Дата документу 15.06.2016
Справа № 334/3733/16-ц
Провадження № 2-о/334/137/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Мусієнко Н.М.,

при секретарі Петракей Р.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Ленінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про визнання смерті особи в певний час, суд, -

встановив:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті, зазначивши в заяві, що він є сином ОСОБА_2, 24.12.1927р.н., що підтверджується його свідоцтвом про народження.

Його батько ОСОБА_2, помер 01.06.2016р. у м. Донецьку, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №50 від 02.06.2016р. виданим міською психоневрологічною лікарнею №2 м. Донецька, причина смерті атеросклеротична хвороба серця з порушенням серцевого ритму.

Батько ОСОБА_2 був взятий на облік в УПСЗН по Ленінському району зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, тому заявник звернувся до Ленінського РАЦС для проведення державної реєстрації смерті батька, однак йому було відмовлено, у відповідності до положень п.п.2,3 ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», оскільки лікарське свідоцтво про смерть не може бути підставою для реєстрації смерті у органах державної реєстрації цивільного стану.

Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р. №52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.10. 2000р. за №719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є:

а)лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми;

б)фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-I/o) установленої форми;

в)лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; 1

г)рішення суду про оголошення особи померлою;

ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

д)повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

е)повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Після смерті батька заявником у м. Донецьку були отримані наступні документи, які були видані органами так званої невизнаної донецької народної республіки: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) від 02.06.2016р.

Однак, зазначені документи не відповідають вимогам законодавства України, оскільки вони були видані на тимчасово окупованій території України, визначеній відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями».

У звязку з цим наявні документи не можуть бути прийняті відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до підпункту 1 пункту 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Встановлення факту смерті батька необхідно заявникові для реєстрації факту смерті та отримання допомоги на поховання та оформлення спадщини.

Статтями 234-235,256-259 ЦПК України, передбачена можливість встановлення юридичного факту, що має значення, в судовому порядку, тому заявник просить встановити факт смерті ОСОБА_3, 05.09.1922р.н. , що померла 01.07.2015р.

У судовому засіданні представник заявника, підтримав заяву, та просив її задовольнити, допустивши негайне виконання.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно зі ст.3 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» територія Автономної Республіки Крим визначається як тимчасово окупована територія.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.03.2015р. №254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, зазначені в Законі України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» також визначаються як тимчасово окуповані території.

Оскільки особа померла у м. Донецьку, Донецької області, що також визначається як тимчасово окупована територія, то справа розглядається за місцем подання заяви невідкладно.

Суд розглянувши документи, що додані до справи: копію паспорта та ІПН ОСОБА_2 , свідоцтво про народження заявника ОСОБА_2, довідку про смерть ОСОБА_2 , довідку УПСЗН Ленінського району м. Запоріжжя № від 26.11.2014р., як такі, що підтверджують факт смерті особи, незважаючи на те, що вони не відповідають установленій законодавством формі та вимогам, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню, тому що доведені й обґрунтовані та можуть бути задоволені у відповідності зі ст.256 ЦПК України.

Керуючись ст.10, 60, 212, 213, 256-259,367-368 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Встановити факт смерті ОСОБА_2, 24.12.1927р.н. (адреса реєстрації місця проживанняння ІНФОРМАЦІЯ_2 НОМЕР_1 виданий Ворошиловським РВ ДМУ України в м. Донецьк від 28.02.1998р., який помер 01.06.2016р. у м. Донецьку.

Допустити негайне виконання рішення у справі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному суді Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Мусієнко Н. М.