Справа № 755/8709/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого - судді: БАРТАЩУК Л.П.

при секретарях: Ізвольській С.С., Івашко О.Л., Зимницькій М.Е.

за участю:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4, представника відповідача - адвоката Сказко О.М.

представника третьої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Доріус» до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_7 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ТОВ «Доріус» звернувся до суду з позовною заявою про витребування майна з чужого незаконного володіння, в якій просить витребувати з незаконного володіння відповідача - ОСОБА_4 транспортний засіб - автомобіль Mersedes-Benz GL-500 4Matic, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 на користь позивача і стягнути з відповідача судові витрати.

Позов обґрунтований тим, що вказаний автомобіль був придбаний позивачем у власність, що підтверджується технічним паспортом, договором купівлі-продажу та довідкою про те, що автомобіль перебуває на балансі товариства.

01 січня 2014 року між ТОВ «ДОРІУС» та Державною організацією «Автобаза Державного управління справами» (ДО «Автобаза ДУС») був укладений Договір позички № 13/5/14, за яким позивач передав автомобіль у безоплатне користування ДО «Автобаза ДУС».

На початку березня 2014 року група невстановлених осіб, перебуваючи на території ДО «Автобаза ДУС» за адресою: вул. Петровського 12/28 в м. Києві, із застосуванням насильства, протиправно заволоділи транспортними засобами, які перебували на той час у фактичному користуванні ДО «Автобаза ДУС», у тому числі й спірним автомобілем.

За даним фактом до СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ДО «Автобаза ДУС» було подано заяву (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, за якою 02.03.2014р. відомості були внесені в ЄРДР під № 0001859 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України (за фактом заволодіння невідомими особами транспортним засобом, який належить ТОВ «ДОРІУС»).

На даний час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває.

Вказана інформація підтверджує незаконність та протиправність вибуття транспортного засобу із фактичного володіння ДО «Автобаза ДУС» та виключає наявність ознак волі власника - ТОВ «ДОРІУС» на набуття зазначеного автомобіля невстановленою групою осіб.

Згодом позивачеві стало відомо, що спірний автомобіль 03.04.2014 року було знято з обліку для реалізації, 04.04.2014 року вищезазначений транспортний засіб був вперше перереєстрований на нового власника ОСОБА_7, експлуатувався з державним номерним знаком НОМЕР_3, а 04.03.2015 року автомобіль був вдруге перереєстрований невідомими особами на ім'я ОСОБА_4 та експлуатується за державним номерним знаком НОМЕР_4.

З того часу автомобіль знаходиться у фактичному володінні та експлуатується відповідачем - ОСОБА_4, тому має бути витребуваний саме з його незаконного володіння.

Відповідно до положень ст. 330 Цивільного кодексу України, добросовісний набувач може набути право власності на майно, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Стаття 388 Цивільного кодексу України встановлює порядок та умови витребування майна у добросовісного набувача - якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав або і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі якщо майно вибуло з володіння власника або особи, який він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Виходячи з зазначеної вище норми, позивач зазначає, що власник має право витребувати своє майно в добросовісного набувача, якщо його було набуто за відплатною угодою у випадку, коли майно: 1) вибуло з володіння власника за відсутності ознак його волі на це; 2) вибуло з володіння фактичного користувача (третьої особи) за відсутності ознак волі останнього.

Волі власника - ТОВ «ДОРІУС» на вибуття майна з володіння не було, оскільки для зняття з обліку вказаного автомобіля до ВРЕР-7 УДАІ в м. Києві було подано: заяву №37769364 від 03.04.2014 р. від ТОВ «ДОРІУС» «про зняття з обліку для реалізації»; наказ ТОВ «ДОРІУС» №38 від 25.03.2014 р. (за підписом директора ОСОБА_8.); доручення ТОВ «ДОРІУС» віх № 43-2 від 25.03.2014 р. (за підписом директора ОСОБА_8.); витяг з рішення загальних зборів засновників ТОВ «ДОІУС» № 09 від 24.03.2014 р. (за підписом ОСОБА_9 та ОСОБА_10.).

В рамках кримінального провадження, досудове розслідування якого здійснює СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві, внесеного до ЄРДР під № 0007977 від 08.06. 2015 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.190 КК України було проведено почеркознавчу експертизу, якою встановлено, що підписи у наказі ТОВ «ДОРІУС» № 38 від 25.03.2014 року та дорученні ТОВ «ДОРІУС» від 25.03.2015року виконані не ОСОБА_8, а іншою особою; підпис у Витязі з рішення загальних зборів засновників ТОВ «ДОРІУС» № 09 від 24.03.2014 року виконаний не ОСОБА_11, а іншою особою; підписи в заяві від ТОВ «ДОРІУС» до ВРЕР-7 УДАІ в м. Києві № 37769364 від 03.04.2015 року «про зняття з обліку для реалізації» ймовірно виконані не ОСОБА_12, а іншою особою.

Керівництво ТОВ «ДОРІУС» також не здійснювало будь-яких дій, направлених на відчуження та перереєстрацію спірного транспортного засобу та не уповноважувало будь - яких осіб на вчинення вказаних дій, що додатково підтверджується протоколами допиту ОСОБА_8 (директор ТОВ «ДОРІУС» у період з 20 квітня 2011 року по 25 березня 2014 року) та ОСОБА_11 (учасника ТОВ «ДОРІУС»), оскільки останні при наданні показань повідомили, що будь-яких дій стосовно зняття з обліку спірного автомобіля вони не вчиняли, будь-яких документів не підписували та не уповноважували будь-яких осіб на вчинення зазначених дій.

Ознаки волі фактичного користувача ДО «Автобаза ДУС» на вибуття автомобіля з фактичного користування виключаються показаннями співробітників ДО «Автобаза ДУС», наданими у даному кримінальному провадженні; інформацією про напад, повідомленою генеральним директором ОСОБА_13 органи внутрішніх справ, листи на адресу власника тощо.

Пояснюючи обрання саме віндикації, як способу захисту свого порушено права, представники позивача пояснили, що відповідно до зазначених у позовній заяві обставин, відносини між сторонами у даній справі не мають договірного (зобов'язального) характеру, транспортний засіб був набутий відповідачем шляхом його перереєстрації в результаті незаконних дій невстановленої групи осіб без будь-яких ознак волевиявлення зі сторони позивача та фактичного користувача ДО «Автобаза «ДУС», що дало підстави звернутися до суду з даним позовом.

Підтримавши в судовому засіданні позовні вимоги, представники позивача просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник надали письмові заперечення, позов не визнали і просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на правомірність набуття відповідачем права власності на спірний автомобіль, відсутності будь-яких даних про розшук автомобіля на момент як першої реєстрації на ім»я ОСОБА_7, так і реєстрації на ім»я відповідача; з огляду на недопустимість доказів, наданих позивачем, на які посилаються представники позивача, оскільки докази у кримінальному провадженні не можуть бути використані як доказ при розгляді даної цивільної справи; з тих підстав, що на даний час здійснюється досудове розслідування ряду кримінальних проваджень, у тому числі, № 0000069 від 06.03.2014р. за фактом створення ряду фіктивних підприємств, у тому числі ТОВ «ДОРІУС», №00002046 від 07.03.2014р. за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України за заявою страховика ПрАТ «СК «Здорово» і факт викрадення автомобіля/незаконного заволодіння, як вчинення умисного протиправного вилучення транспортного засобу тощо на даний час не встановлений, що свідчить про передчасність даного позову.

Ухвалою суду до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору залучено ОСОБА_7, представник якого в судовому засіданні підтримав заперечення відповідача, просив відмовити у задоволенні позову через його безпідставність і недоведеність належними і допустимими доказами, пояснивши, що під час придбання третьою особою автомобіля на довіреності від імені ТОВ «ДОРІУС» стояв підпис директора і печатка, у той час, як допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8, який був директором ТОВ «ДОРІУС» на той час підтвердив, що печатка весь час перебувала у його володінні, всі документи, які ним підписувалися, були ним прочитані; будь-яких дій щодо розшуку автомобіля протягом року представниками позивача (директорами, учасниками товариства) не вчинялося, відомостей про арешт чи розшук спірного автомобіля у жодній базі даних не було, позови ТОВ «ДОРІУС» до ДО «Автобаза «ДУС» про відшкодування вартості втраченого майна, відшкодування шкоди тощо не пред»являлися, хоча саме останнім порушені умови договору і по факту зникли не лише автомобілі з ключами, але і техпаспорти, які чомусь зберігалися всередині автомобілів.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , який працював на посаді директора ТОВ «ДОРІУС» у період часу з 20.04.2011 по 25.03.2014р., показав, що завжди читав особисто ті документи, які підписував, печатка зберігалася у нього, як у директора товариства, ним, як директором, не вчинялося будь-яких дій щодо зняття з реєстрації спірного автомобіля чи його продажу, не уповноважувалися будь-які особи на вчинення зазначених дій, особа ОСОБА_12 йому не відома. Також, свідок зазначив, що представник ДО «Автобаза ДУС» ОСОБА_13 перед звільненням свідка з ТОВ «ДОРІУС» повідомив саме його про те, що спірний автомобіль викрадений, однак, в силу того, що як директор, він звільнився у кінці березня 2014 року, про розшукові дії щодо автомобіля йому нічого не відомо.

Вислухавши пояснення представників сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду сторонами докази в їх сукупності та взаємозв»язку, судом встановлено наступне.

Автомобіль Mersedes-Benz GL-500 4Matic, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 був придбаний позивачем за договором №01-00084 про купівлю-продаж транспортного засобу, укладеного між ТОВ «ДОРІУС» та ТОВ «Автомобільний Дім «Україна-Мерседес-Бенц» від 30.03.2011р., переданий позивачеві за актом прийому-передачі на виконання умов вказаного договору, а також зареєстрований у встановленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5.

01 січня 2014 року між ТОВ «ДОРІУС» та Державною організацією «Автобаза Державного управління справами» (ДО «Автобаза ДУС») був укладений Договір позички № 13/5/14, а також підписаний акт прийому - передачі від 01.01.2014р., за яким позивач передав автомобіль, закріплене за ним обладнання і деталі, інструмент у безоплатне користування ДО «Автобаза ДУС».

Згідно витягу з кримінального провадження № 0001859 від 02.03.2014р. за ч. 3 ст. 289 КК України, 01 березня 2014 року близько 21-00 год. група невстановлених осіб незаконно проникла на теріторію ДО «Автобаза ДУС», що за адресою: вул. Петрівська, 12/28 в м. Києві та незаконно заволоділа автомобілями у кількості 15 штук.

Заявником у кримінальному провадженні, згідно вказаного витягу, є ОСОБА_13.

Безпосередньо ТОВ «ДОРІУС» в особі директора, а також інших уповноважених осіб товариства з заявами про кримінальне правопорушення за вказаним фактом не зверталися, що не заперечується представниками позивача.

Згідно листа ДО «Автобаза ДУС» від 03.03.2014р., адресованого директору ТОВ «ДОРІУС», разом з автомобілями зникли ключі до дверей та замків запалення автомобілів.

Як встановлено судовими рішеннями, наявними в матеріалах справи і сторонами не оспорюється, на даний час здійснюється досудове розслідування ще ряду кримінальних проваджень: № 0000069 від 06.03.2014р. за фактом створення ряду фіктивних підприємств, у тому числі ТОВ «ДОРІУС», № 00002046 від 07.03.2014р. за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, № 0007977 від 08.07.2015р. за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 т. 15, ч. 1 ст. 190 КК України за фактом обману з боку працівників ТОВ «ДОРІУС» з метою заволодіння ПрАТ «СК «Здорово».

В якості доказів викрадення/вибуття майна (спірного автомобіля) у власника або особи, якій воно передано не з їхньої волі представниками позивача надані ксерокопії висновку експерта, протоколів допиту ОСОБА_8 (директор ТОВ «ДОРІУС» у період з 20 квітня 2011 року по 25 березня 2014 року) та ОСОБА_11 (учасника ТОВ «ДОРІУС») з кримінального провадження, досудове розслідування якого не завершене і весь обсяг зібраних органом досудового розслідування доказів невідомий.

Згідно ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 63 ЦПК України встановлює, що доказом є показання свідка, стаття 66 ЦПК України, що доказом є висновок експерта, як докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті їх висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» судам роз'яснено, що висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, установленим Законом України «Про судову експертизу», і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів.

Клопотань про призначення у справі судової експертизи під час розгляду справи від сторін не надходило, як і про виклик свідка ОСОБА_11 (учасника ТОВ «ДОРІУС»), тому наявні у матеріалах справи копії висновку експерта №78/тдд від 10.12.2015р. на виконання постанови від 02.12.2015р. старшого слідчого СВ УП у Шевченківському районі ГУ НП України в м. Києві Чекман М.П. у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0007977, копії протоколу допиту свідка ОСОБА_11 не можуть бути визнані допустимими доказами на підтвердження обставин викрадення/вибуття майна (спірного автомобіля) у власника або особи, якій воно передано не з їхньої волі.

Показання допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 (директор ТОВ «ДОРІУС» у період з 20 квітня 2011 року по 25 березня 2014 року) також не підтверджують цих обставин, оскільки свідок не виїжджав на місце події, не писав будь-яких заяв до правоохоронних органів, не цікавився результатом досудового розслідування, а про факт повідомлений представником ДО «Автобаза ДУС».

Як убачається з листа Головного сервісного центру МВС України від 15.04.2016р., - 03.04.2014р. автомобіль Mersedes-Benz GL-500 4Matic, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 було знято з обліку для реалізації, 04.04.2014р. зареєстровано з номерним знаком НОМЕР_3 на нового власника ОСОБА_7, у подальшому - 04.03.2015 року автомобіль перереєстровано з номерним знаком НОМЕР_4 на нового власника ОСОБА_4

Відповідно до ч. 4 ст. 347 ЦК України право власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Згідно технічного паспорту серії НОМЕР_6, на даний час власником автомобіля Mersedes-Benz GL-500 4Matic, номер кузова НОМЕР_2 з новим реєстраційним номером НОМЕР_4 є ОСОБА_4

Стаття 204 ЦК України презюмує правомірність правочину. Вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована.

Згідно зі ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублено власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло із володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Таким чином, майно може бути повернуте за позовом власника про витребування майна на підставі ст. 388 ЦК України, якщо власником будуть надані докази, що підтверджують наявність обставин, зазначених цією статтею, оскільки вони встановлюють спеціальні правила для захисту такого права.

Доказів незаконного вибуття автомобіля з користування позивача - ТОВ «ДОРІУС» матеріали справи не містять, адже автомобіль законно вибув з користування позивача у користування ДО «Автобаза ДУС» на підставі договору позички №13/5/14 від 01 січня 2014 року та акту до зазначеного договору; з володіння позивача на підставі витягу з рішення загальних зборів №09 від 24 березня 2014 року, доручення №43-2 від 25 березня 2014 року, наказу №38 від 25 березня 2014 року, заяви №37769364 від 03 квітня 2014 року, відповідно до якої автомобіль, що є предметом спору у даній справі, станом на 03.04.2014р. у розшуку не значився .

Обставини вибуття автомобіля, ключів та технічних паспортів із володіння особи, якій майно передано, а саме - ДО «Автобаза ДУС», є предметом досудового розслідування у ряді кримінальних проваджень, що наведені вище і обставини саме викрадення/вибуття автомобіля на даний час досудовим розслідуванням не встановлені.

Відсутність у справі належних і допустимих доказів, на підставі яких суду можливо було б дійти до обгрунтованого висновку про викрадення у власника або особи, якій він передав майно у володіння автомобіля або про вибуття автомобіля із володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом, не дає підстав для застосування у даному випадку ст. 388 ЦК України як правової підстави для витребування майна саме з незаконного володіння.

Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» власник має право витребувати своє майно від особи, яка, незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Суду не надано і доказів того, що ТОВ «Доріус», а у подальшому ОСОБА_7 незаконно володіли цим майном і не мали права відчужити його відповідачеві.

З урахуванням наведеного, правових підстав для задоволення позову суд не убачає та приходить до висновку про відмову в позові.

Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України, судові витрати у такому випадку відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене та керуючись ст..ст. 10, 11, 57-60, 61, 209-210, 212-215, 218, 222, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Доріус» до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_7 про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів після його проголошення в судовому засіданні, а учасниками судового розгляду, які брали участь у справі, проте, не були присутні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: