У Х В А Л А

21 липня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді Шимківа С.С.

суддів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретар судового засідання Пиляй І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 03 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Корнинської сільської ради Рівненського району, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсними рішення, державного акту на право приватної власності на землю та договору дарування, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 03 червня 2016 року позов ОСОБА_3 до Корнинської сільської ради Рівненського району, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсними рішення, державного акту на право приватної власності на землю та договору дарування залишено без розгляду, згідно п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 покликається на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права.

Зазначає, що висновок суду про те, що позивач та його представник повторно не з'явилися 02.02.2016 року та 03.06.2016 року до суду є помилковим.

Судом не враховано, що судові засідання з розгляду справи призначалися 02.03.2016 року, 29.03.2016 року, 27.04.2016 року, однак вони відкладалися з причин, що не залежали від позивача.

Таким чином, відсутня повторність неявки позивача у судове засідання, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 та ч. 3 ст. 169 ЦПК України.

Під повторністю неявки позивача у судове засідання слід розуміти другу неявку підряд належно повідомленого позивача.

Обмеження прав позивача щодо розгляду його цивільної справи призводять до порушення принципу справедливого та публічного суду, що суперечить Європейській конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 року № 475/97.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Залишаючи позов ОСОБА_3 до Корнинської сільської ради Рівненського району, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсними ________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 570/4453/15-ц Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_7

Провадження № 22-ц/787/1376/2016 Суддя-доповідач ОСОБА_8

рішення, державного акту на право приватної власності на землю та договору дарування без розгляду суд першої інстанції виходив із того, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Вказаний висновок суду не відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

У відповідності до вимог ст. 207 ч. 1 п. 3 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду у випадку, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання і якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Статтею 169 ЦПК України передбачені наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі.

За змістом вимог ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише в разі повторної неявки позивача, яка, в такому разі, визначається як друга поспіль неявка.

Як вбачається з матеріалів справи, неявка позивача та його представника в судове засідання 03 червня 2016 року не була повторною підряд неявкою належним чином повідомленого позивача.

Так, згідно наявної в матеріалах справи довідки про відкладення розгляду справи, попереднє судове засідання 27 квітня 2016 року було відкладено у звязку із неявкою однієї із сторін про яку немає відомостей щодо вручення судової повістки.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, у тому числі процесуальні заборони й обмеження, які полягають у тому, щоб судовий процес не перетворився на безладний рух.

Разом з тим Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 року).

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу.

Оскільки, оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, то відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, п. 4 ч. 2 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 311, 313-315, 317 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 03 червня 2016 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_3 до Корнинської сільської ради Рівненського району, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсними рішення, державного акту на право приватної власності на землю та договору дарування направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

ОСОБА_9 ОСОБА_8

Судді: Н.В. Бондаренко

ОСОБА_2