОВ «Лебедєв». Коли він був відсутній, ОСОБА_3 дала довіреність на ім»я ОСОБА_1 і магазин було продано. Даний магазин в експлуатацію не вводився і документів на нього не було. За ці гроші було придбано будинок у с.Підлиман.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, що з 25.06.1985 року до 02 липня 2002 року ОСОБА_8 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.15), та копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.16), та проживали і були зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_1, який належить на праві власності ОСОБА_3 (а.с.117-120)

З 2002 до 2005 р ОСОБА_1 проживала у колишньої свекрухи відповідача по справі ОСОБА_3 у її квартирі у АДРЕСА_3, що підтверджується показанням ОСОБА_1. З.В.,ОСОБА_3,свідків.

З 2005 р ОСОБА_1 і ОСОБА_8 поновили шлюбні стосунки і стали проживати однією сім»єю, як жінка і чоловік без реєстрації шлюбу у м. Дружківка Донецької обл. по вул. Сєрова,34, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,ОСОБА_14, показаннями ОСОБА_3, яка підтвердила факт добровільної реєстрації нею ОСОБА_1 у будинку, де проживав ОСОБА_8 у м. Дружківка Донецької обл. по вул. Сєрова,34, який належить їй на праві власності (а.с.117-120), фактом придбання ОСОБА_19 і ОСОБА_16 у 2005 р. холодильника (а.с138-155), отриманням споживчого кредиту на ім»я ОСОБА_1 з передачею у заставу майна, яке знаходилось м. Дружківка Донецької обл. по вул. Сєрова,34 (а.с.167-171), листом голови селищного комітету мікрорайону «Н.Гавриловка»(а.с.172), сімейними фотознімками, датованими 2006 р. (а.с.26).

26.02.2007 р. ОСОБА_8 і ОСОБА_1В за спільні кошти придбали домоволодіння, в с. Підлиман Борівського р-ну Харківської обл. по вул. Євдокимова,45 «а», та земельну ділянку площею 0.42 га, для обслуговування даного житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією договору купівлі продажу, заявою ОСОБА_1 (а.с. 17,18), показаннями 3-ї особи нотаріуса ОСОБА_7, свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13

Державна реєстрація вказаного договору не здійснена.

ОСОБА_1 дійсно проживає в домоволодінні, розташованому за адресою: с. Підлиман, вул. Євдокимова,45-А, Борівського р-ну Харківської обл. з березня 2007 р. спільно з ОСОБА_8 в незареєстрованому шлюбі по день його смерті 15 жовтня 2013 р. та вела з ним спільне господарство; після його смерті ОСОБА_1 продовжує проживати в цьому домоволодінні по теперішній час, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Підлиманської с/ради Борівського р-ну Харківської обл. (а.с.24).

18.11.2013 р. ОСОБА_8 помер (а.с.19).

04 липня 2016 р. ОСОБА_3 постановою Дружківської нотаріальної контори відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в с. Підлиман Борівського р-ну Харківської обл. по вул. Євдокимова,45 «а» у зв»язку з відсутністю документів підтверджуючих право власності ОСОБА_8 на вищезгаданий будинок(а.с.101-102).

Відповідно до ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обовязків подружжя.

Разом з тим, згідно із ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл.8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні ст.74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

За приписами ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Термін "проживання однією сім'єю" не слід розуміти буквально, адже факт реєстрації (проживання) жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов'язковою ознакою наявності фактичного шлюбу. Як відзначає Верховний Суд України "при застосуванні ст. 74 СК … судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю". За ч. 2 ст. 3 СК сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. З наведеного положення випливає центральна, ознака подружніх відносин: наявність факту ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї.

В суді достовірно встановлено, що сторони по справі з 2005 року почали проживали однією сімєю у м. Дружківка Донецької обл. по вул. Сєрова,34, поновивши перервані шлюбні стосунки, вели домашнє господарство, мали спільний бюджет, купували майно, в тому числі і спірний житловий будинок.

Показання відповідача ОСОБА_3, свідків ОСОБА_14,ОСОБА_20В, ОСОБА_15, ОСОБА_18 не спростовують цих фактів.

Стосовно зустрічних позовних вимог ОСОБА_3, суд зазначає, що всупереч встановленого ст.ст.10, 60 ЦПК України обовязку доказування та надання доказів, ОСОБА_3 не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог про визнання за нею права власності на цілу частину житлового будинку в с. Підлиман, вул. Євдокимова,45-А, Борівського р-ну Харківської обл. в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_8, оскільки суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання спірного будинку спільною сумісною власністю ОСОБА_1В і ОСОБА_8

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що ОСОБА_3 має право на визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку в с. Підлиман, вул. Євдокимова,45-А, Борівського р-ну Харківської обл. та земельної ділянки площею 0.42 га, для обслуговування даного житлового будинку та ведення особистого селянського господарства як спадкоємець першої черги, відповідно вимог ст.1261 ЦК України.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 209, 212,214-215,218 ЦПК України , на підставі ст.ст. 60,61,63,74 СК України, ст.ст.1258, 1261 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, однією сімєю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу, в період з 10 серпня 2005 р. по 15 жовтня 2013 р.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_8, житловий будинок з господарськими будівлями, зокрема: житловий будинок, зазначений в технічному паспорті літ. «А», веранда літ. «а», сарай літ. «Б», погріб літ. «В», вбиральня літ. «Г», баня літ. «Д», колодязь №3, яма вигрібна №4, огорожа №5, ворота №6, розташовані за адресою: Харківська область, Борівський район, с. Підлиман, вул. Євдокимова,45-А, та земельну ділянку (Державний акт на право приватної власності на землю серія ХР-05-005034) площею 0.42 га, надану для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, згідно договору купівлі-продажу від 26 лютого 2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Борівського нотаріального округу Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за №592.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, зазначеному в технічному паспорті літ. «А», веранда літ. «а», сарай літ. «Б», погріб літ. «В», вбиральня літ. «Г», баня літ. «Д», колодязь №3, яма вигрібна №4, огорожа №5, ворота №6, та земельної ділянки (Державний акт на право приватної власності на землю серія ХР-05-005034) площею 0.42 га, надану для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, згідно договору купівлі-продажу від 26 лютого 2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Борівського нотаріального округу Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за №592, розташованих за адресою: Харківська область, Борівський район, с. Підлиман, вул. Євдокимова,45-А.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, зазначеному в технічному паспорті літ. «А», веранда літ. «а», сарай літ. «Б», погріб літ. «В», вбиральня літ. «Г», баня літ. «Д», колодязь №3, яма вигрібна №4, огорожа №5, ворота №6, та земельної ділянки (Державний акт на право приватної власності на землю серія ХР-05-005034) площею 0.42 га, надану для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, згідно договору купівлі-продажу від 26 лютого 2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Борівського нотаріального округу Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за №592, розташованих за адресою: Харківська область, Борівський район, с. Підлиман, вул. Євдокимова,45-А.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Борівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Гуляєва Г. М.