Ухвала

іменем україни

20 січня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі

суддів: Гончара В.П., Касьяна О.П., Попович О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Український державний геологорозвідувальний інститут» про відновлення незаконно змінених істотних умов праці, нарахування та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_2, яка діє від імені державного підприємства «Український державний геологорозвідувальний інститут», на заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 лютого 2015 року, додаткове рішення Сихівського районного суду м. Львова від 10 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 24 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом.

Зазначала, що вона працювала на посаді старшого наукового співробітника у відділі регіональної геології Львівського відділення державного підприємства «Український державний геологорозвідувальний інститут» (далі - ЛВ ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут»).

Наказом в. о. директора ЛВ ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут» від 31 січня 2011 року № 5 їй встановлено неповний робочий тиждень (день роботи - понеділок) з виплатою 0,2 ставки заробітної плати, починаючи з 05 квітня 2011 року.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03 червня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16 січня 2012 року, зазначений наказ скасовано.

За заявою ОСОБА_1 від 19 березня 2012 року змінено її умови праці та встановлено повний робочий тиждень з виплатою 0,6 ставки заробітної плати.

Наказом голови ліквідаційної комісії ЛВ ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут» від 02 липня 2012 року № 94 ОСОБА_1 звільнено із займаної нею посади за згодою сторін з 02 липня 2012 року у відповідності до п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Протягом дії незаконного наказу з 05 квітня 2011 року до 19 березня 2012 року позивачу нараховувалась заробітна плата у меншому розмірі.

На підставі викладеного просила задовольнити позов та зобов'язати ЛВ ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут» відновити незаконно змінені істотні умови праці щодо нарахування заробітної плати за період з 05 квітня 2011 року по 19 березня 2012 року під час дії наказу в. о. директора ЛВ ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут» від 31 січня 2011 року № 5; зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплати їй різницю в окладі за час вимушеного прогулу за період з 05 квітня 2011 року по 19 березня 2012 року; зобов'язати ЛВ ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут» здійснити відрахування обов'язкових платежів до пенсійного фонду з метою відновлення їй загального професійного та пенсійного стажу.

Заочним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 02 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 24 липня 2015 року, позов задоволено.

Зобов'язано ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут» відновити ОСОБА_1 змінені істотні умови праці щодо нарахування заробітної плати на умовах неповного робочого тижня у розмірі 0,6 посадового окладу на місяць за період з 05 квітня 2011 року по 19 березня 2012 року під час дії наказу в. о. директора ЛВ ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут» від 31 січня 2011 року № 5.

Зобов'язано ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут» здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 різницю в окладі між нарахованою та фактично виплаченою заробітною платою за період з 05 квітня 2011 року по 19 березня 2012 року з відрахуванням обов'язкових платежів та зборів у тому числі щомісячно, у пенсійний фонд.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Додатковим рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 10 червня 2015 року зобов'язано ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут» здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 різницю в окладі між нарахованою та фактично виплаченою заробітною платою у розмірі 26 225 грн за період з 05 квітня 2011 року по 19 березня 2012 року з відрахуванням обов'язкових податків та зборів, у тому числі щомісячно, у пенсійний фонд.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, яка діє від імені ДП«Український державний геологорозвідувальний інститут», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 3 червня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16 січня 2012 року, наказ ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут» від 31 січня 2011 року № 5 про встановлення, в тому числі для ОСОБА_1, неповного робочого тижня (день роботи - понеділок) з виплатою 0,2 ставки заробітної плати визнано незаконним.

Позивач відповідно до визначеного зазначеним наказом графіка змушена була виходити на роботу один раз на тиждень, замість трьох разів, оплата її праці проводилась пропорційно відпрацьованому часу.

Таким чином, мав місце вимушений прогул, оплата праці під час вимушеного прогулу (різниця в оплаті) проводиться у відповідності до вимог ст. 235 КЗпП України.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначився із характером спірних правовідносин та нормою права яка підлягала застосуванню, дійшов обґрунтованого висновку про те, що за період часу, протягом якого діяв наказ про скорочення робочого тижня на підприємстві, не з вини позивача мав місце вимушений прогул, у зв'язку із чим їй не нараховувалась заробітна плата, право на яку позивач мала, оскільки зазначений наказ згідно рішення суду скасовано, тому у відповідності до ст. ст. 233, 235 КЗпП України наявні всі правові підстави для задоволення позовних вимог.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення оскаржуваних судових рішень без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, яка діє від імені державного підприємства «Український державний геологорозвідувальний інститут», відхилити.

Заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 лютого 2015 року, додаткове рішення Сихівського районного суду м. Львова від 10 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 24 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.П. Гончар

О.П. Касьян

О.В. Попович