АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Акопян В.І.

Суддів: Гальонкіна С.А., Лобова О.А.

при секретарі Маладиці Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01.06.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" про визнання поруки припиненою,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 01.06.2016 року позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" про визнання поруки припиненою залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Вважає, що позов поданий нею в межах строку позовної давності

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає за таких обставин.

Згідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 19.12.2007 року між Акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступник - ПАТ «Банк Форум» (надалі банк) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 0052/07/25- KL, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кошти у формі невідновлювальної кредитної лінії для придбання та проведення ремонтних робіт нежитлових будівель та споруд, загальною площею 11464, 20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з максимальним лімітом заборгованості у сумі 15150000 грн. до 18 грудня 20132 року зі сплатою 16,5 % річних.

Згідно умов договору ФОП ОСОБА_3 зобов'язувалася своєчасно погашати суму кредиту, сплачувати проценти у розмірах і в строки, визначені кредитним договором.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між банком та позичальником було укладено в цей же день іпотечний договір № 0052/07/25- KL/S-1 нежитлових будівель та споруд, загальною площею 11464, 20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, які належать їй на праві власності.

Також 19 грудня 2007 року між банком та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 укладено договори поруки, відповідно до яких поручителі зобов'язалися солідарно відповідати разом з позичальником за виконання умов кредитного договору.

Додатковими угодами № 1-24, які були укладені між банком та ОСОБА_3 01.07.2008 року, 23.10.2008 року, 30.12.2008 року, 30.01.2009 року, 30.03.2009 року, 31.03.2009 року, 30.04.2009 року, 29.05.2009 року, 26.06.2009 року, 29.07.2009 року, 28.08.2009 року, 02.09.2009 року, 30.09.2009 року, 22.10.2009 року, 02.12.2009 року, 07.12.2009 року, 29.12.2009 року, 20.01.2010 року, 02.03.2010 року, 22.03.2010 року, 07.04.2010 року, 09.06.2010 року, 09.07., 22.07.2010 року сторони внесли зміни до кредитного договору, укладеного між ними стосовно збільшення процентної ставки за користування кредитними коштами.

Відповідно до умов вказаних додаткових угод було внесено зміни до кредитного договору про збільшення процентної ставки за користування кредитними коштами до 21% річних.

Вважаючи, що внесення змін до кредитного договору щодо збільшення розміру процентної ставки відбулося без її згоди як поручителя, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання поруки припиненою, оскільки вважала, що вказані зміни в договорі призводять до збільшення обсягу її відповідальності, що в свою чергу суперечить нормам цивільного законодавства та є підставою для припинення поруки.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що внаслідок внесення до договору кредиту умов щодо підвищення процентів без відповідного внесення змін до спірного договору поруки обсяг відповідальності поручителя ОСОБА_2 збільшився без її на те згоди, а тому порука по указаному договору є припиненою. Проте, враховуючи пропуск строку позовної давності позивачем, який закінчився у листопаді 2013 року, суд відмовив в задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Київського районного суду м. Полтави від 26.07.2011 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_2 до ПАТ «Банк Форум» про визнання договорів поруки припиненими, у задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк Форум» відмовлено, позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_2 задоволено.

Визнано договори поруки № 0052/07/25, що укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_5, № 0052/07/25, що укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_4, № 0052/07/25, що укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_7, № 0052/07/25, що укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2 припиненими із 01 липня 2008 року.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 11.07.2012 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Форум» задоволено. Рішення Київського районного суду м. Полтави від 26.07.2011 року скасовано. Стягнуто із ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість по кредитному договору 0052/07/25- KL від 19.12.2007 року в розмірі 9219237 грн. 12 коп.; звернуто стягнення на предмет іпотеки в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» на заставне майно, що належить ОСОБА_3 на праві власності, шляхом надання ПАТ «Банк Форум» права продажу будь - якій особі - покупцеві та отримання коштів від продажу об'єкта нерухомого майна, а саме: нежитлових будівель та споруд загальною площею 11464, 20 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_2 до ПАТ «Банк Форум» про визнання договорів поруки припиненими відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.11.2012 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено. Рішення Апеляційного суду Полтавської області від 31.07.2012 року в частині вирішення первісного позову ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_5 про стягнення з неї боргу за кредитним договором та в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_5 до ПАТ «Банк Форум» про визнання договору поруки припиненими скасовано, рішення Київського районного суду м. Полтави від 26.07.2011 року в цій частині залишено без змін.

Частиною 1 ст.559 ЦК України визначено, що порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Враховуючи вищезазначені судові рішення та встановлені ними обставини, місцевий суд на підставі норм ч.1 ст. 559 ЦК України, дійшов вірного та обґрунтованого висновку, що уклавши з позичальником додаткові угоди про збільшення процентної ставки до кредитного договору 1 липня 2008 року та після цієї дати, та не отримавши згоди позивача як поручителя на це, банк неправомірно збільшив обсяг відповідальності ОСОБА_2, що є підставою для припинення поруки.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи в суді першої інстанції представником банку було подано заяву про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

При цьому перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст.261 ЦК України).

Обставини, які стали підставою для звернення до суду з позовом про визнання поруки припиненою в листопаді 2015 року, а саме зміна умов кредитного договору, що збільшило обсяг відповідальності ОСОБА_2, були їй відомі в листопаді 2010 року коли банк звернувся з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що поручителі, в тому числі і ОСОБА_2 одразу звернулися з зустрічним позовом до банку про визнання договорів поруки припиненими, що в свою чергу ще раз свідчить, що поручителя стало відомо про зміну умов кредитного договору.

Вказане свідчить, що поручитель ОСОБА_2 мала можливість протягом 3 років (з листопада 2010 року по листопад 2013 року) звернутися до суду за захистом порушеного права, натомість позов подала до суду з 2 річним пропуском - в листопаді 2015 року.

Доводи апелянта про те, що строк позовної давності повинен обраховуватися з листопада 2015 року, коли вона фактично дізналася про порушення свого права та його належний спосіб захисту, ознайомившись з аналізом застосування судами законодавства, яке регулює поруку як вид забезпечення виконання зобов'язання, підготовленим верховним Судом України, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки аналіз,на який посилається ОСОБА_2.є лише тлумаченням норм матеріального права.

Посилання ОСОБА_2,що строк позовної давності повинен обраховуватися з 23 липня 2013 року - дати закінчення строку дії договору, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони суперечать встановленим обставинам справи.

Крім того, дата закінчення кредитного договору 18 грудня 2012 року, як і дата внесення останньої суми коштів по кредитній лінії, а отже дата 23 липня 2013 року є надуманою.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення місцевого суду без змін, як постановленого з дотримання норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01.06.2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий суддя: В.І. Акопян

Судді : С.А. Гальонкін

О.А. Лобов

З оригіналом згідно

Суддя В.І.Акопян