Справа № 752/8237/16-ц
Провадження № 6/752/269/16
У Х В А Л А

Іменем України

21.10.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.,

з участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 08.02.2016 р. у справі № 154/15 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1, зазначає, що зазначене рішення третейського суду було ухвалено без участі відповідачів у справі, за їх відсутності, в зв»язку з чим вони були позбавлені права на захист своїх прав та інтересів.

На підставі п.5 ст.51 Закону України «Про третейській суди» заявник просить скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 08.02.2016 р., про яке йому стало відомо 26.02.2016 р.

В судове засідання заявник повторно не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, надіславши до суду клопотання про відкладення судового розгляду.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не з»явився, звернувшись з клопотанням про відкладення судового розгляду.

В зв»язку з належним повідомленням сторін про місце і час судового розгляду, враховуючи строки розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутність на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.09.2013 р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 700А01, відповідно до умов якого Позичальник отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 690172 гривні, зі сплатою 16,10 % річних за перших три роки користування кредитом, подальшим встановленням ставки в порядку, передбаченому договором, щомісячним погашенням кредиту згідно з графіком.

Кінцевим терміном повернення кредиту сторони визначили 11.09.2018 р.

Кредит надано на споживчі цілі, а саме для оплати придбаного автомобіля «Тайота Ленд Крузер», 2013 р. випуску.

В забезпечення виконання зобов»язань ОСОБА_1 за Кредитним договором 12.09.2013 р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 був укладений Договір поруки.

Пунктом 6.1 Кредитного договору передбачено, що всі спори та розбіжності щодо укладення, виконання, розірвання, визнання недійсним повністю або частково, а також будь-які інші спори, що стосуються даного Договору становлять предмет спору та підлягають розгляду у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» згідно з регламентом зазначеного третейського суду, який є невід»ємною частиною третейської угоди, і з яким Сторони ознайомились.

Як встановлено судом 08.02.2016 р. Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській асоціації «Союз інвесторів України» було ухвалено рішення у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Кредитним договором в розмірі 935970,08 гривень та витрат за розгляд справи.

Зазначене рішення було ухвалено у відсутність відповідачів.

Статтею 5 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цьогоЗакону.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Статтею 6 Закону України «Про третейські суди» визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами.

Згідно з положеннями Закону України «Про третейські суди» третейський суд - недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Відповідно до ст.6 зазначеного Закону третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком:

1) справ у спорах про визнання недійсними нормативно-правових

актів; 2) справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб; 3) справ, пов'язаних з державною таємницею; 4) справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів); 5) справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом; 6) справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство; 7) справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки; 8) справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення; 9) справ у спорах, що виникають з трудових відносин; 10) справ, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником,

акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між

учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств,

пов'язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням

діяльності цих товариств; 11) інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України; 12) справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України; 13) справ, за результатами розгляду яких виконання рішення третейського суду потребуватиме вчинення відповідних дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами та іншими суб'єктами під час здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень; 14) справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно з яким третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Зазначений Закон набрав чинності 12 березня 2011 року.

Отже, на час укладення кредитного договору від 12.09.2013 р. Закон України містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту«Про третейські суди» прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Наведене дає підстави для висновку про те, що положення пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», які містять заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної установи), поширюються на правовідносини з питань виконання, зміни, розірвання договору споживчого кредиту.

Оскільки справи про стягнення заборгованості за кредитним договором є справами, які стосуються правовідносин, пов»язаних з виконання кредитного договору, а отже спорами про захист прав споживачів, суд вважає, що Постійно діючий третейський суд при Всеукраїнський громадській організації «Союз інвесторів України» при ухваленні рішення від 08.02.2016 р. у справі за № 154/15 вийшов за межі своєї компетенції.

Із загального змісту Закону України «Про третейські суди» вбачається, що оскарження рішення можливе у вигляді його скасування за формальними ознаками та у виключних випадках, перелік яких встановлений у ст. 51 Закону України «Про третейські суди» і розширеному тлумаченню не підлягає.

Статтею 51 Закону України «Про третейські суди» та ст. 389-5 ЦПК України передбачений вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду, а саме: справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано судом недійсною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Звертаючись до суду заявник просить скасувати рішення третейського суду, оскільки воно ухвалено у відсутність відповідачів, що позбавило їх права захищати свої права та обов»язку.

В силу положень ст.389-4 ЦПК України суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 389-5 цього Кодексу.

Оскільки в ході розгляду справи судом встановлено, що рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 08.02.2016 р. у справі, що не підвідомча третейському суду, суд вважає, що саме з цих підстав зазначене рішення підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 389-1 - 389-6 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 08.02.2016 р. у справі № 154/15 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення ухвали.

Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні під час оголошення ухвали суду, мають право оскаржити її протягом 10 днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя