Справа № 344/6266/15-ц
Провадження № 2/344/1160/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2016 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Мічути Т.Б.

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особою, яка втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

30 квітня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особою, яка втратила право користування житловим приміщенням. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що відповідач є її колишнім чоловіком. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у 1998 році шлюб між сторонами був розірваний. Відповідач не є співвласником квартири АДРЕСА_1, проте у даній квартирі він зареєстрований. Понад восьми років тому відповідач добровільно вибув з квартири та пішов проживати з іншою жінкою у село Ямна. У звязку з цим позивач просить визнати відповідача особою, яка втратила право користування житловим приміщенням.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі на підставах, викладених у позовній заяві, просила задовольнити позов, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що є невісткою позивача і проживає разом з нею у квартирі АДРЕСА_1 з часу укладення шлюбу, тобто з 11 серпня 2011 року. Відповідача по справі вона ніколи не бачила, його речей у квартирі також немає.

Свідок ОСОБА_4, допитана у судовому засіданні, пояснила, що вона є сусідкою позивача, тому часто буває у неї вдома. Відповідач є колишнім чоловіком позивача, проте вже понад восьими років останній у квартирі АДРЕСА_1 не проживає. Їй відомо, що ОСОБА_2В проживає з іншою жінкою у селі Ямна.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 26 лютого 1999 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с. 4).

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний 22 квітня 1998 року, про що зроблено актовий запис за № 308 (а.с. 5).

Як вбачається з будинкової книги у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач (а.с. 6-9).

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Івано-Франківській області, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців.

Стаття 72 Житлового кодексу України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У відповідності з положеннями ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У звязку з розірванням шлюбу між позивачем та відповідачем відповідач не є членом сім`ї позивача, позивач заперечив наявність іншої домовленості між позивачем та відповідачем стосовно обставин права користування спірним житлом.

За таких обставин суд вважає доведеними доводи позивача про те, що відсутність відповідача має постійний характер, підстави для визнання причин відсутності відповідача поважними відсутні, тому відповідача ОСОБА_2 необхідно визнати особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України, ст. 405 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 3, 4, 6, 7, 10, 57-60, 77, 169, 197, 209, 212-214, 218, 222-233, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуто Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Вступна та резолютивна частини рішення складені, підписані у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 26 квітня 2016 року.

Повний текст рішення суду складений 28 квітня 2016 року.

Суддя Л.В. Мелещенко