Справа №263/7383/16-ц
Провадження №2/263/1890/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2016 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: судді Ікорської Є.С. при секретарі Турчиній Н.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що шлюб вони зареєстрували 25.08.2007 року. Шлюбні відносини розпалися у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами на питання сімї та шлюбу. Відсутність порозуміння між подружжям призвело до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосунків є неможливим. Зазначив, що від шлюбу мають неповнолітню дитину Костянтина, 11.06.2008р. Спору про поділ майна подружжя не має.

Позивач ОСОБА_1 надав заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав, на задоволенні позову наполягав.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні присутня не була по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, у звязку з чим справу розглянуто відповідно до ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя.

Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Керуючись ст.ст. 24,104,105,110-112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 25.08.2007 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецькій області, актовий запис № 523 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_2, 09.02.1982року народження, прізвище «Потійко».

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем по справі заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Є.С. Ікорська