Справа №201/8756/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2016 року м.Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

за участю секретаря Пєронкова М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 незаконними та зобовязати вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції. В обґрунтування своєї скарги посилається на те, що 15 квітня 2016 року їй стало відомо про існування постанови держаного виконавця Жовтневого ВДВС ДМУЮ від 16 березня 2016 року, якою в рамках зведеного виконавчого провадження щодо виконання судового наказу № 2н-12620/08 від 10 березня 209 року, судового наказу № 2н-410/10 від 26 травня 2010 року, виконавчий лист № 2-8756 від 05 жовтня 2011 року, виконавчого листа № 2-2281/09 від 01 вересня 2009 року , наказу № 904/8682/13 від 23 грудня 2013 року державний виконавець звернув стягнення на заробітну плату, стипендію та інші його доходи. Дану постанову вважає незаконною та просить її скасувати, оскільки вона не переховувалася від виконавчої служби, однак через свою неплатоспроможність не погасила борг.

ОСОБА_1 в судове засідання не з*явилася про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, від представника скаржника надійшла заява про слухання справи за їх відсутності, скаргу підтримав в повному обсязі.

Державний виконавець в судове засідання не з*явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За приписами ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Статтею 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» від 24.03.1998 року № 202/98-ВР встановлено, що Державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Статтею 2 вказаного Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Вимогами ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. (ст. 6 вказаного Закону).

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи якими серед іншого є - виконавчі листи.

Судом встановлено, що 16 березня 2016 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС ДМУЮ ОСОБА_2 винесено постанову про стягнення із заробітної плати , пенсії стипендії та інших доходів боржника якою звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_3, проводити щомісячне утримання з усіх видів заробітку, що належить до виплати боржнику після відрахування податків , в розмірі 50%, до повного погашення боргу 187 052,90 грн. виконавчого збору 18 705,29 грн. та витрат 304, 44 грн.

Згідно ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

ОСОБА_1 при зверненні до суду зі скаргою послалася на те, що борг в добровільному порядку не погасила саме за відсутності грошових коштів.

Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявника є необґрунтованими, недоведеними, а тому не підлягають задоволенню. Будь-яких порушень при вчиненні виконавчих дій з боку державного виконавця, судом при розгляді справи не встановлено, а отже відсутні підстави для задоволення вимог заявника.

Згідно ст. 388 ЦПК України судові витрати повязанні з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було поставлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 208, 210-218, 383-389 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 незаконними та зобовязати вчинити певні дії залишити без задоволення.

Судові витрати по справі в розмірі 551,20 грн. покласти на ОСОБА_4.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня проголошення ухвали шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя С.О. Демидова