КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ

Справа №552/3868/14-ц
Провадження № 2/552/536/16
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.02.2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовною заявою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони до ОСОБА_1 про виселення із службового житлового приміщення,-

В С Т А Н О В И В:
23 червня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про виселення відповідача із службового житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 . Посилався на те, що відповідач працював слюсарем в Полтавській КЕЧ з 05 січня 1994 року по 01 жовтня 2002 року. На даний час у трудових відносинах з КЕВ м. Полтави відповідач не перебуває, звільнений з займаної посади за власним бажанням, а тому відсутні підстави для його проживання в службовому житловому приміщенні. Просив виселити відповідача із спірного житлового приміщення без надання іншого жилого приміщення.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві.

Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Подали до суду заяву про застосування позовної давності до вказаних позовних вимог.

Судом встановлено, що згідно протоколу № 12 засідання виконавчого комітету Полтавської міської ради від 14 червня 1995 року визначено як службову 1-кімнатну квартиру АДРЕСА_2 ( а.с. 7).

Нова адреса, а саме АДРЕСА_3 надана відповідно до розпорядження виконавчого комітету Полтавської міської ради від 16 серпня 2004 року № 639-р.

Балансоутримувачем даного будинку є Квартирно-експлуатаційний відділ м. Полтави Міністерства оборони України.

Відповідно до спеціального ордеру № 18 від 24 липня 1995 року ОСОБА_1 надано право на зайняття службового житла в. Полтаві, військова частина НОМЕР_1 , будинок 13, кімнати 15 житловою площею 15,1 м2 ( а.с. 10).

Відповідач перебував у трудових відносинах з позивачем та працював на посаді слюсаря т/г з 05 січня 1994 року по 01 жовтня 2002 року. Загальний стаж роботи відповідача на даному підприємстві складає 8 років 8 місяців 26 днів.

Згідно стаття 124 ЖК України робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.

Вказана справа розглядалась судами неодноразово.

Ухвалою Верховного суду України від 27 січня 2016 року усі попередні рішення судів скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою встановлено, що право позивача на звернення до суду із позовом про виселення виникло після звільнення відповідача з роботи 1 жовтня 2002 року.

Трирічний строк позовної давності закінчився 1 жовтня 2005 року.

Позивач не просив поновити позовну давність.

Ч. 3 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідач звернувся до суду із заявою про застосування позовної давності до вказаних позовних вимог, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.. 10, 11, 60, 209, 213-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:
У задоволенні позовних вимог Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Полтави.

Головуючий суддя Л.М. Васильєва