АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/6216/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1446/16Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж.В. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 06 квітня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" в особі Полтавської філії Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_2. звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24 лютого 2011 року з товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокапітал 3000» та позивача на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 342,41 грн. Згідно постанови ВДВС від 21 грудня 2011 року виконавче провадження з примусового виконання рішення суду закінчене у зв'язку з заявою стягувача про повне виконання рішення суду. З 13 липня 2014 року на телефон позивача надходять дзвінки відповідача щодо необхідності погашення боргу. 22 вересня 2014 року відповідачем списано з банківської картки позивача кошти у розмірі 4 500 грн.

Вважав таке списання коштів безпідставним, оскільки він не має грошових зобов'язань перед банком.

Ураховуючи наведене, просив зобов'язати відповідача видалити будь-які відомості по непогашеній заборгованості позивача, що виникли на підставі кредитного договору від 31 жовтня 2007 року та зобов'язати відповідача повернути йому кошти у розмірі 4 500 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 6 квітня 2015 року, позов задоволено частково.

Зобов'язано ПАТ КБ «Приватбанк» в особі Полтавської філії Полтавського акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» повернути ОСОБА_2. кошти у розмірі 4 500 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

З рішенням суду не погодилось Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» та подало на нього апеляційну скаргу, в якій прохав рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Апелянт вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі з'ясовані обставини справи, що мають значення для вирішення даного спору.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 10 серпня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» відхилено, вказане судове рішення від 6 квітня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 березня 2016 року скасовано ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 10 серпня 2015 року та справу направлено до суду апеляційної інстанції на новий судовий розгляд.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ч.1 та ч. 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, виходив з відсутності у ПАТ КБ «Приватбанк» права на списання у позасудовому порядку коштів з карткового рахунку позивача на погашення кредиту строк позовної давності якого минув.

Проте повністю з таким висновком погодитися не можна виходячи з наступного.

Установлено, що 31 жовтня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2. було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 2 000 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з сплатою за користуванням кредиту у розмірі 19,20 % на рік на сум залишку, з терміном дії картки 3 роки.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24 лютого 2011 року з ТОВ «Агрокапітал 3000» та ОСОБА_2. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість, яка утворилась станом на 31 серпня 2010 року у розмірі 17 342,41 грн., вирішено питання про судові витрати. Рішення звернуто до примусового виконання.

Постановою Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції від 21 грудня 2011 року виконавче провадження закрито за заявою стягувача, у зв'язку з повним та своєчасним погашенням боргу.

22 вересня 2014 року з банківської картки позивача були автоматично списані кошти в сумі 4 142,11 грн. та 357,59 грн. у рахунок погашення простроченої заборгованості.

Стаття 1071 ЦК України визначає перелік підстав списання грошових коштів з рахунку клієнта. Так, банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Згідно з п. 6.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22, якщо кредитором за договором є банк, що обслуговує платника, то право цього банку на здійснення договірного списання передбачається в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Договір може містити інформацію, яка потрібна банку для списання ним коштів з рахунку платника.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, банк посилався на укладений між сторонами договір про надання банківських послуг, який складається з підписаної позивачем заяви і Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до яких позичальник доручив банку здійснювати списання грошових коштів з усіх поточних рахунків у валюті кредиту, в межах сум, які підлягають сплаті банку по цьому договору, при настанні термінів платежів (здійснювати договірне списання) в межах платіжного ліміту картрахунку (п. 4.6 Умов, та п. 5.6 Правил)

Підставою для зняття коштів стала заборгованість, яка була нарахована за прострочення сплати кредиту за період з 31 серпня 2010 року по день виконання рішення суду - 21 листопада 2011 року. На підтвердження своїх доводів відповідач надав виписки по картах та рахунку (а. с. 146-156).

Таким чином, згідно з п.п. 4.6, 5.6. Умов та правил, відповідачем правомірно списано з рахунку позивача грошові кошти без отримання його розпорядження або згоди.

Проте, відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції вважав, що банк звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, що не відповідає дійсності.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням суду з боржника стягнуто сума заборгованості, яка утворилась станом на 31 серпня 2010 року.

Відповідно до положень ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Окрім того, закінчення строку дії договору означає, що між його сторонами у майбутньому не будуть виникати взаємні права те обов'язки, що випливали із цього договору. Але ті зобов'язання, які вже існують на момент закінчення строку дії договору, будуть існувати і після його закінчення доти, доки вони не будуть припинені на підставах, встановлених договором або законом.

Тому у вересні 2014 року банк і скористався своїм правом часткового списання суми заборгованості за визначений ним період з 31.08.2010 року по день виконання рішення суду 21.11.2011 року.

Посилання суду на рішення апеляційного суду Полтавської області від 10 березня 2015 року у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2. про стягнення заборгованості, яким позов залишено без задоволення, у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності в даному випадку є безпідставним, оскільки не стосується даного спору.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд не в повній мірі встановив фактичні обставини справи, не в повній мірі перевірив та не взяв до уваги заперечення відповідача до позову, не вірно встановив характер правовідносин, що виникли між сторонами та правову норму, яка підлягає до застосування.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, про безпідставність позову, а відтак про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Київського районного суду м. Полтави від 06 квітня 2015 року в частині зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині рішення є законним та обґрунтованим, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст.. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п. 4 ч.1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"- задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 06 квітня 2015 року - в частині задоволення позову про зобов'язання Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" в особі Полтавської філії Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" повернути ОСОБА_2 4500 грн. та стягнення з Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" в особі Полтавської філії Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. - скасувати .

Ухвалити в цій частині нове рішення.

В позові ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" в особі Полтавської філії Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про зобов'язання вчинити дії про повернення боргу у розмірі 4500 грн. та стягнення коштів по сплаті судового збору - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ Панченко О.О.

Судді: /підпис/ Бутенко С.Б. /підпис/ Прядкіна О.В.

З оригіналом згідно: О.О. Панченко