АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7310/16 Справа № 202/2175/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Максюти Ж.І., Прозорової М.Л.,

при секретарі Черкас Є.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: Пята дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, яку у травні 2016 року уточнив, пославшись на те, що 24 листопада 2014 року помер його батько ОСОБА_5, який за життя склав заповіт, за яким він заповів належну йому квартиру АДРЕСА_1 позивачу. Крім нього, спадкоємцем першої черги є відповідачка по справі. 15 березня 2016 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено через те, що він пропустив строк для прийняття спадщини.

Позивач вважає, що він з поважної причини пропустив строк звернення до нотаріальної контори, оскільки хворів, а тому просив визначити йому додатковий строк тривалістю у два місяці для подання до Пятої дніпропетровської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_5.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем строк для прийняття спадщини пропущено та поважних причин для його поновлення немає.

З даним висновком судова колегія погодитись не може виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, який помер 24 листопада 2014 року, був батьком позивача ОСОБА_2 та відповідачки ОСОБА_4 (а.с. 8, 9).

Позивач зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а його померлий батько ОСОБА_5П, з 03 жовтня 2006 року до часу смерті був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Тобто, на момент відкриття спадщини позивач не проживав разом із спадкодавцем.

Також встановлено, що ОСОБА_5 за життя склав заповіт, яким він заповів належну йому квартиру АДРЕСА_2 позивачу ОСОБА_2 (а.с.10), а після його смерті позивач звернувся 15 березня 2016 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка була зареєстрована за №234 та нотаріусом було заведено спадкову справу (а.с.51 зв.).

Постановою державного нотаріуса Пятої державної нотаріальної контори від 29 березня 2016 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав того, що позивач пропустив шестимісчний строк для прийняття спадщини (а.с.13).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

А статтею 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини, ОСОБА_2 зазначив, що він не мав обєктивної можливості звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини через стан свого здоровя.

Так, як вбачається з матеріалів справи позивач є хворим на серцево-судинні захворювання та він перебуває на постійному лікуванні як амбулаторно та стаціонарно, з 27 листопада 2009 року після перенесеної інфаркту проходив стаціонарне лікування, курс протирецидивної терапії, в лютому 2015 року проходив курс лікування в кардіологічному відділенні лікарні амбулаторно, а вже в березні 2015 року госпіталізований у звязку з неефективністю амбулаторного лікування, а в подальшому, після проведення всіх реабілітаційних процедур позивачу 01 червня 2015 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, а також позивач постійно перебуває на диспансерному обліку та протирецедивному лікуванню й щомісячно проходить повний курс лікування у карділога та невропатолога (а.с. 14-25, 74-82).

Висновки суду першої інстанції про те, що позивач маючи ІІІ групу інвалідності може працювати, колегія суддів частково погоджується із цим висновками, разом з цим у звязку саме із захворюванням позивачу висновком МСЕК встановлено роботи, які він може виконувати, а саме: оператор, черговий в денний час, обмеження психоемоційної напруги (а.с. 15), а з пояснень позивача та його представника цю роботи він виконує вдома.

У звязку з чим колегія суддів вважає, що матеріалами справи підтверджено наявність обєктивних непереборних причин, які й потягли за собою пропуск позивачем строку для прийняття спадщини після смерті батька, у звязку з чим дійшла висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Визначаючи додатковий строк, достатній для подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті батька, який не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК, колегія суддів вважає, що два місяці є достатнім строком для подання позивачем нотаріусу відповідної заяви.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.209, 218, 303,307,309, 313-317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2016 року - скасувати, з ухваленням нового рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: Пята дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5, який помер 24 листопада 2014 року, з дня набрання рішення апеляційного суду Дніпропетровської області законної сили і до 22 січня 2017 року.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Ж.І. Максюта

ОСОБА_6