Справа № 182/3312/16-ц
Провадження № 4-с/0182/19/2016
У Х В А Л А

Іменем України

24.11.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Тихомирова І.В.

Секретаря Рахуба О.Г.

Заявника ОСОБА_1

Представника заявника ОСОБА_2

Заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії бездіяльність та рішення державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, зацікавлена особа Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» суд

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду із скаргою на дії, бездіяльність державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, зацікавлена особа Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» і просить суд визнати незаконною та скасувати Постанову державного виконавця відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції від 14.12.2005 р. та від 02.03.2016 р., зобовязати відділ Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції зупинити відрахування з грошей пенсії.

14.09.2016 р. ОСОБА_1 надіслав клопотання про поновлення строку на оскарження дій державного виконавця.

Свою заяву мотивує тим, що Нікопольським міськрайонний судом було видано виконавчий лист № 2-3667 від 13.10.2010 р. на виконання рішення по справі № 2-3667/10 про стягнення на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором.

На підставі виконавчого документу 14.12.2015 р., 02.03.2016 р. та заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» від 07.12.2015 р. було відкрито виконавче провадження.

Вважає, що його не було повідомлено про відкриття виконавчого провадження та оскільки він має вади зору і не зміг повноцінно ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження просить задовольнити скаргу, поновивши при цьому строк на оскарження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 на задоволені скарги наполягали. Підстави поновлення строку вважали обґрунтованими, не заперечували проти того, що з матеріалами виконавчого провадження про примусове виконання боргу в розмірі 7875,83 грн. та судових витрат в розмірі 190,53 грн. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» були ознайомлені 26.05.2016 р.

Державний виконавець Нікопольського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області проти задоволення скарги заперечував, суду пояснила, що 07.12.2015 р. на адресу відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшла заява представника ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 8066,36 грн. на підставі виконавчого листа виданого Нікопольським міськрайонний судом 18.08.2010 р.

07.12.2015 р. нею було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження та зазначену постанову відіслано на адресу ОСОБА_1

01.02.2016 р. від стягувача за виконавчим провадженням ПАТ КБ «ПриватБанк» надійшла заява про відомості, що ОСОБА_1 перебуває на обліку УПФУ.

03.02.2016 р. державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби було винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

27.04.2016 р. від ОСОБА_1 надійшла заява про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження з якими боржник, відповідно до акту від 26.05.2016 р., ознайомився повністю. При ознайомленні з матеріалами ОСОБА_1 використовував фотоапарат та зробив фотокопії всіх документів та постанов виконавчого провадження.

Нею не порушені строки щодо відкриття виконавчого провадження. Заява про поновлення строку не ґрунтується на обставинах справи, тому просить відмовити в задоволені скарги.

Представник зацікавленої особи ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали приходить до наступного.

Судом встановлено, що 07.12.2015 р. на адресу відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшла заява представника ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 8066,36 грн. на підставі виконавчого листа виданого Нікопольським міськрайонний судом 18.08.2010 р. (а.с. 16)

07.12.2015 р. державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження. Постанову відіслано на адресу ОСОБА_1 07.12.2015 р. за № 65623. (а.с. 19)

01.02.2016 р. від стягувача за виконавчим провадженням ПАТ КБ «ПриватБанк» надійшла заява про відомості, що ОСОБА_1 перебуває на обліку УПФУ. (а.с. 23)

03.02.2016 р. державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби було винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій (а.с. 28).

27.04.2016 р. від ОСОБА_1 надійшла заява про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження (а.с.26)

Відповідно до акту від 26.05.2016 р., ОСОБА_1 ознайомився повністю з матеріалами виконавчого провадження. При ознайомленні з матеріалами використовував фотоапарат та зробив фотокопії всіх документів і постанов виконавчого провадження. (а.с. 25)

Зазначені обставини повністю підтвердили учасники процесу, підтверджується матеріалами виконавчого провадження (а.с. 14-31) і тому вони не потребують додаткового доказування.

Розглянувши матеріали виконавчого провадження, суд зазначає на наступне, що відповідно до ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження»

1.Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

2.Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до вимог статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;

повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону;

повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника

П.6 ч.1 статті 49 закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у тому числі із закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення.

Аналізуючи зазначені норми права суд приходить до думки, що заявлені вимоги щодо неправомірності дій державного виконавця при прийнятті заяви стягувача та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження після спливу строку, які висловлювались ОСОБА_1 та його представником, задоволенню не підлягають.

Крім того, за матеріалами виконавчого провадження відсутні постанови державного виконавця датованими 14.12.2015 р. та 02.03.2016 р., які просить скасувати ОСОБА_1

Судом 03.08.2016 р. та 05.10.2016 р. робилися перерви, однак ОСОБА_1 та його представник вимог скарги не уточнив.

Щодо поновлення строку на оскарження дій державного виконавця, суд приходить до наступної думки.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. При цьому пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Однак на думку суду, правові наслідки спливу строку можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого субєктивного цивільного права і факт його порушення або оспорювання. Якщо ж при розгляді справи буде встановлено, що у сторони немає субєктивного права, про захист якого він просить, або ж воно не порушувалось чи не оспорювалось, суд повинен відмовити не через пропущення строку давності, а за безпідставністю матеріально-правової вимоги.

Відповідно до статті 387 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховую обставини, що судом не добуто доказів щодо існування постанов державного виконавця від 14.12.2015 р. та 02.03.2016 р. суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволені скарги в цій частині.

Крім того при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 р. зазначається, що ураховуючи, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід'ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні розділом VII ЦПК, ні Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (частина перша статті 3) не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то за подання скарги судовий збір не сплачується.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 25, 30, 47-79 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 212-215, 383-388 ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 р., суд,

Ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії, бездіяльність та рішення державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, зацікавлена особа Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_4