АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 червня 2016 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Пікуль А.А., Соколової В.В.

при секретарі - Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 серпня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота» в особі Київської філії Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота» про стягнення суми банківського вкладу та нарахованих відсотків,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до ПАТ «Банк Золоті Ворота» в особі Київської філії ПАТ «Банк Золоті Ворота» про стягнення суми банківського вкладу та нарахованих відсотків.

На обгрунутвання своїх вимог зазначала, що 03.07.2013 р. між нею та ПАТ «Золоті Ворота» в особі філії м. Києва укладено договір строкового валютного банківського вкладу (депозиту) № 237Д/13, відповідно до якого вона внесла в Банк грошові кошти в сумі 1 007 000 доларів США, на строк до 10.07.2014 р., а Банк зобов'язався на умовах та в порядку, передбачених договором, повернути вклад та виплачувати проценти із розрахунку 8% річних. Відповідно до п. 2.1.1 договору Банк зобов'язався відкрити вкладнику депозитний рахунок № НОМЕР_2, рахунок нарахованих процентів № НОМЕР_1.

04.07.2013 р. між нею та ПАТ «Золоті Ворота» в особі філії м. Києва укладено договір строкового валютного банківського вкладу (депозиту) № 239Д/13 відповідно до якого вона внесла в Банк грошові кошти в сумі 2 450 000 грн., на строк до 10.07.2014 р., а Банк зобов'язався на умовах та в порядку, передбачених договором, повернути вклад та виплачувати проценти із розрахунку 20,5% річних. Відповідно до п. 2.1.1 договору Банк зобов'язався відкрити вкладнику депозитний рахунок № НОМЕР_3, рахунок нарахованих процентів № НОМЕР_4.

Справа №761/27772/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4249/2016
Головуючий у суді першої інстанції:Волошин В.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.
22.08.2013 р. між нею та ПАТ «Банк Золоті Ворота» в особі філії м. Києва укладено договір строкового валютного банківського вкладу (депозиту) № 306Д/13, відповідно до якого вона внесла в Банк грошові кошти в сумі 438 150 доларів США, на строк до 27.08.2014 р., а Банк зобов'язався на умовах та в порядку, передбачених договором, повернути вклад та виплачувати проценти із розрахунку 8% річних. Відповідно до п. 2.1.1 договору Банк зобов'язався відкрити вкладнику депозитний рахунок № НОМЕР_5, рахунок нарахованих процентів № НОМЕР_6.

З травня 2014 р. банк перестав виплачувати нараховані і переведені на картку щомісячні проценти по депозитним вкладам, на її неодноразові усні звернення відповідач відмовив у поверненні банківського вкладу, на письмові звернення від 05.06.2014 р. та від 17.06.2014 р. вона відповіді не отримала.

Посилаючись на те, що відповідач не повернув грошові кошти за строковими вкладами та не виконав свої обов'язки по поверненню процентів за травень-липень 2014 р., чим порушив її права як споживача банківських послуг, просила, з урахування уточнених позовних вимог, стягнути з ПАТ «Банк Золоті Ворота» заборгованість за договором №306Д/13 строкового валютного банківського вкладу (депозиту) від 22.08.2013 р. в розмірі 284 924,93 доларів США, заборгованість по процентам за договором № 306Д/13 строкового валютного банківського вкладу (депозиту) від 22.08.2013 р. у розмірі 1 390,47 доларів США.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11.08.2015 р. у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення суду скасувати та ухвалитинове рішення про задоволення її позовних вимог, посилаючись на неповнез'ясування судом обставин, щомають значення для справита неправильнезастосування норм матеріального і процесуального права.

Зазначала, що запровадження тимчасової адміністрації у банку не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, так як Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не скасовує право на звернення до суду за захистом свого порушеного права, а лише визначає умови і порядок захисту прав вкладників у зв'язку із здійсненням тимчасової адміністрації банку.

Вказувала на те, що не можна вважати відмовою у праві на захист цивільного права особи наявність узгодженого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» порядку, який стосується забезпечення відшкодування вкладникам Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суми коштів за вкладами, граничний розмір яких не може бути вище ніж 200 000,00 грн., при цьому вирішення спірних питань з приводу гарантованих Фондом коштів вкладників у межах суми відшкодування здійснюється в порядку, передбаченому ст. 54 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в якій зазначено, що рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних на ліквідацію ПАТ «Банк Золоті Ворота» не з'явився, про час та місце розгляду справи зазначена юридична особа була повідомлена належно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.07.2013 р. між ПАТ «Банк Золоті Ворота» та ОСОБА_1 укладено договір № 237Д/13 строкового валютного банківського вкладу (депозиту), відповідно до якого вкладник вносить в Банк грошові кошти в сумі 1 007 000,00 доларів США, а Банк приймає вклад та зобов'язується на умовах і в порядку, передбачених договором, повернути вкладнику вклад та виплачувати проценти із розрахунку 8% річних. Дата повернення вкладу Банком - 10 липня 2014 р.

04.07.2013 р. між ПАТ «Банк Золоті Ворота» та ОСОБА_1 укладено договір № 239Д/13 строкового банківського вкладу (депозиту) «Стандартний 1», відповідно до якого вкладник вносить в Банк грошові кошти в сумі 2 450 000,00 грн., а Банк приймає вклад та зобов'язується на умовах і в порядку, передбачених договором, повернути вкладнику вклад та виплачувати проценти із розрахунку 20,5% річних, за виключенням випадків передбачених договором. Дата повернення вкладу Банком - 10 липня 2014 р.

22.08.2013 р. між ПАТ «Банк Золоті Ворота» та ОСОБА_1 укладено договір № 306Д/13 строкового валютного банківського вкладу (депозиту), відповідно до якого вкладник вносить в банк грошові кошти в сумі 438 150,00 доларів США, а Банк приймає вклад та зобов'язується на умовах і в порядку, передбачених договором, повернути вкладнику вклад та виплачувати проценти із розрахунку 8% річних. Дата повернення вкладу Банком - 27 серпня 2014 р.

05.06.2014 р. та 17.06.2014 р. ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «Банк Золоті Ворота» із заявами про повернення їй коштів за депозитними вкладами, однак відповідач кошти не повернув.

На підставі постанови Правління НБУ від 31.07.2014 р. № 456 «Про віднесення ПАТ «Банк Золоті Ворота» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 01.08.2014 р. прийнято рішення №67 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк Золоті Ворота», згідно з яким з 04.08.2014 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у вказаному банку.

31.10.2014 р. рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №114 «Про продовження строків тимчасової адміністрації в АТ «Банк Золоті Ворота», яким у відповідача було продовжено тимчасову адміністрацію до 04.12.2014 р.

04.12.2014 р. Правління НБУ прийняло постанову № 781 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Золоті Ворота».

05.12.2014 р. рішенням № 142 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Золоті Ворота».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що з 05.12.2014 р. у ПАТ «Банк Золоті Ворота» розпочато процедуру ліквідації.

Такий висновок суду грунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

26.06.2014 р. постановою Правління НБУ № 384/БТ ПАТ «Банк Золоті Ворота» віднесено до категорії проблемних.

01.08.2014 р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на виконання постанови НБУ № 456 «Про віднесення ПАТ «Банк Золоті Ворота» до категорії неплатоспроможних, прийнято рішення № 67, відповідно до якого розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Золоті Ворота» з ринку та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк Золоті Ворота» Єрмака В.О. строком з 04.08.2014 р. по 04.11.2014 р.

31.10.2014 р. відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 114 «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Банк Золоті Ворота», продовжено тимчасову адміністрацію в Банку та повноваження Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію до 04.12.2014 р.

04.12.2014 р. Правлінням НБУ прийнято постанову № 781 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Золоті Ворота»

05.12.2014 р. на виконання зазначеної постанови НБУ, Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 142 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк Золоті Ворота» та призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб», за яким з 05.12.2014 р. відповідно до плану врегулювання в Банку розпочата процедура ліквідації та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Золоті Ворота» строком з 05.12.2014 р. по 04.12.2015 р.

Статтею 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що ним встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб за вкладами фізичних осіб, а його метою є захист прав і законних інтересів вкладників банку.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

За змістом ч. 1 ст. 26 Закону Фонд гарантування вкладів фізичних осіб гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн.

Залишок невиплаченої суми повинен повертатися в порядку черговості, встановленої ст. 52 цього Закону. Зокрема вимоги вкладників-фізичних осіб у частині, що перевищує суму, визначену Фондом, погашається у четверту чергу.

На момент ухвалення рішення судом першої інстанції (11.08.2015 року) у ПАТ «Банк Золоті Ворота» вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Така правова позиція висловлена верховним Судом України в постанові від 20.01.2015 р. у справі №6-2001цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Доводи апеляційної скарги про те, що запровадження тимчасової адміністрації у банку не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, так як Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не скасовує право на звернення до суду за захистом свого порушеного права, а лише визначає умови і порядок захисту прав вкладників у зв'язку із здійсненням тимчасової адміністрації банку є непереконливими з огляду на наступне.

За змістом ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку, а також умови і порядок захисту прав вкладників у зв'язку з віднесенням банку до категорії неплатоспроможних та запровадження у зв'язку з цим у банку тимчасової адміністрації передбачені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому він є спеціальними і пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах, що узгоджується як з положеннями ст.1074 ЦК України, так із статтею 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якого кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Метою введення в дію Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», як зазначено у статті 1 цього Закону, є захист прав і законних інтересів вкладників банку, а тому введення тимчасової адміністрації унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено цим Законом.

Ураховуючи наведене колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовуютьправильність висновків суду першоїінстанції, а тому підстав для їїзадоволення не убачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегіясуддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішенняШевченківського районного суду м. Києва від 11 серпня 2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розглядуцивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційноїскарги.

Головуючий: Судді: