Справа № 236/297/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2016 м. Лиман

Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Шавиріна Л.П.

секретаря - Снігирьова О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лиман за участю заявника, свідків ОСОБА_1, ОСОБА_2 цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтерисована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті , суд

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2016 року до Краснолиманського міського суду Донецької області звернулась ОСОБА_3 з заявою про встановлення факту смерті матері її чоловіка ОСОБА_4. В судовому засіданні заявник заяву підтримала повністю, посила її задовольнити та суду показала, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, була її свекрухою і постійно проживала у ІНФОРМАЦІЯ_2 на території, тимчасово непідконтрольній Україні. 23.12.2015 року в її присутності ОСОБА_4 померла і 24.12.2015 року була похована на кладовищі у м. Донецьку. 23.12.2015 року заявниця отримала довідку форми № 106/0 № 940 про причину смерті, видану комунальною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 12 м. Донецька».

Після отримання вказаного документа заявник звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області з заявою про реєстрацію смерті ОСОБА_4 ОСОБА_3 постановою органу від 03.02.2016 року їй було відмовлено у такій реєстрації з причини відсутності необхідних медичних документів.

Враховуючи те, що встановлення вказаного факту їй необхідно для захисту своїх спадкових прав, ОСОБА_3 була змушена звернутись до суду задля встановлення факту смерті матері свого чоловіка ОСОБА_4

Відділ ДРАЦС РС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області було своєчасно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом, проте представник заінтересованої особи для участі в судовому засіданні не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення заяви.

Суд, вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши письмові матеріали по справі, встановив наступні обставини і визначив відповідні до них правовідносини.

Відповідно до наданих заявницею письмових доказів встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка народилася у с. Нечаєво, Корочанського району, Білгородської області, постійно проживала у ІНФОРМАЦІЯ_2. Україна, АДРЕСА_1(а.с.7).

23.12.2015 року за місцем свого проживання(вдома) ОСОБА_4 померла і факт її смерті відображено в наданій заявницею довідці до форми № 106/о № 940, виданій 23.12.2015 року лікарем комунальної установи «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 12 м. Донецька»(а.с.8).

Заявник ОСОБА_3 проживає у м. Лиман, де зареєстрована як особа, переміщена з району проведення антитерористичної операції, тому звернулась до відділу ДРАЦС РС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області 03.02.2016 року із заявою про реєстрацію факту смерті своєї свекрухи, однак орган своїм рішенням від 03.02.2016 року № 188/3.2-01-116 повідомив у здійсненні реєстрації смерті через невідповідність поданих медичних документів встановленій законодавством формі(а.с.9).

Пунктом 8 частини 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється матір»ю чоловіна завниці ОСОБА_3(а.с.5,7).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №940 від 23.12.2015 року зазначено, що ОСОБА_4 померла 23 грудня 2015 року в себе вдома АДРЕСА_2(а.с.8).

В судовому засіданні як заявник, так і свідки ОСОБА_1 та ОСОБА_2, підтвердили факт смерті ОСОБА_4 у м. Донецьку, та поховання її 24.12.2015 року на клдадовищі у м. Донецьку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

На звернення ОСОБА_3 до відділу держаної реєстрації актів цивільного стану в м. Красний Лиман їй було роз»яснено, що для державної реєстрації смерті свекрухи їй необхідно пред»явити паспорт та надати лікарське свідоцтво про смерть форми №106/о, затвердженої

наказом Міністерства охорони здоров»я України від 8.08.2006 року №545. Надати таке лікарське свідоцтво у заявниці немає можливості, оскільки її свекруха померла на території тимчасово не підконтрольній Україні і лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_4 видане органом, який здійснює свою діяльність на тимчасово непідконтрольній території України, не породжує правових наслідків.

Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року будь-які органи,їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку,не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків.

Тобто лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_4, померлої 23.12.2015 року, видане 23.12.2015 року в м.Донецьк - на території тимчасово не підконтрольній Україні, не створює правових наслідків.

Але факт смерті ОСОБА_4 23 грудня 2015 року у м. Донецьку, та її поховання там же, в судовому засіданні окрім заявника підтвердили і свідки ОСОБА_1, ОСОБА_2, які являються не зацікавленими особами. Тобто відомості про смерть ОСОБА_4, викладені у довідці до форми № 106/о № 940, виданій 23.12.2015 року лікарем комунальної установи «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 12 м. Донецька», знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

За встановлених обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів для прийняття спадщини. Таким чином є всі підстави для задоволення заяви ОСОБА_3 та встановлення факту смерті матері її чоловіка ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст.10,11,60-61,212-215,256-259 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті особи у певний час , про встановлення факту смерті , задовольнити повністю.

Встановити факт смерті 23 грудня 2015 року у м. Донецьку Донецької області ОСОБА_4, яка народилася 22.02.1927 року у с. Нечаєво, Корочанського району, Білгородської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у випадку подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано - після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -