Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Томіленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року у цивільній справі № 755/16777/15-ц,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою у якій просить скасувати заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що її неявка в судові засідання, що відбувалися в період вересень-жовтень 2015 року, зумовлена службовим відрядженням до території зони АТО, тому вона не мала змоги надати суду відомості про те, що набрало законної сили судове рішення Дніпровського районного суду м. Києва у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що є безумовною підставою для закриття провадження у справі. Позивачем було проігноровано та приховано факт існування заочного рішення у справі № 2-6271/11 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за тим же кредитним договором, згідно якого ухвалене спірне рішення суду.

В судовому засіданні представник відповідача Пономаренко В.І. підтримав заяву та викладені у ній обставини.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, про причини неявки суд повідомлено не було, що відповідно до положень ч. 1 ст. 231 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Дніпровським районним судом м. Києва 21 жовтня 2015 року у цивільній справі 755/16777/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалене заочне рішення, яким позов задоволено. Даним рішенням стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 (первісний номер кредитного договору № 31-АСL/11-2206А) від 07.11.2006 року у розмірі 1 926 733 грн. 38 коп., з яких: 1 142 983 грн. 08 коп. - заборгованість за кредитом; 783 750 грн. 30 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом та стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 3 654 грн. (а.с. 67-69).

Рішення від 21.10.2015 року у вищевказаній страві було постановлене заочне з тих підстав, що відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, судом зі згоди позивача ухвалено проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

На підтвердження поважності причин неявки в судове засідання відповідача суду надано наказ ТОВ «ТРК «Європа Плюс» № 25/09-1 від 25.09.2015 року, відповідно якого ОСОБА_1 була направлена у відрядження до пгт. Старобельск Луганської області у період часу з 26.09.2015 року до 26.10.2015 року.

За вимогами ст. 232 ЦПК України суд скасовує заочне рішення лише за наявності двох підстав, зокрема якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_1 посилається на те, що наявні підстави для закриття провадження у справі відповідно п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки вже існує рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18.06.2012 року у справі № 2-6271/11 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 31-АСL/11-2206А від 07.11.2006 року, копію якого надано суду.

Проте зі змісту рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2012 року убачається, що з ОСОБА_1, як позичальника, та ОСОБА_2, як поручителя, на користь ПАТ «Дельта Банк» стягнуто в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 0 від 07.11.2006 року станом на 10 жовтня 2011 року в розмірі 609 599 грн., 1700 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи а всього суму 611 419 грн. 19 коп.

Спірним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2015 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором станом на 28.07.2015 року, тобто заявлені вимоги щодо одного позичальника та за інший період часу стягнення. Посилання на інші докази в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та які не були враховані судом під час ухвалення рішення, в заяві не наведено, а тому у суду відсутні підстави, визначені у ст. 232 ЦПК України для скасування заочного рішення.

За наведених обставин заяву відповідача про перегляд заочного рішення, з огляду на вимоги ч. 1 ст. 232, ч. 3 ст. 231 ЦПК України, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 228-232 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року у цивільній справі № 755/16777/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Роз'яснити заявнику, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя