УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2016 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., при секретарі судового засідання Гайданці Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису недійсним та таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису недійсним та таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.11.2016 року відкрито провадження у цивільній справі № 308/12167/16-ц за вказаною позовною заявою.

21 листопада 2016 року через канцелярію суду зареєстровано заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса.

В обґрунтування заяви позивач вказує на те, що 08 квітня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис за реєстр. № 1164 за Іпотечним договором № 283/23-2007 від 25 жовтня 2007 року, укладеним між ОСОБА_4 та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком в забезпечення виконання позичальником ОСОБА_3 умов Кредитного договору №193/7-07 від 8 жовтня 2007 року перед ТОВ «Кредитні ініціативи», якому Банк відступив право вимоги.

Вказує, що нею ОСОБА_1 - спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_4 та власницею земельної ділянки, на яку виконавчим написом звернуто стягнення, подано до Ужгородського міськрайонного суду позовну заяву до ТОВ «Кредитні ініціативи» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису недійсним та таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своїх позовних вимог вона зазначає, що стягувач та нотаріус незаконно звернули стягнення на отримане нею у спадок майно (земельну ділянку), при цьому знехтували вимогами Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У звязку з чим, в позові вона ставить питання про визнання вчиненого 08 квітня 2014 року виконавчого напису за реєстр. № 1164 недійсним та таким, що не підлягає виконанню.

Вказує, що станом на дату подачі позовної заяви оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса передано для виконання до Ужгородського MB ДВС.

Стверджує, що відповідно до інформації з офіційного сайту системи електронних торгів арештованим майном (https://setam.net.ua/auction/179055) лот під номером 178378 - земельна ділянка, площею 0,045 га, розташована за адресою м. Ужгород, вул. Горіхова, 27, кадастровий номер :32:004:0062, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, - земельна ділянка, на яку оспорюваним виконавчим написом нотаріуса звернуто стягнення, виставлено на аукціон, який відбудеться 24 листопада 2016 року.

Пояснює, що продаж на даному аукціоні земельної ділянки матиме для неї безповоротні наслідки, адже відповідно до ч. 2 ст. 388 ЦК України майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень (порядок виконання судових рішень та порядок виконання виконавчих написів є ідентичним, та в контексті Закону України «Про виконавче провадження» це взагалі однакові поняття).

Заявник зауважує, що у випадку задоволення судом її позову та встановлення факту порушення чинного законодавства при вчиненні виконавчого напису та визнання останнього недійсним та таким, що не підлягає виконанню, можливість повернути їй відчужене на аукціоні майно буде відсутня.

Вказує, що з метою забезпечення можливості виконання у майбутнього можливого рішення суду по даній справі, для захисту її законного права власності на майно, необхідно вжити заходів для забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, який нею оскаржується, до моменту вирішення спору та набуття рішенням суду законної сили.

Отже, враховуючи те, що позов спрямований на визнання виконавчого документу (виконавчого напису нотаріуса) таким, що не підлягає виконанню, з метою захисту її законного права власності на виставлене на аукціон майно та забезпечення можливості у майбутньому виконання рішення суду по даній справі, просить суд постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1, а саме:

- зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 08 квітня 2014 року за реєстр. №1164, про звернення стягнення на належну ОСОБА_4 земельну ділянку, площею 0,045 га, розташовану в м. Ужгороді по вул. Горіхова, 27, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, кадастровий номер :32:004:0062, в рахунок погашення кредитного боргу ОСОБА_3 перед ТОВ «Кредитні ініціативи» в розмірі 921119,81грн.

- зупинити проведення 24 листопада 2016 року аукціону з продажу лоту №178378: земельної ділянки, площею 0,045 га, розташованої в м. Ужгороді по вул. Горіхова, 27, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, кадастровий номер :32:004:0062; провадження № 51915329.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Звернення з позовом до суду за захистом порушених прав, інтересів фізичних осіб та юридичних осіб, а також свобод фізичних осіб є одним із способів судового захисту.

Інститут забезпечення позову при цьому, дає можливість суду до ухвалення рішення по суті вжити заходів щодо забезпечення заявленого позову у певних визначених випадках, враховуючи чітко визначені підстави.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості заявленого клопотання, суд зазначає, що інститут забезпечення позову регламентовано статтями 151, 153 ЦПК України, які встановлюють підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а також способи забезпечення позову в цивільному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання рішення суду і спрямована на дотримання норми щодо обовязковості до виконання судових рішень, встановленої статтею 124 Конституції України.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, до вирішення справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду. Це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

З матеріалів позову вбачається, що між сторонами виник спір про визнання виконавчого напису щодо звернення стягнення на належну в порядку спадкування позивачці земельну ділянку недійсним та таким, що не підлягає виконанню.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

За ч. 1, ч. 5 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, а про вжиття заходів забезпечення позову, суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому згідно до п. п. 2, 6 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом заборони вчиняти певні дії; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахування доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача, щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом, щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання, або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову як обґрунтована підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що між сторонами виник спір про визнання виконавчого напису недійсним та таким, що не підлягає виконанню щодо звернення стягнення на належну в порядку спадкування позивачці земельну ділянку, спір розглядається в суді, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову є підставною.

При вирішенні заявленого клопотання суд виходить із того, що у випадку підставності позовних вимог, можуть виникнути обєктивні перешкоди у виконанні рішення суду, якщо відповідач протягом судового розгляду вчинить дії по відчуженню земельної ділянки шляхом продажу на аукціоні на користь третіх осіб.

Таким чином, з метою охорони матеріально-правових інтересів позивача та виключення можливості невиконання рішення суду за результатами судового розгляду даної справи у контексті з положеннями ст. 1 ЦПК України, заяву слід задовольнити.

Враховуючи положення ч. 7 ст. 153 ЦПК України, за якими у разі постановлення ухвали без повідомлення особи, щодо якої просять вжити заходи забезпечення позову, копія ухвали надсилається особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання, орган державної виконавчої служби належить зобовязати надіслати суду повідомлення про виконання ухвали.

Керуючись ст.ст. 151-153, 208-210, 294, 296 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису недійсним та таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 08 квітня 2014 року за реєстр. №1164, про звернення стягнення на належну ОСОБА_4 земельну ділянку, площею 0,045 га, розташовану в м. Ужгороді по вул. Горіхова, 27, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, кадастровий номер :32:004:0062, в рахунок погашення кредитного боргу ОСОБА_3 перед ТОВ «Кредитні ініціативи» в розмірі 921119,81 грн. та зупинення проведення 24 листопада 2016 року аукціону з продажу лоту №178378: земельної ділянки, площею 0,045 га, розташованої в м. Ужгороді по вул. Горіхова, 27, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, кадастровий номер :32:004:0062; провадження № 51915329, до вирішення справи по суті.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк предявлення ухвали до виконання протягом року з наступного дня після її постановлення.

Копію ухвали надіслати заявнику негайно після її постановлення, а особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5