Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Гримич М.К., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 20 липня 2016 року,

встановила:

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 30 квітня 2014 року він надав у борг

ОСОБА_5 55 000 грн, що еквівалентно 6 470 доларів США, про що остання написала розписку, згідно якої зобов'язувалась повернути суму позики

до 30 червня 2014 року. Станом на 21 березня 2016 року боржник кошти не повернула.

Ураховуючи наведене та уточнення позовних вимог, просив стягнути з відповідача: 169 772,80 грн основного боргу; 44 263,65 грн проценти від суми позики відповідно до рівня облікової ставки НБУ; 3 146,30 грн 3 % річних від простроченої суми, 35 750 грн індекс інфляції від простроченої суми.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 29 травня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 55 000 грн боргу,

2 200 грн відсотків за користування коштами та судові витрати в сумі

572 грн.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 20 липня

2016 року рішення суду першої інстанції змінено.

Стягнуто з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 55 000 грн боргу,

2 200 грн 4% за користування коштами, 2 847,94 грн 3 % річних від простроченої суми, 37 400 грн індекс інфляції, а всього 97 447,94 грн та

1 710,34 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду в частині стягнення 55 000 грн основного боргу, у цій частині ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 169 772 грн, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, тому не перевіряється судом касаційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Вирішуючи спір в частині стягнення суми основного боргу, суди вірно застосували положення ст. ст. 533, 1046-1050 ЦК України, на підстав наданих сторонами доказів, яким дали оцінку відповідно до ст. 212 ЦПК України, встановили фактичні обставини справи, прийшли до правильного правового висновку, що поверненню підлягає суму боргу в розмірі 55 000 грн, яку відповідач отримав за умовами розписки.

Доводи касаційної скарги позивач про стягнення суми боргу в більшому розмірі, ніж зазначено в розписці, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зобов'язання визначено грошовою одиницею гривня, тобто грошові кошти за позикою передавались в гривні, про що зазначено в розписці, а ч. 2 ст. 533 ЦК України, на яку посилається позивач, передбачає стягнення боргу в гривні за офіційним курсом НБУ відповідної іноземної валюти на день платежу лише вразі, коли зобов'язання визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Закарпатської області від 20 липня 2016 року в частині стягнення суми основного боргу залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

І.М.Фаловська