АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 636/868/16-ц Головуючий 1-ї інстанції Ганенко Т.С.
Провадження № 22-ц/790/3179/16 Доповідач Колтунова А.І.
Категорія: спори, що виникають із сімейних
Правовідносин про стягнення аліментів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Гальянової І.Г., Черкасова В.В.

при секретарі: Щербань Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 30 березня 2016 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

15 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів.

Позивач посилалась на ті обставини, що 11 грудня 2006 року Чугуївським міським судом Харківської області було ухвалено рішення, яким стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ? частини його заробітку, щомісячно, починаючи з 26 листопада 2006 року та до її повноліття.

На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист від 11 грудня 2006 року.

З моменту відкриття виконавчого провадження ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення, станом на 04 листопада 2015 року має борг по сплаті аліментів у сумі 38 890,32 грн.

У звязку з чим, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 38 890,32 грн. та пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки за період з 11 грудня 2006 року по 04 листопада 2015 року в розмірі 12 851,15 грн.

Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 15 березня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів залишено без руху.

Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 30 березня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів визнано неподаною та повернуто позивачеві.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на ті обставини, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального закону.

Судом першої інстанції необґрунтовано не взято до уваги, що позовна заява про стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів не може бути залишена без руху та визнана неподаною через неподання доказів.

Висновки суду щодо відсутності правових підстав для звільнення позивача від сплати судового збору не відповідають наданим по справі доказам щодо матеріального становища позивача.

Крім того, судом безпідставно не взято до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі».

В суді апеляційної інстанції представник позивача підтримував апеляційну скаргу.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів суддя суду першої інстанції виходила із того, що до суду позивачем не надані належним чином завірені докази по справі, не зазначено особу, яка здійснила розрахунок заборгованості по аліментам та не сплачений судовий збір.

У звязку з чим, позивачу був наданий строк, який не перевищує пяти днів з дня отримання ухвали, для виправлення недоліків.

Оскільки в зазначений строк недоліки ОСОБА_1 виправлені не були, то суддя визнала цю позовну заяву неподаною та повернула її позивачеві.

Колегія суддів не погоджується з даними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-120 ЦПК України, або без оплати судового збору підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем подана до суду позовна заява з додатками, а саме: копії паспорту, картки платника податків, рішення Чугуївського міського суду Харківської області № 2-2669/04 від 08 грудня 2004 року, розрахунку заборгованості від 19 лютого 2009 року, розрахунку заборгованості від 08 грудня 2015 року, розрахунку пені за прострочення, сплати аліментів а також копії позовної заяви з додатками відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі.

Виконуючи ухвалу судді суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху позивач надала додаткові докази, а саме, довідку про склад сім'ї, довідку про отримання допомоги, відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України, довідку про навчання доньки ОСОБА_3 (а.с. 8-11), а також завірені розрахунки по заборгованості.

Відповідно до розяснень, які містяться в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суд не вправі через неподання доказів при предявленні заяви залишати її без руху та повертати заявнику.

За змістом ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Докази можуть бути надані суду протягом усього часу розгляду справи.

За таких обставин, у суду першої інстанції не було правових підстав для задоволення позовної заяви без руху, а потім для визнання позову неподаним у звязку з ненаданням доказів.

Що стосується несплати позивачем судового збору, то колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 випливають із аліментних обовязків, у звязку з чим відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач підлягає звільненню від сплати судового збору.

Крім того, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» сплата судового збору не повинна перешкоджати доступу до правосуддя, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального закону, у звязку з чим на підставі п.2 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ст. 312, ст. 313, ч.1 ст. 314, ст. 315, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Чугуївського міського суду Харківської області від 30 березня 2016 року скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_1 направити для розгляду до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає відповідно до п.2 ч.1 ст. 324 ЦПК України.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: І.Г. Гальянова

ОСОБА_4