Справа № 500/1671/16-ц
Провадження № 2/500/1692/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Баннікової Н.В.
при секретарі Борчану О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1про стягнення сум заборгованості за кредитним договором,-
У квітні 2016 р. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1про стягнення сум заборгованості за кредитним договором в сумі 21 527,50 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що 28.02.2011 р. між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк», Банк) та ОСОБА_1було укладено кредитний договір № б/н (далі договір) про надання кредиту в сумі 8 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 29.02.2016 р. за ним виникла заборгованість у загальній сумі 21 527,50 грн., яку до теперішнього часу не погашено.
Представник позивача у судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
У судовому засіданні встановлено, що 28.02.2011 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1було укладено кредитний договір № б/н (далі договір) про надання кредиту в сумі 8 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6).
Згідно ст.1054 ЦК України по кредитному договору банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
За ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1 та 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Оскільки позичальник свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, станом на 29.02.2016 р. у ОСОБА_1виникла заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в загальній сумі 21 527,50 грн., яка складається з: 6 358,91 грн. - заборгованість за кредитом; 13 667,28 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1 001,31 грн. - штраф (процентна складова), що підлягає стягненню з відповідача.
Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.526, 530, 533, 549,554, 610, 611, 625, 651, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення сум заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя:(підпис) З оригіналом згідно: Суддя: ОСОБА_2