Справа № 462/4066/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області та ОСОБА_2 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобовязати Львівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області внести зміни у підставу внесення актового запису № 1147 від 12.04.2016 року про народження ОСОБА_3, зазначивши як підставу ч.1 ст.135 СК України, виключити з актового запису № 1147 від 12.04.2016 року про народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, запис про батька ОСОБА_4 ОСОБА_5, громадянина ОСОБА_6, зазначивши у графі «Батько» - ОСОБА_2, громадянина України, а також внести зміни у вказаний актовий запис про прізвище та по-батькові ОСОБА_3, зазначивши її прізвище «Бойченко», а по-батькові «Віталіївна». В обгрунтування позову покликається на те, що 31.07.2009 року уклала шлюб з громадянином ОСОБА_7 ОСОБА_4 ОСОБА_5, який був зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. 05.04.2016 року народила доньку ОСОБА_3, а 12.04.2016 року зареєструвала її народження у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1147. В свідоцтві про народження, батьком дитини згідно ч.1 ст.122 СК України зазначено ОСОБА_4 ОСОБА_5, який не є батьком дитини. Вона з листопада 2015 року перебуває у громадянському шлюбі з громадянином України ОСОБА_2 і саме він є біологічним батьком її дочки ОСОБА_3, що підтверджується його заявою про визнання батьківства. Зазначає, що ОСОБА_4 ОСОБА_5 не може бути батьком її дочки, оскільки з 2011 року вибув на постійне проживання до ОСОБА_6 і з того часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Крім того, в липні 2016 року дізналася, що відповідно до законодавства ОСОБА_6 шлюб між нею та ОСОБА_4 ОСОБА_5 було розірвано у 2012 року і на момент народження дочки вони вже не перебували в зареєстрованому шлюбі. Актовий запис про народження дочки ОСОБА_3 вважає неправильним, просить внести зміни до такого та позов задовольнити.

Суд ухвалив справу розглядати без участі позивача і відповідачів - ОСОБА_2 та Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, які належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, при цьому подали заяви, в яких просять розглядати справу за їхньої відсутності (заяви в матеріалах справи), що суд вважає за можливе, оскільки це відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі з 31.07.2009 року.

Також встановлено, що 05.04.2016 року в м.Львові народилася ОСОБА_3, про що 12.04.2016 року складено відповідний актовий запис №1147, її батьками записані ОСОБА_4 ОСОБА_5 батько та ОСОБА_1 мати, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 11).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 06.10.2016 року вбачається, що державну реєстрацію народження 05 квітня 2016 року ОСОБА_3 проведено відповідно до ст.133 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть.

Зі змісту ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно ст.7 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Верховною радою України 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до ст.121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Статтею 122 СК України встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Згідно ч.1 ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що 13.07.2011 р. губернатором Фюльке було оголошено рішення про окреме проживання: ОСОБА_5 ОСОБА_3 та ОСОБА_8 та дано дозвіл на окреме проживання. Водночас зазначено, що рішення про розірвання шлюбу буде надано, коли адміністративне рішення буде остаточним (а.с.7).

Крім того, Губернатор округу Рогаланд видав свідоцтво про розлучення, яке набрало чинності 27.09.2012 р. між: ОСОБА_5 ОСОБА_3 та ОСОБА_8 (а.с. 9).

Разом з тим, долученою копією свідоцтва про шлюб підтверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 02.08.2016 року зареєстрували шлюб, про що 02.08.2016 року складено відповідний актовий запис №1926 (а.с. 29).

Предметом позову є вимоги особи щодо визнання батьківства, що регулюється положеннями Сімейного Кодексу України, а також вимоги про зобовязання органу реєстрації актів цивільного стану громадян вчинити певні дії, що регулюється спеціальними нормами законодавства в структурі міністерства юстиції.

Відповідно до ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

В свою чергу, згідно із ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно ст. 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини.

З поданої до суду нотаріально засвідченої заяви про визнання батьківства від 03.06.2016 року вбачається, що ОСОБА_2 (відповідач у справі) визнає себе батьком ОСОБА_3, яка народилась 05 квітня 2016 року (а.с. 5).

Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_4 ОСОБА_5 не є батьком народженої у позивачки 05 квітня 2016 року дитини - ОСОБА_3, а її батьком є відповідач - ОСОБА_2, тому в цій частині вимог позов слід задовольнити.

У відповідності до вимог ч.1 ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

В свою чергу задоволенню підлягають вимоги позивача про виключення з актового запису № 1147 від 12.04.2016 року про народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, запис про батька ОСОБА_4 ОСОБА_5, громадянина ОСОБА_6, зазначивши у графі «Батько» - ОСОБА_2, громадянина України та зобовязання внести зміни у вказаний актовий запис про прізвище та по-батькові ОСОБА_3, зазначивши її прізвище «Бойченко», а по-батькові «Віталіївна».

Щодо вимоги про зобовязання внести зміни у підставу внесення актового запису № 1147 від 12.04.2016 року про народження ОСОБА_3, зазначивши як підставу ч.1 ст.135 СК України, то така підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 подав заяву про своє батьківство, то в даному випадку слід зазначати як підставу проведення держаної реєстрації народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у відповідному актовому записі частину 1 ст.126 СК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 126, 134, 135, 138 СК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, матірю якої є ОСОБА_1.

Зобовязати Львівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області виключити з актового запису № 1147 від 12.04.2016 року про народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, запис про батька ОСОБА_4 ОСОБА_5, громадянина ОСОБА_6, зазначивши у графі «Батько» - ОСОБА_2, громадянина України; внести зміни в актовий запис № 1147 від 12.04.2016 року про народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про прізвище та по-батькові ОСОБА_3, зазначивши її прізвище «Бойченко», а по-батькові «Віталіївна»; внести зміни в актовий запис № 1147 від 12.04.2016 року про народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказавши в частині підстави державної реєстрації народження замість статті 133 Сімейного кодексу України частину 1 статті 126 Сімейного кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.