АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів: Кузнєцової О.Ю., Чічіля В.А.

при секретарі Колодюк О.П.

за участі представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_5 до Фермерського господарства "Кегичівське", ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібокомбінат "Кулинічівський", третя особа Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до сулу із вказаним позовом та, остаточно визначившись у позовних вимогах відповідно до заяв від 21 серпня 2015 року про уточнення позовних вимог (а.с. 51) та заяви від 17 вересня 2015 року про залучення до справи співвідповідача, просив стягнути з ФГ «Кегичіське», ОСОБА_4 та ТОВ «Хлібокомбінат «Кулинічиський» 74 275,34 грн. збитків, завданих ДТП, моральну шкоду у розмірі 5000 грн., та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що 07.03.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля НОМЕР_1 під керуванням його доньки ОСОБА_6 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 В результаті ДТП його автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 24.04.2015 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Вказував, що загальний розмір збитків, завданих йому, складає 123765,34 гривень, проте, враховуючи часткове відшкодування збитків ПАТ НАСК «Оранта», невідшкодованими залишаються 74275,34 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частковою

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 74 275,34 гривень збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 2000 гривень відшкодування моральної шкоди та судові витрати у розмірі 792,76 гривень.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_4, просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до нього, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме неврахування необхідності стягнення завданої ним шкоди з ТОВ «Хлібокомбінат «Кулинічивський», як його роботодавця.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214, ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 07.03.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу МАЗ днз АХ 8865 ВІ під керуванням ОСОБА_4 та належним позивачу транспортним засобом «MAZDA 6» днз ВІ 4111 АТ під керуванням його доньки ОСОБА_6., у результаті чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

Постановою Київського районного суду м.Харкова від 24.04.2015 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України (а.с.5).

Транспортний засіб МАЗ днз АХ 8865 ВІ застрахований відповідачем у ПАТ НАСК «Оранта» відповідно до договору страхування №АІ1921377 від 04.10.2014 року (а.с.68).

Відповідно до ч. 2ст. 22 ЦК Україниз битками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно з роз'ясненнями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що у разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку із заподіянням шкоди майну. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Вартість матеріального збитку згідно звіту №3/5 від 10.03.2015 року «Про оцінку транспортного засобу», в результаті пошкодження автомобіля позивача, складає 125 251,69 гривень (а.с.16-23). Враховуючи часткове відшкодування збитків ПАТ НАСК «Оранта», яке не заперечується сторонами по справі, невідшкодованими позивачу залишаються 74 275,34 гривень.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 112-114) 31 січня 2015 року до реєстру внесено рішення засновників ТОВ «Хлібокомбінат «Кулинічивський» про ліквідацію юридичної особи. Припинення юридичної особи завершено 13 серпня 2015 року.

Ухвалюючи рішення про стягнення шкоди, завданої ДТП, з ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Хлібокомбінат «Кулинічивський» припинило своє існування, а тому відповідальність за заподіяну шкоду несе особа, яка на момент скоєння ДТП володіла джерелом підвищеної небезпеки.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, оскільки вони узгоджуються з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги щодо необхідності стягнення шкоди, заподіяної ОСОБА_5 внаслідок ДТП з ТОВ «Хлібокомбінат «Кулинічивський» не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

ТОВ «Хлібокомбінат «Кулинічивський» було припинено 13 серпня 2015 року в результаті ліквідації, що не спростовується сторонами по справі.

Відповідно до ч.2 ст. 30 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Таким чином, ТОВ «Хлібокомбінат «Кулинічивський», як юридична особа, що припинила своє існування, не може бути відповідачем по справі, а відповідно і особою, на яку може бути покладено відповідальність за шкоду, заподіяно позивачеві.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Враховуючи, що ОСОБА_7 на час скоєння ДТП володів автомобілем НОМЕР_3 на підставі наказу №135 ТОВ «Хлібокомбінат «Кулинічивський» від 20 серпня 2013 року про закріплення автомобіля, то саме ним має бути відшкодована шкода, завдана позивачеві з його вини.

Колегія суддів звертає увагу, що трудові відносини між ОСОБА_7 та ТОВ «Хлібокомбінат «Кулинічивський» на час скоєння ДТП не можуть бути підставою для звільнення його від відповідальності за заподіяну шкоду. Так, вичерпний перелік підстав для звільнення від відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації джерела підвищеної небезпеки, визначений у ч.5 ст. 1187 ЦК України, а у випадку, якщо вона доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Окрім того, відповідно до ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Таким чином, ОСОБА_4 має нести цивільно-правову відповідальність за заподіяну ним майнову шкоду.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 308, 314, 315, ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: --//-- ОСОБА_1

Судді --//-- ОСОБА_8

--//-- ОСОБА_9

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: ОСОБА_1