Справа № 212/6450/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі : Головуючого, судді: Водоп'янова С.М.

при секретарі : Мельник К.В.,

за участю позивачки - ОСОБА_1, її представника - адвоката Нестерової О.М., представника відповідачки ОСОБА_3, - ОСОБА_4, представника відповідачки; ОСОБА_5 - адвоката Калашникової І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про встановлення юридичного факту сумісного проживання жінки та чоловіка однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання спільним сумісним майном жінки та чоловіка, виділ 1/2 частини з спільного сумісного майна жінки і чоловіка та визнання права власності на 1/2 частину квартири, 1/4 частину будинку, 1/2 частину земельної ділянки та 1/2 грошових внесків, -

В С Т А Н О В И В ;

До Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу звернулась позивачка ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про встановлення юридичного факту сумісного проживання жінки та чоловіка однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання спільним сумісним майном жінки та чоловіка, виділ 1/2 частини з спільного сумісного майна жінки і чоловіка та визнання права власності на 1/2 частину квартири, 1/4 частину будинку, 1/2 частину земельної ділянки та 1/2 грошових внесків.

В обгрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1, у своїй уточненій позовній заяві, яка надійшла до суду 04 листопада 2015 року, зазначила, що 01 лютого 1975 року вона уклала шлюб з громадянином ОСОБА_8, який було зареєстровано у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за №206.

Від сумісного шлюбного життя у них є спільна дитина - повнолітня донька відповідачка в справі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

18 вересня 1989 року, шлюб між нею та ОСОБА_8 був розірваний, про що у книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу була зроблена запис за №676. Вказане розірвання шлюбу було формальним, оскільки на той період часу їх сім'я проживала у місті Архангельську Російської Федерації та її чоловіку була запропонована робота у місті Мінську, Республіки Білорусь. ОСОБА_8 мав можливість отримати у Мінські квартиру. З цією метою, тобто з метою отримання чоловіком квартири, шлюб між нею та ОСОБА_8 був розірваний фіктивно, хоча шлюбні відносини між ними не було зупинено.

Після переїзду чоловіка разом з їх донькою до міста Мінську, ОСОБА_8 на протязі трьох років, тобто 12 серпня 1993 року отримав там двокімнатну квартиру № 56 загальною площею - 49,34 кв. метрів та житловою площею - 28,49 кв. метрів, яка була розташована в АДРЕСА_4. На протязі періоду часу, коли її чоловік проживав та працював у місті Мінську, вони продовжували бути однією сім'єю, їздили один до одного, мали спільний бюджет, займались спільним вихованням їх доньки та таке інше, тобто фактично залишались чоловіком та дружиною.

Після закінчення контракту її чоловік повернувся до міста Архангельська Російської Федерації, до неї та був зареєстрований разом з нею як з дружиною в квартирі АДРЕСА_7. Ці обставини підтверджуються квартирною карткою.

Після цього, вона разом з чоловіком ОСОБА_8 проживали за вищевказаною адресою однією сім'єю та вели спільне господарство.

На спільні сумісні грошові кошти вона разом з чоловіком ОСОБА_8 26 вересня 2002 року придбали двокімнатну квартиру № 11, загальною площею - 44,8 кв. метрів та житловою площею - 25,9 кв. метрів, яка розташована на другому поверсі трьохповерхового житлового будинку АДРЕСА_1, після чого перепланували її, внаслідок чого загальна площа квартири склала - 45,1 кв. метрів та житлова площа - 26,5 кв. метрів. На дану квартиру їм було видане свідоцтво про право власності, замість договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Герасимовою Л.С. 26 вересня 2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4487.

В період сумісного життя, а саме; в період часу з 1995 року по 2003 рік вона та її чоловік ОСОБА_8 за обоюдною згодою за спільні грошові кошти придбали 9964 акції підприємства - відкритого акціонерного товариства "Архангельський втормет", але придбання даних цінних паперів вони оформили на ОСОБА_8, що підтверджується договорами.

Після того, як 01 липня 2003 року її чоловік закінчив свою трудову діяльність, вони разом вирішили переїхати на постійне місце проживання на батьківщину чоловіка до міста Кривого Рогу , де продовжували проживати однією сім'єю та вести спільне господарство, що підтверджується актом про сумісне проживання від 25 липня 2015 року.

У зв'язку з цім вона разом з чоловіком ОСОБА_8 вирішили продати вищевказані акції ВАТ "Архангельський втормет". Продаж вказаних акцій здійснювалась її чоловіком, але з її згоди, про що свідчить її нотаріальна посвідчена згода на реалізацію даних акцій на підставі ст. 35 КпШС Російської Федерації як спільного сумісного майна подружжя.

Грошові кошти, які були отримані від реалізації вищевказаних цінних паперів, були переведені на рахунок її чоловіка ОСОБА_8, на що також була отримана її згода.

16 жовтня 2008 року вона разом з чоловіком придбали 1/2 частину житлового будинку з господарчими побудовами, а саме; квартиру № 1 загальною площею - 100,0 кв. метрів, житловою площею - 69,5 кв. метрів в житловому будинку "А-2", сарай "В" площею - 23,0 кв. метрів, сарай "М" площею - 39,4 кв. метрів, погріб "Г" площею - 17,8 кв. метрів, а також земельну ділянку, розміром 0,870 гектарів, для обслуговування будівлі, що розташовані по АДРЕСА_6 за 656500 гривень, після чого здійснили перепланування вказаної 1/2 частини житлового будинку, внаслідок чого загальна площа склала - 105,8 кв. метрів та житлова площа - 77,7 кв. метрів. На дану частину житлового будинку їм було видане свідоцтво про право власності замість договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Герасимовою Л.С. 16 жовтня 2008 року в реєстрі за №4033.

Цей договір купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку був оформлений на ім'я її чоловіка ОСОБА_8 та, відповідно, зареєстрований в КП ДОР "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" також на його ім'я.

Частина грошових коштів, яка залишилась після придбання вищевказаного нерухомого майна, була переведена з банка Росії міста Архангельська та покладена на депозитні рахунки в ПАТ КБ "ПриватБанк" міста Кривого Рогу, дані рахунки були відкрити на ім'я її чоловіка ОСОБА_8 за номерами картки-рахунку; НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, в грошової одиниці України - гривні. Також згідно укладеного договору №SAMDNWFD200 в ПАТ КБ "ПриватБанк" на валютному особистому рахунку знаходився внесок в грошової одиниці США - доларі.

Тому вищевказана квартира, а також частина вказаного домоволодіння, земельна ділянка та грошові внески є спільною сумісною власністю особисто її та її чоловіка ОСОБА_8.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року, коли її чоловік знаходився в туристичної поїздці в державі Ізраїлі, він раптово помер. Після смерті її чоловіка ОСОБА_8 відкрилась спадщина, яка складалась з вищевказаної квартири, частини домоволодіння, земельної ділянки та грошових внесків, які є їх спільним сумісним майном, частки кожного з них є рівними, тому спадкова маса складає - 1/2 частини квартири, 1/4 частини будинку, 1/2 частини земельної ділянки та 1/2 частини грошових внесків.

Спадкоємцями першої черги за законом на спадкове майно є відповідачі по справі, які прийняли спадщину у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк.

Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на відкриту спадщину немає.

Спадкоємці першої черги за законом - відповідачі в справі - не бажають в добровільному порядку вирішити питання щодо визначення її частки в спільному сумісному майні жінки та чоловіка, що змусило її звернутися до суду для вирішення питанням про встановлення юридичного факту сумісного проживання жінки та чоловіка однією сім'єю, в тому числі без реєстрації шлюбу, визнання спільним сумісним майном жінки та чоловіка, виділ 1/2 частини з спільного сумісного майна жінки та чоловіка та визнання права власності на 1/2 частину квартири, 1/4 частину будинку, 1/2 частину земельної ділянки та 1/2 частину грошових внесків.

На підставі викладеного позивачка в справі просить суд;

1.Встановити юридичний факт проживання її, ОСОБА_1 з ОСОБА_8 як жінки та чоловіка однією сім'єю, починаючі з 18 вересня 1989 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року, тобто по день смерті чоловіка ОСОБА_8.

2. Визнати спільним сумісним майном жінки та чоловіка однокімнатну квартиру № 11, загальною площею -45,1 кв. метрів та житловою площею - 26,5 кв. метрів, яка розташована в будинку АДРЕСА_1; 1/2 частину житлового будинку з господарчими побудовами, а саме; квартиру № 1 загальною площею 105,8 кв. метрів, житловою площею - 77,7 кв. метрів в житловому будинку «А-2», сарай «В» площею - 23,0 кв. метра, сарай «М» площею - 39,4 кв. метрів, погріб «Г» площею - 17,8 кв. метрів, земельну ділянку розміром 0,870 гектарів для обслуговування будівлі, що розташовані по АДРЕСА_6; грошові кошти в ПАТ КБ «ПриватБанк» за номерами карти-рахунку НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6 як в грошовій одиниці України - гривні, так і у доларі США, з належними відсотками, та грошові кошти за договором №SAMDNWFD00705 3 8502200 в ПАТ КБ "ПриватБанк" на валютному особистому рахунку в грошовій одиниці США - доларі, з належними відсотками.

Представник позивачки в справі - адвокат Нестерова О.М. у повному обсязі підтримала позов ОСОБА_1

Представник відповідачки в справі - ОСОБА_3 - ОСОБА_4, суду заявила, що вона він імені її довірителя у повному обсязі визнає позовні вимоги ОСОБА_1, та у повному обсязі підтверджує усі доводи якими позивачка обґрунтувала свої позовні вимоги.

Представник відповідачки ОСОБА_5 - адвоката Калашникова І.В. позовні вимоги не визнала у повному обсязі, та просила суд відмовити у задоволені позову. В обгрунтування заперечень позову адвокат Калашнікова І.В. оголосила суду письмові заперечення ОСОБА_5, у яких зазначено, що позивачка ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з її сином ОСОБА_8 з 01 лютого 1975 року до 18 вересня 1989 року. Від шлюбу вони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбні відносини ОСОБА_1 та її син ОСОБА_8 припинили у 1989 році. Причиною тому стало те що її син ОСОБА_8 познайомився з іншою жінкою - ОСОБА_13, яка постійно мешкала у місті Мінську. Відносини між ОСОБА_8 та цією жінкою стали близькими і одразу після розлучення з позивачкою у справі ОСОБА_8 змінив місце проживання, переїхав жити до Мінська і 03 листопада 1989 року він уклав шлюб з ОСОБА_13. При цьому остання прийняла призвіще її сина - ОСОБА_13, що підтверджує той факт, що цей шлюб не мав фіктивного характеру. Через два місяці після укладення шлюбу ОСОБА_8 звільнився з роботи у місті Архангельську, знявся з квартирного обліку у цьому місті та переїхав на постійне місце проживання до Мінська де став мешкати в однокімнатній квартирі яка належала його дружині ОСОБА_13. 30 січня 1990 року ОСОБА_8 був прийнятий на роботу по переводу заступником начальника «Белвторцветмет». Тобто ОСОБА_8 спочатку уклав шлюб, а потім почав шукати собі нову роботу у місті Мінську.

Вона - тобто ОСОБА_5, вперше приїхала в гості до сина ОСОБА_8 у 1992 році і тимчасово проживала в однокімнатній квартирі, що належала її невістці ОСОБА_13. Дочка позивачки та її сина ОСОБА_8 до Мінську не переїздила і залишилася мешкати в Архангельську. Коли ОСОБА_8 надали двокімнатну квартиру, то його дружина ОСОБА_13, для того щоб зберегти однокімнатну квартиру для її сина від першого шлюбу, не стала прописуватись у цій двокімнатній квартирі, а у ній були прописані ОСОБА_8 та його дочка ОСОБА_3. У двокімнатній квартирі остання не поселялася а тільки була в ній прописана. В цій квартирі фактично мешкав її син ОСОБА_8 зі своєю дружиною ОСОБА_13 та її сином. В цій квартирі тимчасово також мешкали вона з чоловіком та їх молодший син ОСОБА_16, коли вони неодноразово приїздили до ОСОБА_8 в гості. Тому позивачка в справі ніяк не могла підтримувати шлюбні відносини з ОСОБА_8.

Крім того, як зазначила у своїй заяві до суду ОСОБА_5, не має підстав вважати, що шлюб ОСОБА_8 та ОСОБА_13 був фіктивним, так як до цього часу цей шлюб у встановленому судовому порядку не було визнано фіктивним.

В 1994 році шлюбні відносини її сина ОСОБА_8 та його дружини ОСОБА_13 припинилися і їх сім'я розпалася. 07 грудня 1994 року шлюб було розірвано.

Після розлучення ОСОБА_8 не одразу повернувся до Архангельська і тільки 28 грудня 1994 року він був призначений генеральним директором підприємства «Вторчермет» у місті Архангельську, однак він деякий час залишався прописаним у своїй квартирі в Мінську.

Після переїзду до Архангельська ОСОБА_8 спочатку жив у готелі, а потім знімав квартиру і лише після цього, став мешкати у своїй колишній квартирі де мешкала його колишня дружина - позивачка в цій справі ОСОБА_1 та прописався в ній 05 червня 2001 року. У нього з колишньою дружиною та дочкою стосунки залишались гарними. Зі слів сина вона знає, що хоча ОСОБА_8 і мешкав з колишньою дружиною в одній квартирі, однак спільного бюджету у них не було. І вони не вели сумісного господарства. Він свою заробітну плату тратив на свою потреби. Про це, ОСОБА_8 неодноразово їй казав коли приїздив до неї в гості в місто Кривий Ріг. Коли він придбав квартиру і будинок то сплачував за них своїми особистими коштами. ОСОБА_8 їй казав, що це кошти його і його дружина ОСОБА_1 до цих коштів не має ніякого відношення. Тому відповідачка стверджує, що спірна квартира и будинок були придбані на кошти які належали її синові ОСОБА_8. Він також сплачував своїми коштами за проведення ремонту у цих помешканнях.

За кошти які син ОСОБА_8 заробив, працюючи у Мінську , та на кошти які він заробляв працюючи в Архангельську, він також придбав на протязі декількох років акції підприємства яким керував. У 2002 році ОСОБА_8 прийняв рішення переїхати на постійне місце проживання в місто Кривий Ріг ближче до своїх рідних, а саме; батьків та брата. Оскільки вона та її чоловік мешкали в одній квартирі з молодшим сином та його сім'єю, то її син ОСОБА_8 придбав двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, для неї та її чоловіка, поряд з їх квартирою.

26 вересня 2002 року ОСОБА_8 придбав на власні кошти зазначену квартиру і 27 вересня 2002 року він прописав її в цю квартиру . У цій квартирі крім неї мешкав також її чоловік, батько ОСОБА_8.

7000 доларів США ОСОБА_8 у 1992 році залишив у неї. І саме на ці кошти була придбана вказана квартира. Цю квартиру ОСОБА_8 відремонтував та переобладнав за свої кошти. Право власності на цю квартиру було оформлено на сина ОСОБА_8. До 2007 року ОСОБА_8 неодноразово приїздив в гості до неї та її чоловіка і на час його перебування в Кривому Розі, вона звільняла цю квартиру та переходила жити до своєї квартири. А у вказаній вище квартирі мешкав син ОСОБА_8. Після від'їзду сина ОСОБА_8 вона разом з чоловіком знову переходила жити до цієї квартири. В серпні 2010 року син ОСОБА_8 вказав їй, що має намір поселити та зареєструвати у цій квартирі свою дочку ОСОБА_3. Вона не бажала жити в одній квартирі з дочкою сина, і тому вона знялася з реєстрації в цій квартирі і з чоловіком перешли знову жити до своєї квартири де мешкали разом з сім'єю молодшого сина. Однак, дочка сина ОСОБА_8 ОСОБА_3 так до Кривого Рогу і не переїхала. Вона та її чоловік платили комунальні платежі за цю квартиру сина. Її молодший син ОСОБА_16 також сплачував комунальні платежі за цю квартиру зі своєї заробітної плати. Цю обставину відповідачка підтвердила надавши суду квитанції про сплату комунальних послуг за вказане житло.

До 2014 року за цю квартиру сина ОСОБА_8 сплачувала вона зі свої пенсії. В цій квартирі були меблі які належали їй та її сину ОСОБА_8.

Позивачка ОСОБА_1 в цій квартирі ніколи не проживала.

19 серпня 2008 року син ОСОБА_8 отримав дозвіл на проживання в місті Кривому Розі, а 16 грудня 2008 року придбав за власні кошти частину будинку в котеджі, а саме; квартиру АДРЕСА_6.

29 травня 2012 року син ОСОБА_8 отримав право власності на цей будинок . В цей час позивачка ОСОБА_1 не на тривалий час декілька разів приїздила до Кривого Рогу і незначний час мешкала у цьому будинку. Вона постійно проживала в місті Архангельську. Тільки восени 2014 року позивачка отримала вид на проживання в України. У зв'язку з тими воєнними діями яки відбуваються на Донбасі, їй важко було постійно перетинати кордон між Україною та Росією.

Її син ОСОБА_8 після 2008 року в Архангельськ приїздив на нетривалий час для проходження МСЕК та отримання пенсії. Зареєструвати шлюб з позивачкою ОСОБА_1 її син ОСОБА_8 не бажав і неодноразово їй казав, що він підтримує з першою дружиною дружні та вільні стосунки без усіляких обов'язків. Він мріяв переїхати на постійне місце проживання в Ізраїль і туди переводив свої кошти. Вона не змогла оформити своє право на спадщину після смерті сина в Архангельську так як усі документи сина були у володінні позивачки. Позивачка приховала від нотаріуса в Архангельську що на спадщину є ще інші спадкоємці. Тому вона особисто не змогла отримати спадщину після смерті сина в Росії. Вона отримала спадщину після смерті сина на квартиру в місті Мінську.

На більшість питань які були поставлені адвокату Калашниковій І.В. представником позивачки була дана відповідь, що інші обставини щодо цієї справи їй не відомі.

Судом, на прохання позивачки ОСОБА_1 були допитані свідки; ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, та на адресу суду було направлено заяви - нотаріально посвідченні покази свідків, які мешкають в Росії, а саме; ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_14

Так свідок ОСОБА_17 суду показав, що він разом з сім'єю мешкає за адресою; квартира АДРЕСА_8, тобто поряд в квартирою, що належить померлому ОСОБА_8 та позивачці в справі ОСОБА_1.

Познайомився він з ОСОБА_8 та з ОСОБА_1 у кінці 2008 року, коли ті прийшли обдивляться квартиру бо мали намір придбати цю квартиру по сусідству з його квартирою. При цьому, ОСОБА_8 познайомив його з ОСОБА_1 і представив її як його дружину. ОСОБА_8 та з ОСОБА_1 постійно приходили до будинку разом і разом вирішували усі питання пов'язанні з придбання цього будинку та з проведенням у ньому капітального ремонту. Після того, як подружжя ОСОБА_1 придбали квартиру поряд з належною йому квартирою, то між ним і його дружиною склалися гарні добросусідські стосунки з сім'єю ОСОБА_1. Позивачка ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_8 після придбання цієї квартири десь пів року робили в ній ремонт. Вони разом, вирішували, як переобладнати це помешкання, який ремонт треба зробити і разом для будинку придбали всі необхідні будматеріали та обладнання. Особисто у нього відносно сусідів ОСОБА_8 склалося таке враження що це лагідне і доброзичливе подружжя, так як усі роботи по дому вони виконували разом. На час проведення ремонту у будинку, подружжя ОСОБА_8 мешкали у квартирі АДРЕСА_1. Про це йому розповідав сам ОСОБА_8 Він у цій квартирі не був, але колись підвозив своєю машиною ОСОБА_8 до цього дома. Останній йому казав, що у нього та у його дружини спільний бізнес в Архангельську і тому кожний з них періодично виїздили до цього міста.

Свідок ОСОБА_22 суду показав, що був знайомий з ОСОБА_8 з 2002 року і підтримував з ним дуже дружні стосунки. Він постійно допомагав ОСОБА_8 своїм особистим транспортом, а саме забирав того та його дружину з аеропорту Дніпропетровська і привозив їх додому у квартиру АДРЕСА_1. Він допомагав ОСОБА_8 робити ремонт в зазначеній квартирі і зі слів останнього він знав, що той не одружений і що на придбання цієї квартири та її ремонт було витрачено кошти як його так і кошти ОСОБА_1. З останньою він познайомився пізніше. Вказана квартира була ОСОБА_8 перепланована і з двох маленьких кімнат було зроблено одну велику. Він особисто допомагав виконувати цю роботу.

ОСОБА_8 просив його, щоб він своїм автомобілем відвіз його в аеропорт міста Дніпропетровськ для того щоб зустріти дружину ОСОБА_1. ОСОБА_8 йому казав, що у нього з дружиною спільні приватні підприємства в місті Архангельську і вони разом заробляли гроші. Він знає, що на придбання квартири АДРЕСА_1 він витратив гроші з сімейного бюджету, тобто його та його дружини ОСОБА_1. ОСОБА_8 давав гроші своїй матері та брату для оплати комунальних послуг за вказану квартиру. У нього були не зовсім гарні, натягнути стосунки зі своєю матір'ю. А з батьком у нього стосунки були гарні. Він просив його відвезти ОСОБА_1 у лікарню, коли там лікувалась його мати, а сам він матір не провідував у лікарні. Він дуже багато часу проводив разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_1, він у 2003 році возив їх своїм автомобілем на море.

ОСОБА_8 казав йому, що сама близька йому людина це його дружина - ОСОБА_1. Він завжди давав довіреності на розпорядження його грошима тільки ОСОБА_1. Він був присутнім при оформлені договору купівлі-продажу котеджу подружжям ОСОБА_8 у колишнього власника ОСОБА_39. Йому відомо, що на сумісні кошти подружжя ОСОБА_8 купували акції підприємства і потім, разом розпоряджались цими грошима вирученими від продажу цих акцій, у тому числі придбали квартиру та котедж. В Ізраїлі ОСОБА_8 мав намір лікувати свій зір.

Відповідачка ОСОБА_5 була прописана у квартирі ОСОБА_8 тільки з однією ціллю, щоб не відключили телефон з цієї квартири. А потім , коли ОСОБА_8 отримав вид на проживання в України, то він виписав свою матір з належної йому квартирі і поселився в ній сам. ОСОБА_8 не хотів спілкуватись зі своєї матір'ю, він часто просив особисто його щоб він відніс продукти харчування для його матері, а сам залишався у його автомобілі і не хотів бачити свою матір. Він знає зі слів ОСОБА_8, що той розвівся з ОСОБА_1 фіктивно, і зареєстрував шлюб з іншою жінкою тільки з ціллю прописки в місті Мінську та отримання в цьому місті квартири. Зі слів ОСОБА_8 та ОСОБА_1 він знав, що вони мають намір у найближчий час зареєструвати знову шлюб між собою.

Свідок ОСОБА_19 суду показав, що він був добре знайомий з ОСОБА_8. Він допомагав останньому робити ремонт як у квартирі та і у будинку по АДРЕСА_6. Його ОСОБА_8 познайомив зі своєю дружиною ОСОБА_1. Стосунки між останніми були гарними і їх відносини між собою вказували що це дружня сім'я. Вони разом придбали будматеріали вибирали меблі для помешкання і він, тобто ОСОБА_19, своїм автомобілем допомагав їм обом доставляти придбані ними речі та будматеріали до їх помешкання. ОСОБА_8 багато розповідав йому про себе. Казав він йому і те, що придбав він квартиру і будинок на сумісні з ОСОБА_1 кошти, так як у них спільний бізнес. У нього не було сумнівів, що ОСОБА_8 та ОСОБА_1 подружня пара і що вони мають спільну дитину. Тільки лише тільки після смерті ОСОБА_8 йому стало відомо, що останній не перебував у шлюбі з позивачкою в справі.

Свідок ОСОБА_20 суду показала, що добре знала ОСОБА_8 і підтримувала з ним дружні стосунки більше тридцяти років, оскільки вони мешкали по-сусідству в будинку по АДРЕСА_1. Пізніше вона познайомилась і з його дружиною ОСОБА_1. Між нею та подружжям ОСОБА_1 довгий час тривали дружні стосунки. Вона зі слів ОСОБА_8 та ОСОБА_1 знала, що вони фіктивно розірвали шлюб між собою для того щоб отримати квартиру в Мінську, де деякий час працював ОСОБА_8. Останній їй у відвертій бесіді казав, що ближче йому людини, а ніж його дружина ОСОБА_1 у нього не має і що та дуже багато зробила для того, що вилікувати його та зберегти йому зір. ОСОБА_20 вказала, що їй зі слів ОСОБА_8 відомо, що він має спільний сімейний бюджет з ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_21 суду зазначила, що вона підтримує дружні стосунки з позивачкою ОСОБА_1 з юності і вона була свідком на весіллі у ОСОБА_1 та ОСОБА_8. Зі слів ОСОБА_1 та ОСОБА_8 вона знає, що вони фіктивно розірвали шлюб, для того щоб отримати квартиру у Мінську де деякий час працював ОСОБА_8. Останній з часом повернувся до Архангельська де був директором великого підприємства. ОСОБА_1 їй казала, що вона та її чоловік ОСОБА_8 мають намір на сорокаріччя їх спільного сімейного життя знову зареєструвати шлюб і просила її знову бути свідком на їх весіллі. При зустрічі ОСОБА_8 їй та її чоловіку казав, що він з ОСОБА_1 у розлученні, однак вона сама близька йому людина і що та зробила для нього дуже багато, особливо у лікуванні зору. Так як тільки одна ОСОБА_1 постійно доглядала його під час його лікування.

Свідок ОСОБА_23 суду показала, що добре знайома з подружжям ОСОБА_8 з 2008 року, коли ті стали жити по-сусідству з нею з 2009 року. З ОСОБА_1 та ОСОБА_8 вона підтримувала весь цей час дружні сусідські стосунки . Це була гарна сімейна пара, вони усе по дому робили разом. Їй відомо, що вони обоє через кожні три місяці їздили до Росії, щоб продовжити візи. Вона в цілому повністю повторила покази свого чоловіка ОСОБА_17, які викладені вище. Крім того ОСОБА_23 суду вказала, що ОСОБА_8 дуже поважав свою жінку ОСОБА_1 і дуже чуйно ставився до неї. Вони по господарству усе робили удвох. Зі слів ОСОБА_8 вона знає що він тимчасово дозволив проживати у належній йому квартирі по АДРЕСА_1 своїй матері, так як у останньої був конфлікт з невісткою. У розмові з ОСОБА_8, останній їй сказав, що гроші за які було придбано цей будинок, він та його жінка ОСОБА_1 заробили тяжкою працею, спільно, працюючи в Архангельську.

Свідок ОСОБА_28 суду показала, що добре знайома з ОСОБА_1 та ОСОБА_8. Вони придбали будинок по АДРЕСА_6 по-сусідству з нею. Останні часто виїжджали до Росії по своїм справам, а вона і її дочка на прохання сусідів ОСОБА_8 доглядали і годували їх собаку та кота. У неї не було сумнівів у тому, що це сімейна пара, і була дуже здивована тим, що вони не перебувають у шлюбі. Їй про це стало відомо лише після смерті ОСОБА_8, коли стало питання про необхідність складання акту про їх сумісне проживання. З 2008 року ОСОБА_1 раз на три місяці виїздила до Архангельська і кожен раз вона поверталась до цього будинку. Цей будинок ОСОБА_8 та ОСОБА_1 оглядали та купували разом. Відносно придбання квартири ОСОБА_8 по АДРЕСА_1, їй нічого не відомо.

Вона часто зустрічала подружжя ОСОБА_8 і супермаркеті «Фуршет», коли разом ходили за продуктами харчування.

Відповідно до письмових заяв, що нотаріально посвідченні нотаріусом міста Архангельськ, які мешкають в Росії, а саме; ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_14, то усі вони у своїх заявах зазначили;

Свідок ОСОБА_24 вказала, що вона знає з 2002 року ОСОБА_8 та ОСОБА_1. Вони були постійними клієнтами їх банку. Вони завжди до банку приходили у двох. ОСОБА_8 представив ОСОБА_1 як свою дружину та регулярно оформлював на неї довіреності по його рахункам. Їй відомо, що ОСОБА_8 у 2003 році продав контрольний пакет акцій АО « Архангельський Втормет» а гроші, отримані від продажу акцій він розмістив на депозитних рахунках Архангельського відділення банку № 8637. Зі слів ОСОБА_8 їй відомо, що він та його дружина ОСОБА_1 придбали в місті Кривому Розі двокімнатну квартиру та 1/2 частину котеджу .

В місто Кривий Ріг вони збирались переїхати на постійне проживання після виходу їх на пенсію і з цією ціллю ОСОБА_8 перевів належній йому кошти у відділення «Приват Банку» в місті Кривому Розі. Переводи грошових коштів за період з 2008 по 2014 роки виконувала за дорученням ОСОБА_8 його дружина - ОСОБА_1. Останній раз вона зустрічалась з ОСОБА_8 у лютому 2015 року і той їй показував свої сімейні фото, де зафіксовано як він разом з дружиною ОСОБА_1 відпочивали у Чорногорії влітку 2014 року, та фото їх будинку в місті Кривому Розі, де вони сфотографовані разом з їх улюбленцями, домашніми тваринами - собакою та котом.

Свідок ОСОБА_25, у своїй заяві до суду зазначила, що вона добре знає сім'ю ОСОБА_1 з 1987 року, оскільки вони проживали в АДРЕСА_7 і підтримували шлюбні стосунки. Їй зі слів подружжя ОСОБА_1 відомо, що вони фіктивно розірвали шлюб для того, щоб отримати квартиру в місті Мінську. Після того, як ОСОБА_8 жив та працював у Мінську, а ОСОБА_1 у місті Архангельську вони шлюбні стосунки між собою не припиняли. В 1994 році, ОСОБА_8 повернувся до своєї дружини в місто Архангельськ і вони продовжували жити однією сім'єю і жили як подружжя до самої смерті ОСОБА_8. В 1995 році вони на спільні кошти почали скуповувати акції підприємства головою якого був ОСОБА_8. Реєструвались акцій за спільною згодою на імя останнього . В 2003 році ОСОБА_8 продав весь контрольний пакет акцій цього підприємства, а гроші виручені від продажу акцій він поклав на депозитний рахунок в банк міста Архангельська. На ці кошти подружжя ОСОБА_8 придбали в місті Кривому Розі двокімнатну квартиру та частину будинку - котеджу. Після виходу на пенсію, вони разом переїхали до міста Кривого Рогу на постійне проживання. Однак і після цього вона продовжувала підтримувати подружні стосунки з ОСОБА_8 та ОСОБА_1. Останні періодично приїздили до міста Архангельська і вони разом зустрічались, в останній раз вона бачила ОСОБА_8 в лютому 2015 року.

Свідок ОСОБА_14, у своїй заяві до суду зазначила, що вона добре знає сім'ю ОСОБА_8 з 1992 року, оскільки вони проживали в місті Архангельську по-сусідству. Вона підтримувала з подружжям ОСОБА_8 дружні стосунки. Вона 1995 року є працівником Сбербанку, розташованого за адресою; місто Архангельськ вулиця «Воскресенская», 99. Вона постійно обслуговувала і ОСОБА_8 і ОСОБА_1 в банку. При цьому, вкладами ОСОБА_8 розпоряджалась його дружина ОСОБА_1 за довіреностями. Їй відомо, що В 2003 році ОСОБА_8 продав весь контрольний пакет акцій цього підприємства, а гроші виручені від продажу акцій він поклав на депозитний рахунок в цей банк міста Архангельська на рахунку НОМЕР_7. Зі слів ОСОБА_8 він разом з дружиною придбали в місті Кривому Розі двокімнатну квартиру та частину будинку. Після виходу на пенсію, вони разом переїхали до міста Кривого Рогу на постійне проживання. Належні їм кошти вони перевели з банку місті Архангельську у відділення «Приват Банку» в місті Кривому Розі. З 2008 по 2014 роки розпоряджалась вкладами банку за дорученням ОСОБА_8 його дружина - ОСОБА_1.

Після виїзду подружжя ОСОБА_1 до Кривого Рогу, кожний х них на невеликий термін часу приїздив до Архангельську і вона зустрічалась з ними. З ОСОБА_8 вона в останнє бачилася в лютому 2015 року і той їй показував фото їх будинку де він був сфотографований разом з ОСОБА_1 та їх домашніми тваринами - котом та собакою. В березні 2015 року вона отримала фото від ОСОБА_8, там він був сфотографований в Ізраїлі.

За заявою ОСОБА_26, засвідченою нотаріусом міста Архангельська в червні 2015 року, остання добре знайома з березня 1987 року з ОСОБА_8 та його дружина - ОСОБА_1. та як проживали по-сусідству. Весь час проживання по сусідству вона підтримувала дружні стосунки з сім'єю ОСОБА_1. Подружні стосунки між ними останніх не припинялись і тоді коли ОСОБА_8 виїздив до міста Мінська на роботу, а потім до міста Кривого Рогу. Зі слів подружжя ОСОБА_8 їй відомо, що вони разом придбали квартиру та будинок в місті Кривому Розі, а потім, з часом, вони переїхали до цього міста на постійне проживання. В останнє вона бачилася з ОСОБА_1 восени 2014 року, а з ОСОБА_8 у лютому 2015 року.

Судом, на прохання представника відповідачки ОСОБА_5 адвоката Калашнікової І.В. були допитані свідки; ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_9.

Свідок ОСОБА_31 суду показав, що він рідний брат ОСОБА_8. Останній одружився з позивачкою в справі у 1975 році, а у 1989 році шлюб між ними було розірвано. Брат йому казав, що він розчарований тим, що одружився з ОСОБА_1 і був він у захваті від того що зустрів, як той йому казав, справжню жінку - ОСОБА_13. З часом брат ОСОБА_8 переїхав за місцем мешкання ОСОБА_13 до міста Мінська, поселився жити до її квартири і там знайшов собі роботу. Він та його батьки декілька разів гостювали у брата і в той час вони мешкали саме у квартирі невістки ОСОБА_13. Це не був фіктивний шлюб як стверджує позивачка в справі. Він бачив що його брат відчував до ОСОБА_13 справжнє кохання. Брат з часом отримав двокімнатну квартиру і став там мешкати разом з дружиною ОСОБА_13. Він та його батьки гостювали і в цій квартирі. Квартиру він цю отримав на себе і свою дочку ОСОБА_3. Їх мати доглядала брата ОСОБА_8 коли той тривалий час лікувався у лікарні. Брат ОСОБА_8 залишив у 2002 році матері 7000 доларів США і за ці кошти у наступному була придбана квартира АДРЕСА_1 поряд с помешканням його батьків. В цілому ОСОБА_31 повторив суду ті обставини, які виклала у своїй заяві до суду його мати ОСОБА_5.

Суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_31, так як він є зацікавленою у справі особою на користь його матері - відповідачки в справі.

Ніякими письмовими доказами не підтверджуються покази ОСОБА_31, що гроші в сумі - 7000 доларів США були ОСОБА_8 у 1992 році залишені матері - відповідачці ОСОБА_5 і що саме на ці кошти була придбана спірна квартира по АДРЕСА_1. Тому суд ці покази ОСОБА_31 не приймає до уваги і не вважає їх достовірним доказом, наданим суду на підтвердження заперечень відповідачки ОСОБА_5.

Свідок ОСОБА_32 суду показала, що вона підтримує дружні стосунки з відповідачкою в справі ОСОБА_5 і була добре знайома з 1980 року з її сином - ОСОБА_8. Останній придбав по сусідству з квартирою його батьків квартиру АДРЕСА_1. Як їй казав ОСОБА_8 цю квартиру він придбав для батьків. Останній за власний кошт придбав цю квартиру і зробив в ній ремонт, прописав до неї свою матір і остання стала разом з чоловіком мешкати в цій спірній квартирі. ОСОБА_8 дуже добре відносився до своєї матері, допомагав їй матеріально, витрачав кошти на лікування матері. Зі слів ОСОБА_8 вона знає, що той був розлучений і у шлюбі ні з ким не перебуває. Він підтримував добрі відносини як зі своєю колишньою дружиною та і з дочкою ОСОБА_3. ОСОБА_1 вона бачила усього декілька разів. У вказаній квартирі позивачка в справі не мешкала.

Свідок ОСОБА_33 суду показала, що вона разом зі своїм чоловіком з 1997 року мешкала до 2007 року по-сусідству з відповідачкою в справі ОСОБА_5. Їй відомо, що син відповідачки в справі ОСОБА_8 придбав рядом квартиру, як він їй казав що хоче залишити цю квартиру для своїх батьків. ОСОБА_8 коли від'їжджав з Кривого Рогу, то просив її особисто щоб вона сплачували за комунальні послуги за вказану квартиру. В 2008 році ОСОБА_8 проживав один у цій квартирі на протязі пів року. ОСОБА_1 вона бачила тільки два рази в цій квартирі. Вона також в цій квартирі бачила дочку ОСОБА_8, яка тоді дуже сильно сварилася з батьком. До вказаної квартири ОСОБА_8 приводив інших жінок з якими деякий час підтримував стосунки.

Свідок ОСОБА_9 суду показала що квартира АДРЕСА_1 належала раніше її дідусеві та бабусі. Коли ця квартира звільнилася то її захотіла придбати ОСОБА_5. ОСОБА_8 придбав цю квартиру для того щоб було де йому зупинитись під час його приїзду до міста Кривого Рогу. Про це вона знає зі слів останнього. Їй відомо, що після ремонту у квартирі мешкала відповідачка ОСОБА_5 з чоловіком. Позивачку ОСОБА_1 вона в цій квартирі ніколи не бачила, тому вона стверджує, що позивачка в справі в цій квартирі ніколи не жила. Після придбання ОСОБА_8 котеджу в ньому мешкала позивачка ОСОБА_1 і то невеликий проміжок часу. Їй було відомо, що шлюб між останньою та ОСОБА_8 було давно розірвано.

Суд, заслухавши позивачку, її представника, представників відповідачів в справі, покази свідків, дослідивши письмові докази, які надані суду на підтвердження позову позивачкою ОСОБА_1, та у підтвердження заперечень позову відповідачкою ОСОБА_5, доходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє доказове підтвердження під час розгляду справи у наданих суду належних та допустимих доказах і тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі на підставі наступного;

Судом під час розгляду справи встановлено, що предметом спору , який виник між позивачкою в справі ОСОБА_1 та відповідачами - дочкою позивачки в справі - ОСОБА_3 та матір'ю померлого ОСОБА_8 - ОСОБА_5, як спадкоємцями першої черги за законом, є спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, а саме;

- однокімнатної квартиру № 11, загальною площею - 45,1 кв. метрів та житловою площею - 26,5 кв. метрів, яка розташована в будинку АДРЕСА_1;

-1/2 частини житлового будинку з господарчими побудовами, а саме; квартиру № 1, загальною площею - 105,8 кв. метрів, житловою площею - 77,7 кв. метрів, в житловому будинку «А-2», сарай «В», площею - 23,0 кв. метрів, сарай «М» площею - 39,4 кв. метрів, погріб «Г» площею - 17,8 кв. метрів, земельну ділянку, розміром - 0,870 гектарів для обслуговування будівлі, що розташовані по АДРЕСА_6;

- грошові кошти в ПАТ КБ «ПриватБанк» за номерами карти-рахунку НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6 як в грошовій одиниці України - гривні, так і у доларі СЩА за договором № SAMDNWFD00705 3 8502200 в ПАТ КБ "ПриватБанк" на валютному рахунку НОМЕР_8.

В обґрунтування свого позову позивачка ОСОБА_1 суду зазначила, що вона 01 лютого 1975 року уклала шлюб з громадянином ОСОБА_8, який було зареєстровано у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за №206.

Від сумісного шлюбного життя у них є спільна дитина - повнолітня донька, відповідачка в справі - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

18 вересня 1989 року, шлюб між нею та ОСОБА_8 був розірваний, про що у книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу була зроблена запис за №676.

Розірвання шлюбу між позивачкою та померлим ОСОБА_8 було формальним, оскільки на той період часу їх сім'я проживала у місті Архангельську Російської Федерації та її чоловіку була запропонована робота у місті Мінську, Республіки Білорусь. ОСОБА_8 мав можливість отримати у Мінські квартиру. З цією метою, тобто з метою отримання чоловіком квартири, шлюб між нею та ОСОБА_8 був розірваний фіктивно, хоча шлюбні відносини між ними не було зупинено.

Судом також встановлено, що ОСОБА_8 повернувся до Архангельська і 28 грудня 1994 року він був призначений генеральним директором підприємства «Вторчермет» у місті Архангельську. Він прописався та став проживати в одній квартирі з позивачкою у справі ОСОБА_1. Ця обставина підтверджується доданими до справи позивачкою письмовими доказами і крім того, цю обставину у повному обсязі визнала відповідачка ОСОБА_3

Позивачка ОСОБА_1 суду зазначила, що її чоловік ОСОБА_8 працюючи на посаді заступника начальника «Белвторцветмет» в місті Мінську та на посаді генерального директора підприємства «Вторчермет» у місті Архангельську, отримував гарну заробітну платню, що також було підтверджено відповідачкою ОСОБА_5 і тому доказуванню ці обставини не підлягають в силу ст.. 61 ч.1 ЦПК України.

Позивачка ОСОБА_1 суду також стверджувала, що з 1994 року вона та ОСОБА_8 продовжували підтримувати шлюбні відносини і вели спільне господарство. Крім того, позивачка вказала, що великий прибуток їм приносили створені її чоловіком та нею приватні підприємства «Партнеры» та ООО «Центроторг», де вона працювала на посаді директора приватного підприємства. Ті доходи, які вона та її чоловік спільно отримували давали їм можливість почати скупляти акції підприємства.

Так, в період часу з 1995 року по 2003 рік вона та її чоловік ОСОБА_8 за обоюдною письмовою згодою за спільні грошові кошти придбали - 9964 акції підприємства Відкритого акціонерного товариства "Архангельський втормет". Придбання даних цінних паперів вони оформили на ОСОБА_8, що підтверджується наданими суду письмовими доказами, а саме; договорами купівлі продажу цінних паперів, частина з яких приєднані до справи.

Та обставина, що вказані вище цінні папери були придбані на спільні кошти позивачки ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_8 знайшла своє доказове підтвердження у наданих суду письмових доказах, а саме;

-Свідоцтвом про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, зареєстрованому до 01 липня 2002 року ООО «Центроторг», що було зареєстровано 30 червня 1999 року;

-Актом № 01/1-23-19 виїзної податкової перевірки ООО «Центроторг» ИНН від 04 червня 2004 року, де директорами вказаного підприємства зазначено ОСОБА_1, по суміщенню з 01 січня 2001 року по 08 липня 2003 року та ОСОБА_8, по суміщенню з 09 липня 2003 року, це підприємство зареєстровано у АДРЕСА_9;

-Довідкою, виданою підприємством «Белцветмет» міста Мінська від 23 листопада 2006 року ОСОБА_8 про середню заробітну плату за 1990 - 1994 роки, для нарахування пенсії, з якої вбачається що заробіток останнього за 1994 рік в загалом склав ; 5 522 431,15 рубля;

-Довідкою, виданою директору фірми «Партнеры» ОСОБА_1 про її доходи з квітня 1992 року по 1997 рік, з якої вбачається, що вона мала заробіток за 1994 рік - 4 404 537,00 рублів, за 1995 рік - 5 164 713,00 рублів, за 1996 рік - 4 419 960, 00 рублів, за 1997 рік - 7 986 468, 00 рублів;

-Квитанціями про отримання директором фірми «Партнеры» ОСОБА_1, чеками від банку за ордерами № 11, № 12, №15, відповідно ; 9 000 000,00 рублів, 650 000,00 рублів, 1 000 000,00 рублів;

-Карткою рахунку 70 за 2003 рік, де відображено нарахування заробітної плати та податків з січня грудень 2003 року ООО «Центромет» ОСОБА_1 та ОСОБА_8;

-Довіреністю 29 АА 0302805 20 січня 2014 року, якою ОСОБА_8 уповноважував користуватись та розпоряджатись належними йому грошовими коштами ОСОБА_1 у відділенні Сбербанку Росії № 8637 розташовано у місті Архангельську;

-Договором банківського вкладу від 12 травня 1994 року, яким підтверджується та обставина що керівником приватного підприємства «Партнеры» ОСОБА_1 було внесено на рахунок банку 11 700 000,00 рублів;

-Договором про придбання депозитних сертифікатів від 09 січня 1994 року, укладеного між директором приватного підприємства «Партнеры» ОСОБА_1 та представником банку на виплату 185 % річних;

-Договором про притягнення тимчасово вільних коштів підприємства укладеного між директором приватного підприємства «Партнеры» ОСОБА_1 та представником банку від 09 січня 1994 року,

-Доповненням до Договору про депозитний рахунок укладеного між директором приватного підприємства «Партнеры» ОСОБА_1 та представником банку від 15 березня 1994 року, на суму - 35 000 000,00 рублів;

-Договором банківського вкладу від 20 червня 1994 року, яким підтверджується та обставина що керівником приватного підприємства «Партнеры» ОСОБА_1 було внесено на рахунок банку 10 000 000,00 рублів;

-«Соглашением» від 15 лютого 1995 року, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 про те що вони разом придбають акції ОАО «Архангельський Втормет» на вторинному ринку цінних паперів на їх власні сумісні кошти , при тому придбані ціні папери є їх загальною сумісною власністю доля кожного з них в пакеті придбаних акцій є рівною та кожному належить 1/2 частина акцій, оформлення договорів купівлі продажу акцій буде проводитись на ім'я ОСОБА_8 і продаж акцій повинен проводитись тільки за згоди ОСОБА_1, справжність підпису якої завірена нотаріально.

Крім того, довідкою Архангельського відділення банку № 8637 від 03 лютого 2015 року виданою на вимогу ОСОБА_8, підтверджується той факт, що в даному відділені банку відкрито валютний рахунок на ім'я ОСОБА_8 і кошти у доларах США в сумі - 150 892 долара переведені по реквізитам до Приватбанку в Україну. Походження грошових коштів на даному рахунку ОСОБА_8 від продажу акцій ОАО «Втормет» підтверджено, що гроші надійшли 15 липня 2003 року та були оформлені депозити на ім'я ОСОБА_8

Крім того, позовні вимоги ОСОБА_1 також підтверджуються іншими письмовими доказами, а саме;

-довідкою Державної прикордонної служби України, про те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_1 багато разів перетинали кордон з Росією починаючи з 2012 по 2016 рік;

-Рахунковим вкладом на ім'я ОСОБА_1.НОМЕР_9 за період часу до 1992 року;

- випискою з рішення суду від 05 жовтня 1992 року, яким шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_35 було розірвано;

- договором про лікування ОСОБА_8 у клініці офтальмології у Военно-Медичній академії міста Санкт-Петербург від 17 жовтня 2003 року;

- договором оренди житлового приміщення укладеного ОСОБА_1 в місті Санкт-Петербург на час лікування ОСОБА_8 к офтальмологічній клініці;

- свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19 грудня 2015 року, відповідно якого відповідачка ОСОБА_5 отримала право власності на спадщину після смерті сина ОСОБА_8 на 1/2 частину банківських вкладів розташованих в місті Архангельську;

- свідоцтвом про право власності, що видане 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 на ім'я відповідачки ОСОБА_5;

- Договорами та квитанціями про сплату за договорами купівлі продажу цінних паперів ОСОБА_8 від 1995 року, 1997 року та 2003 році;

- «заключенням» від 28 березня 2003 року № 04-08/616 Архангельського територіального управління Міністерства Російської Федерації по антимонопольній політиці та підтримці підприємництва, відповідно до якого ОСОБА_8 є власником 10627 акцій підприємства ОАО «Архангельський Втормет», що складає 80% голосуючих акцій, та йому дозволено придбати акції;

-випискою з реєстру власників іменних цінних паперів станом на 19 червня 2003 року, згідно якого ОСОБА_8 має у власності 9964 акцій;

- розписками громадян про отримання коштів від ОСОБА_8 за продаж акцій у 2003 році;

- договором купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_8 від 26 вересня 2002 року;

- витягом з Державного реєстру прав власників від 05 серпня 2011 року, щодо якого ОСОБА_8 є власником 1/1 частини квартири АДРЕСА_1, реєстраційний номер - 23362343;

- договором купівлі продажу квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_8 від 16 жовтня 2008 року;

- витягом з Державного реєстру прав власників від 15 червня 2012 року, щодо якого ОСОБА_8 є власником 1/2 частини будинку АДРЕСА_6, реєстраційний номер - 22456021;

- державним актом на право власності на земельну ділянку за адресою; будинок АДРЕСА_6;

- довідкою № 114 від 17 липня 2015 року, про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, прописана та проживає за адресою; будинок АДРЕСА_6, склад її сім'ї ; чоловік - ОСОБА_8, який мешкав за даною адресою по день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_4 року;

- ордером від 12 серпня 1993 року виданим на квартиру АДРЕСА_4 на ім'я ОСОБА_8. В цій квартирі були зареєстровані сам ОСОБА_8 та його дочка ОСОБА_3;

- свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 виданим 30 березня 2015 року в бюро міста Ашкелон держави Ізраїль;

-трудовою книжкою ОСОБА_8, розпочатою 09 листопада 1976 року, якою підтверджуються зазначені вище у цьому рішенні посади які він займав у проміжок часу з 1994 року по 2003 рік, останній запис - про звільнення його з роботи за власним бажанням -04.04 2003 року;

- трудовою книжкою ОСОБА_1, розпочатою 21 червня 1973 року, якою підтверджуються зазначені вище у цьому рішенні посади які вона займала у проміжок часу з 1994 року по 2003 рік, останній запис - про звільнення її з роботи у зв'язку з ліквідацією приватного підприємства «Партнеры» - 01.03 2002 року;

-копіями паспортів ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою; будинок АДРЕСА_6 30.10.2014 року, та ОСОБА_8, який зареєстрований за вказаною адресою; 19 січня 2009 року;

-карткою платника податків ОСОБА_1 зареєстрована в Криворізькій Північній ОДПІ 14 квітня 2015 року;

-актом про сумісне проживання як чоловіка та жінки від 23 липня 2015 року ; ОСОБА_8 та ОСОБА_1 за адресою; будинок АДРЕСА_6, який підписано; ОСОБА_17, ОСОБА_23, які мешкають будинок АДРЕСА_8, ОСОБА_37 та ОСОБА_38, що мешкають будинок АДРЕСА_10, засвідченого квартальним уповноваженим . Згідно цього акту подружжя ОСОБА_1 сумісно як чоловік та жінка мешкали у вказаній вище оселі до дня смерті ОСОБА_8

-згодою / «согласие» / даною ОСОБА_1 на продаж акцій ОАО «Архангельський Втормет» колишньому чоловіку ОСОБА_8, свідоцтво про дер реєстрацію НОМЕР_10 від 31 липня 1997 року в кількості та ціну на умовах її колишнього чоловіка ОСОБА_8, яке було нотаріально посвідчено нотаріусом міста Москви 27 червня 203 року.

Останній документ, на думку суду, та як і усі вище перелічені письмові докази, не викликають сумнівів щодо їх достовірності та ідентичності і ці документи в загалом з показами свідків повністю підтверджують доводи позивачки в тому, що вона проживала з 01 лютого 1975 року і до дня смерті ОСОБА_8 однією сім'єю з останнім разом як дружина та чоловік та вони мали спільний бюджет. Крім того, наданими суду доказами, на думку суду, в повній мірі доведено той факт, що ОСОБА_1 мала дохід відповідно до зазначених вище довідок і дохід більший, а ніж мав її колишній чоловік ОСОБА_8, і тому спірне у справі майно, та грошові вклади у банку придбані ними внаслідок їх спільної праці членів сім'ї. Крім того, між ними була укладена письмова угода, щодо їх часток у придбанні акцій підприємства, які є рівними і складають 1/2 кожного. За таких обставин, суд вважає, що позивачкою в справі ОСОБА_1 доведено той факт, що вона має право на частину спадкового майна , яке вказано вище.

Судом встановлено, що мав місце не тільки факт спільного проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_1 однією сім'єю як чоловіка та жінки, а й крім того встановлені обставини, що спірне майно було придбане сторонами внаслідок їх спільної праці.

Судом встановлено, що у 2002 році ОСОБА_8 по обоюдній згоді з ОСОБА_1, на спільні кошти, придбали двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 за 1700 доларів США. Цю квартиру ОСОБА_8 та ОСОБА_1 на спільні кошти переобладнали в однокімнатну квартиру, зробили в ній капітальний ремонт. Ця квартира була придбана для тимчасового проживання подружжя ОСОБА_1 , коли ті приїздили у відпустку в місто Кривий Ріг, для того , щоб не чинити незручностей своїм батькам, брату та членам його сім*ї, які мешкали у трикімнатній квартирі АДРЕСА_11. Зазначені обставини знайшли своє доказове підтвердження у показах свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_19, ОСОБА_22 та свідка який був допитаний на прохання відповідачки ОСОБА_5 - ОСОБА_9.

Ніякими письмовими доказами не підтверджується покази відповідачки ОСОБА_5 у тій частині, що ця спірна квартира придбана на кошти сина ОСОБА_8 , які начеб то він їй передав на зберігання 1992 році в сумі - 7000 доларів США.

Твердження ОСОБА_5, що позивачка ОСОБА_1 не мешкала у цій квартирі, та не вкладала в її придбання належні їй кошти, також не знайшло свого доказового підтвердження належними доказами, а спростовуються показами свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_19, ОСОБА_22.

Не сплата позивачкою в справі комунальних послуг за вказану квартиру не є підставою вважати, що вона не має на неї права, оскільки сплата комунальних послуг проводилась на імя офіційно зареєстрованого власника квартири - ОСОБА_8.

Судом на підставі наданих суду письмових доказів, які суд вважає допустими та достовірними, встановлено, що з кінця 1994 року, коли ОСОБА_8 повернувся в місто Архангельськ і почав там працювати ген директором ОАО «Архангельсикй Втормет» він проживав разом зі своєю дружино ОСОБА_1 і між ними була укладена письмова угода 17.02 1995 року про придбання акцій вказаного підприємства на спільні кошти. Письмовими доказами наданими суду, а саме довідками, квитанціями до приходно-розхідного ордеру, та договорами банків підтверджено той факт, що ОСОБА_1 на той час належало біля 50 млн. рублів. Так перший пакет акцій придбано у 1995 році, а потім у 1997 році на в загалом на суму -94 710 000.00 рублів.

Відповідно до письмової згоди укладеної від 15 лютого 1995 року, між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 придбані акції ОАО «Архангельський Втормет» на вторинному ринку цінних паперів на їх власні сумісні кошти , є їх загальною сумісною власністю доля кожного з них в пакеті придбаних акцій є рівною та кожному належить 1/2 частина акцій, оформлення договорів купівлі продажу акцій буде проводитись на ім'я ОСОБА_8 і продаж акцій повинен проводитись тільки за згоди ОСОБА_1.

Продаж усього пакету акцій цього підприємства також проводився ОСОБА_8 за письмової згоди ОСОБА_1 що підтверджується нотаріально завіреною згодою останньої, що також підтверджено договором купівлі-продажу акцій, доданих до справи . При цьому, уся сума грошей від продажу акцій була відповідно угоди між позивачкою та її чоловіком перерахована на рахунок останнього в банку. Ця обставина підтверджується показами свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_24.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_1 на сумісні кошти придбали у 1995, 1997, 2003 роках - 9964 акцій вказаного підприємства на загальну суму - 94 710 000 рублів. Ця обставина підтверджена договорами купівлі продажу акцій доданих до справи, та іншими вказаними вище документами.

Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_8 з кінця 1994 року і по 2008 рік жили однією сім'єю, та вели спільне господарство, а також прижали на спільні кошти спірні квартиру та будинок, та мали спільні сумісні кошти - вклади в КБ «Приват Банк», які також належать спільно як позивачці так і померлому ОСОБА_8

З жовтня 2008 року по січень 2014 року грошові кошти отримані від реалізації акцій 14 траншами були переведені з банку міста Архангельська до Приватбанку в України як ОСОБА_8 так і за довіреністю ОСОБА_1 на рахунки відкрити на імя ОСОБА_8.

Оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_8 в України не отримували пенсію, вони не працювали, і кошти отримані від реалізації акцій вони не ділили то отримані ними кошти розміщені на рахунках банку як у грошовій одиниці - гривні так і у грошовій одиниці доларі США, на імя ОСОБА_8 є їх спільною власністю, вони спільно витрачали ці кошти на власні потреби.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про власність» грошові кошти на рахунках банку не є грошовими вкладами , тому вони підлягають розподілу .

Відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті - 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» (у редакції, яка була чинною на момент спірних правовідносин), спори про поділ майна осіб, які живуть однією сім'єю, але не перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають вирішуватися згідно з ч.1 ст..17 Закону України «Про власність», відповідними нормами ЦК УРСР та з урахуванням п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності». Правила статей 22, 28, 29 КпШС в цих випадках не застосовуються.

Так, згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України «Про власність», який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Частиною 2 ст. 112 ЦК УРСР 1963 року визначено, що сумісною власністю є спільна власність без визначення часток.

За змістом п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 грудня 1995 року № 29 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), розглядаючи позови, пов'язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є не лише майно, нажите подружжям за час шлюбу (ст. 16 Закону «Про власність«, ст. 22 КпШС), а й майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, або майно придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю (п. 1 ст. 17, ст. 18, п. 2 ст. 17 Закону України «Про власність»), тощо.

В Постанові судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 23 вересня 2015 року по конкретній справі висловлена правова позиція де зазначено, що відповідно до статей 16-18 Закону України «Про власність», статті 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, який був чинним до 1 січня 2004 року, спільною сумісною власністю визнавалось майно, нажите подружжям за час шлюбу (майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, чи майно, що є у власності осіб, які ведуть селянське (фермерське) господарство, якщо письмовою угодою відповідно між членами сім'ї чи членами селянського (фермерського) господарства не передбачено інше, або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю).

В інших випадках спільна власність громадян визнавалася частковою. Якщо розмір часток у такій власності не було визначено й учасники спільної власності в разі придбання майна не виходили з рівності їхніх часток, розмір частки кожного з них визначався ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності.

Отже, майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об'єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім'ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об'єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмового угодою між ними.

У зв'язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім'єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

Сам факт перебування у незареєстрованих шлюбних відносинах без установлення обставин ведення спільного господарства, побуту та бюджету не є підставою для визнання права власності на половину майна за кожною зі сторін.

Тільки в разі встановлення цих обставин положення частини першої статті 17 Закону України «Про власність» будуть правильно застосовуватися.

Така сама по суті позиція висловлена в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року № 6-66цс13 де зазначено, не можна визнати правильним застосування судами апеляційної та касаційної інстанцій у справі, яка переглядається, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про власність» для визнання за позивачем права власності на половину майна, придбаного до 1 січня 2004 року, без встановлення факту створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту та бюджету.

Наведені правові висновки суду касаційної інстанції про застосування ст. 17 Закону України «Про власність», також знайшли своє відображення в рішенні колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 липня 2012 року (№ 6-14503св12) де зазначено, що згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України «Про власність», який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Тому, саме з такого по суті розуміння закону виходить суд, вважаючи необхідним задовольнити ці позовні вимоги.

У відповідності до ст. 74 Сімейного Кодексу України,/закон від 10.01.2002 № 2947-III / якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільно не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об'єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу, а саме згідно до вимог ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, що відповідає ст. 22 КпШС України.

Надані суду письмові докази на підтвердження заперечень проти позову відповідачкою в справі ОСОБА_5 не спростовують фактично позовних вимог. А пояснення ОСОБА_5 базуються тільки на тому, що начебто їй ці обставини відомі зі слів самого ОСОБА_8. Ці твердження відповідачки в справі , таким чином, не носять доказового підтвердження і не спростовують докази надані суду позивачкою в справі. Тим більше, що відповідачка ОСОБА_3 у повному обсязі визнала позовні вимоги та підтвердила їх.

Керуючись ст. 355, 357,368,370,372 ЦК України, ст. 60, 70-74 Сімейного Кодексу України, ст. 88, 212-214, 256 ч.1 п.5 ЦПК України, ст. 1 Конвенції про правову допомогу і правових відносин по цивільним, сімейним та кримінальним справам, ст. 17 Закону України «Про власність», п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 грудня 1995 року № 29 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Встановити юридичний факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_8 як жінки та чоловіка однією сім'єю, починаючі з 18 вересня 1989 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року, тобто по день смерті чоловіка ОСОБА_8, померлогоІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Визнати спільним сумісним майном жінки та чоловіка , тобто ОСОБА_1 та ОСОБА_8;

-однокімнатну квартиру № 11, загальною площею - 45,1 кв. метрів та житловою площею - 26,5 кв. метрів, яка розташована в будинку АДРЕСА_1;

-1/2 частину житлового будинку з господарчими побудовами, а саме квартиру № 1 загальною площею - 105,8 кв. метрів, житловою площею - 77,7 кв. метрів в житловому будинку «А-2», сарай «В», площею - 23,0 кв. метрів, сарай «М» площею - 39,4 кв. метрів, погріб «Г» площею - 17,8 кв. метрів, земельну ділянку розміром - 0,870 гектарів для обслуговування будівлі, що розташовані по АДРЕСА_6;

-грошові кошти в ПАТ КБ «ПриватБанк» за номерами карти-рахунку НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6 як в грошовій одиниці України - гривні, так і у доларах США грошові кошти за договором № SAMDNWFD00705 3 8502200 в ПАТ КБ "ПриватБанк" на валютному рахунку НОМЕР_8 в грошовій одиниці США - доларі.

Виділити ОСОБА_1 частину з спільного сумісного майна жінки та чоловіка - однокімнатної квартири №11, загальною площею - 45.1 кв. метрів та житловою площею - 26,5 кв. метрів, яка розташована в будинку АДРЕСА_1;

- 1/2 частини житлового будинку з господарчими побудовами, а саме; квартири № 1 загальною площею -105,8 кв. метрів, житловою площею -77,7 кв. метрів в житловому будинку «А-2», сараю «В» площею -23,0 кв. метрів, сараю «М» площею - 39,4 кв. метрів, погребу «Г» площею -17,8 кв. метрів, та земельної ділянки розміром - 0,870 гектарів для обслуговування будівлі, що розташовані по АДРЕСА_6;

- 1/2 частину грошових коштів в ПАТ КБ «ПриватБанк» за номерами карти-рахунку НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6 як в грошовій одиниці України - гривні, так і у доларах США з грошового внеску за договором № SAMDNWFD200 в ПАТ КБ "ПриватБанк" на валютному рахунку НОМЕР_8 в грошовій одиниці США -доларі.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/2 частину однокімнатної квартири №11, загальною площею - 45,1 кв. метрів та житловою площею -26,5 кв. метрів, яка розташована в будинку АДРЕСА_1;

- на 1/4 частину житлового будинку з господарчими побудовами, а саме; квартиру № 1 загальною площею -105,8 кв. метрів, житловою площею -77,7 кв. метрів в житловому будинку «А-2», сарай «В» площею -23,0 кв. метрів, сарай «М» площею -39,4 кв. метрів, погріб «Г» площею -17,8 кв. метрів, та на 1/2 частину земельної ділянки розміром 0,870 гектарів для обслуговування будівлі, що розташовані по АДРЕСА_6; на 1/2 частину грошових коштів в ПАТ КБ «ПриватБанк» за рахунками НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6 як в грошовій одиниці України - гривні, так у грошовій одиниці - доларі США з належними відсотками, та грошового внеску за договором №SAMDNWFD200 в ПАТ КБ "ПриватБанк" на валютному рахунку НОМЕР_8 в грошовій одиниці США - доларі - з належними відсотками.

Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3 ОСОБА_8, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі,- 3564 гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана усіма учасниками процесу протягом десяти днів з дня виготовлення судом повного тексту цього рішення суду до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу.

А особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя: С. М. Водоп"янов