АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1853/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 24 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

представника позивача ОСОБА_6

відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради на рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 17 червня 2016 року по справі за позовом комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до ОСОБА_7 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію,

в с т а н о в и л а :

Комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач надавав послуги з опалення та постачання гарячої води по квартирі АДРЕСА_1. Відповідач по справі, як власник квартири являється споживачем вказаних комунальних послуг.

15.04.2015 року за заявою КПТМ "Черкаситеплокомуненерго" Соснівським районним судом Черкаської області був виданий судовий наказ про стягнення із ОСОБА_7 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. 25.06.2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси за заявою боржника скасував зазначений наказ в зв'язку із наявністю спору про право.

Станом на 01.03.2016 року ОСОБА_7 має борг за спожиту теплову енергію 31598,68 грн.

У звязку з чим просило суд стягнути з відповідача на користь позивача борг в сумі 34639,52 грн., в т.ч. 2724,37 грн. інфляційні збитки та 316,47 грн. 3% річних.

Рішенням Соснівського районного суду Черкаської області від 17 червня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.03.2013 року по 01.03.16 року в сумі 15267,05 грн., із них 12011,05 грн. за спожиту теплову енергію та 3255 грн. за підігрів гарячої води та 551,20 грн. судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням представник КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради подав апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права і просить змінити рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 17 червня 2016 року та стягнути з відповідача на його користь борг за період з 01.03.2010 року по 01.03.2016 року в сумі 20304,64 грн., інфляційні збитки в сумі 1522,61 грн., 3% річних в сумі 543,62 грн. та судового збору 1256,20 грн.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції не повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки не ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Частково задовольняючи позовні вимоги КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до ОСОБА_7 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, суд першої інстанції прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобовязання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Так як відповідачка подала заяву про застосування строків позовної давності, то такі вимоги підлягають до задоволення в межах трирічного строку позовної давності.

Проте погодитись повністю з таким висновком суду першої інстанції не є можливим.

Встановлено, що ОСОБА_7 є власником АДРЕСА_2 та являється споживачем комунальних послуг. Позивачем КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» надавалися послуги з опалення та постачання гарячої води по належній відповідачу квартирі. Рішенням Соснівського районного суду Черкаської області від 26.10.2010 року стягнуто з ОСОБА_7 на користь КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» борг за спожиту енергію за період з 01.07.2007 року по 01.03.2010 року в розмірі 4112,53 грн.

Але після рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 26.10.2010 року ОСОБА_7 знову не сплачує комунальні платежі за отримані нею комунальні послуги з опалення та постачання гарячої води. Згідно відомості бухгалтерії КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» заборгованість ОСОБА_7 станом на 01.03.2016 року за надані послуги становить 31598,68 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону України обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Оскільки відповідача отримували надані КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» комунальні послуги з опалення та постачання гарячої води, які своєчасно не оплачували, то порушене право позивача підлягає судовому захисту.

В суді першої інстанції відповідачка ОСОБА_7 заявила письмове клопотання , викладене в запереченні на позовну заяву, про застосування строків позовної давності (а.с. 14). Суд першої інстанції частково задоволив позовні вимоги позивача та провів стягнення заборгованості за надані її, але не оплачені нею комунальні послуги з опалення та постачання гарячої води в межах трирічного строку позовної давності, за період з 01.03.2013 року по 01.03.2016 року в сумі 15267,05 гривни.

Проте не можна погодитись з судом першої інстанції щодо правильності застосування положень ЦК України про позовну давність.

Так, суд першої інстанції не врахував те, що у зв'язку з видачею судом судового наказу, який пізніше було скасовано, позовна давність у силу ст. 264 ЦК України переривалася.

Частинами першою, п'ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За частинами першою, другою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора (виконавця послуг) на стягнення грошових коштів можна реалізувати у позовному провадженні та шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором (виконавцем послуг) заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II ЦПК України, перериває перебіг позовної давності.

Видачею 15 квітня 2015 року судового наказу Соснівським районним судом про стягнення з ОСОБА_7 на користь КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» заборгованості по оплаті за комунальні послуги, який є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги (ч. 1 ст. 95 ЦПК України), та який було скасовано ухвалою Соснівського районного суду від 25 червня 2015 року в звязку з наявністю спору про право, дійсно позовна давність переривалась, тому в строк заборгованості необхідно розраховувати з дня видачі судового наказу, а не з часу подачі позовної заяви, так як наказ був виданий в межах трирічного строку позовної давності.

Таким чином строк позовної давності для стягнення з ОСОБА_7 заборгованості за отримані комунальні послуги становить період з 01 квітня 2012 року по 01 квітня 2016 року, а сама заборгованість становить 17750,95 гривни.

Також колегія суддів дійшла висновку, що оплата ОСОБА_7 заборгованості, стягнутої з неї на підставі рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 26.10.2010 року в загальній сумі 4112,53 гривни, не може вважатися дією щодо визнання останньою свого боргу, зокрема, визнання додаткових вимог кредитора. Оплата по квитанціях ОСОБА_7 за вересень 2011 року в сумі 1000 гривень, жовтень 2011 року в сумі 1200 гривень, січень 2012 року в сумі 412,53 гривни, грудень 2010 року в сумі 1500 гривень відповідає розміру стягнення за рішенням суду сумі 4112,53 гривни. Судові витрати за ІТЗ в розмірі 30 гривень ОСОБА_7 сплачено в грудні 2011 року. Крім того, на всіх квитанціях ОСОБА_7 зазначала призначення платежу, про що вона повідомила позивача у відповіді на претензію від 03.03.2014 року (а.с. 15). Тому є безпідстаними доводи апелянта про визнання ОСОБА_7 свого боргу та сплати заборгованості в 2010-2012 роках, що на думку КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» є підставою для визнання переривання строку позовної давності..

Представник позивача відповідно до частини 4 статті 300 ЦПК України відмовився від апеляційних вимог в частині оскарження рішення суду першої інстанції про відмову в стягненні інфляційних збитків та 3% річних і дана відмова прийнята судом апеляційної інстанції.

Так як суд першої інстанції неповно зясував обставини справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, то рішення суду першої інстанції підлягає до зміни з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» в частині стягнення заборгованості за надані комунальні послуги підлягають до часткового задоволення за період з квітня 2012 року по квітень 2016 року.

Відповідно до статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог за подачу апеляційної скарги. Позивач просив стягнути 23627 гривень, а підлягає до стягнення 17750 гривень, що становить 75%. Також за подачу апеляційної скарги сплачено 1381,82 гривни судового збору, а 75% від даної суми становить 1035,75 гривни.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради на рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 17 червня 2016 року задоволити частково, а рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 17 червня 2016 року змінити, скасувавши його в частині стягнення заборгованості за комунальні платежі в сумі 15267,05 гривни.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.04.2012 року по 01.04.16 року в сумі 17750,95 грн. ( сімнадцять тисяч сімсот пятдесят гривень 95 коп).

Стягнути з ОСОБА_7 на користь КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради судові витрати по справі в сумі 1035,75 гривни.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_7 на користь КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради судових витрат в сумі 551,20 гривни залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після його проголошення, але може бути оскаржене до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з часу його проголошення.

Головуючий :

Судді :