У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Дякон Н.М., головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Новак Г.М., Публічне акціонерне товариства "ОТП Банк", на дії державних виконавців, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Дякон Н.М. та головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Новак Г.М., мотивуючи свої вимоги тим, що у провадженні Відділу примусового виконання рішень перебуває виконавче провадження № 48683608 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-392/2012, виданого 25.07.2013 року Деснянським районним судом м. Києва, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором від 02.08.2006 року у розмірі 672098, 63 доларів США. Постановою головного державного виконавця Новак Г.М. від 11.09.2015 року відкрито виконавче провадження про стягнення з боржника грошових коштів. У подальшому державним виконавцем Дяконом Н.М. були винесені постанова від 15.07.2016 року про арешт майна боржника, від 15.07.2016 року про призначення суб"єкта оціночної діяльності - суб"єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, а також від 22.07.2016 року про стягнення виконавчого збору. Однак до 17.08.2016 року скаржнику не було відомо про відкриття виконавчого провадження та про виконавчі дії, що проводяться виконавчою службою, жодних постанов від виконавчої служби скаржник не отримував. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 звертається до суду із даною скаргою, в якій просить поновити йому строк для оскарження дій державних виконавців; визнати дії державного виконавця Дякона Н.М. протиправними; визнати незаконними та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.07.2016 року, постанову про призначення суб»єкта оціночної діяльності від 15.07.2016 року та постанову про стягнення виконавчого збору від 22.07.2016 року.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 повністю підтримав подану скаргу, просив її задовольнити.

Державний виконавець Дякон Н.М. у судовому засіданні зі скаргою не погодився, надав суду письмові заперечення щодо позову, а також зазначив, що дії державних виконавців є законними, всі постанови надсилалися на адресу скаржника, йому було відомо про проведені виконавчі дії, але при цьому останнім не було вчинено жодних дій щодо добровільного виконання судового рішення. Вважає, що підстав для задоволення скарги немає.

Представники заінтересованої особи - ПАТ "ОТП Банк" - у судовому засіданні з вимогами скарги не погодилися. Пояснили, що скаржнику було відомо про наявність виконавчого провадження, він мав можливість виконати судове рішення добровільно, але при цьому жодних дій для цього не вчинив. На підставі викладеного представники просили у задоволенні скарги відмовити повністю.

Державний виконавець Новак Г.М. у судове засідання не з»явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності державного виконавця, за наявних у справі матеріалів.

Вислухавши пояснення скаржника, державного виконавця, представників заінтересованої особи, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень перебуває виконавче провадження № 48683608 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-392/2012, виданого 25.07.2013 року Деснянським районним судом м. Києва, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором від 02.08.2006 року у розмірі 672098, 63 доларів США.

Постановою головного державного виконавця Новак Г.М. від 11.09.2015 року відкрито виконавче провадження про стягнення з боржника грошових коштів, відповідно до вимог ст. 17, 19, 21, 25, 31 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону, що діяв на той час). Копію постанови про відкриття виконавчого провадження було направлено на адресу ОСОБА_1

11.09.2015 року до матеріалів виконавчого провадження приєднано сформовану інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо боржника.

17.10.2015 року до виконавчої служби надійшла довідка Київської міської дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 17.10.2015 року, відповідно до якої рекомендоване поштове відправлення, адресоване ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, не вручено у зв"язку із закінченням встановленого строку на зберігання.

22.03.2016 року сформовано та додано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо боржника.

З метою виконання рішення суду, отримання інформації про майновий стан боржника, місця його реєстрації, на підставі ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», 28.03.2016 року та 01.06.2016 року державним виконавцем надсилалися запити на адресу уповноважених органів, що ведуть реєстр прав власності рухомого та нерухомого майна.

07.06.2016 року державним виконавцем було отримано інформацію з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві, якою підтверджено адресу реєстрації боржника АДРЕСА_2.

На підставі ст. 54, 57 Закону України «Про виконавче провадження» 05.07.2016 року державним виконавцем складено акт опису й арешту майна № 102/6, відповідно до якого проведено опис та накладено арешт на майно боржника, а саме: триповерховий цегляний будинок, загальною площею 831, 90 кв.м., житловою площею 327, 30 кв.м., розташований на земельній ділянці, що обнесена огорожею, разом із двома брамами для заїзду у двір та хвірткою; земельну ділянку, площею 0, 11 га, кадастровий номер НОМЕР_1. Вказане майно розташовано за адресою: 08135, АДРЕСА_3.

З метою належного інформування сторін виконавчого провадження про проведені виконавчі дії 12.07.2016 року на адресу сторін виконавчого провадження надіслано копії акту опису й арешту майна.

13.07.2016 року представником ПАТ «ОТП Банк» Дворніцьким О.Б. подано заяву про призначення експертом у виконавчому провадженні ТОВ «Кредитне брокерське агенство» в особі директора Шевченка В.А.

З метою збереження майна боржника та усунення можливості його відчуження, на підставі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» 15.07.2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Того ж дня внесено відповідні дані щодо арешту всього рухомого майна боржника, що підтверджується Витягом про реєстрацію у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

15.07.2016 року за відповідною постановою призначено суб»єкта оціночної діяльності - суб»єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, а саме ТОВ «Кредитне брокерське агенство» в особі директора Шевченка В.А.

22.07.2016 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо боржника зареєстровано арешт всього нерухомого майна ОСОБА_1

Відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» 22.07.2016 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 551371, 31 грн.

26.08.2016 року на адресу відділу надійшов звіт про незалежну оцінку вартості майна, складений суб»єктом оціночної діяльності ТОВ «Кредитне брокерське агенство». Вартість майна станом на 25.07.2016 року складає 7810300, 00 грн., без урахування ПДВ.

08.09.2016 року на адресу сторін виконавчого провадження державним виконавцем надіслано повідомлення про результати визначення вартості майна боржника.

16.09.2016 року представником боржника було подано заперечення щодо результатів оцінки майна та доручення проведення рецензування звіту про незалежну оцінку майна Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

04.10.2016 року на адресу Київського науково-дослідного інституту судових експертиз державним виконавцем направлено вимогу щодо проведення рецензування звіту про оцінку майна, звіт про незалежну оцінку вартості майна, складеного суб»єктом оціночної діяльності ТОВ «Кредитне Брокерське Агенство» від 25.07.2016 року.

17.10.2016 року, на виконання ухвали суду від 04.10.2016 року, виконавче провадження зупинено.

31.10.2016 року державним виконавцем було отримано відповідь з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про відмову у проведенні рецензування звіту про оцінку майна.

У своїх вимогах ОСОБА_1 вказує про незаконність дій державних виконавців, що виразилися у тому, що він не отримував жодних постанов, а тому не мав можливості виконати судове рішення добровільно та прийняти участь у виконавчому провадженні. З цих підстав скаржник просить скасувати постанови державних виконавців.

Заперечуючи проти скарги, державний виконавець вказує про те, що їх дії є законними, всі постанови у виконавчому провадженні надсилалися всім учасникам виконавчого провадження, скаржнику було відомо про наявне виконавче провадження, а тому підстав для скасування постанов державного виконавця немає.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції 1999 року) державний виконавець зобов»язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Порядок та умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Як встановлено при розгляді справи, державні виконавці при виконанні судового рішення про стягнення боргу з ОСОБА_1, діяли у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до вимог ст. 17, 19, 21, 25, 31 Закону України «Про виконавче провадження» 11.09.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, копію постанови було направлено боржнику до виконання рекомендованим поштовим відправленням № 553 за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується квитанцією від 14.09.2015 року.

Даною постановою державного виконавця було постановлено: 1) виконати рішення у семиденний строк з моменту винесення постанови; 2) надати письмове підтвердження про виконання.

Одночасно ОСОБА_1 було попереджено, що при невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов»язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Згідно із ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Правильність інформування надсилання рекомендованої кореспонденції підтверджується відповіддю від 07.06.2016 року з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві, якою підтверджено адресу реєстрації боржника АДРЕСА_2.

Таким чином, державним виконавцем вжито необхідних заходів для повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та надання йому можливості виконати рішення суду самостійно.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Тому 22.07.2016 року винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору на суму 551371, 31 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Пунктом 1 частини 1 статті 32 Закону визначено, що заходами примусового виконання є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Враховуючи вимоги діючого законодавства, з метою збереження майна боржника та усунення можливості його відчуження, на підставі ст. 57 Закону, 15.07.2016 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

На підставі ст. 13 Закону 15.07.2016 року державним виконавцем винесено постанову про призначення суб»єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні, а саме ТОВ «Кредитне брокерське агенство» в особі директора Шевченка В.А., для оцінки майна, яке 05.07.2016 року описано та накладено арешт, а саме: триповерховий цегляний будинок, загальною площею 831, 90 кв.м., житловою площею 327, 30 кв.м., розташований на земельній ділянці, що обнесена огорожею, разом із двома брамами для заїзду у двір та хвірткою; земельну ділянку, площею 0, 11 га, кадастровий номер НОМЕР_1. Вказане майно розташовано за адресою: 08135, АДРЕСА_3.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір та витрати, пов»язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, на даний час боржником не надано жодного документального підтвердження повного чи часткового виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов»язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Зважаючи на вимоги діючого законодавства, встановлені по справі обставини, досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що дії державних виконавців повністю відповідали вимогам діючого законодавства, їх рішення були прийняті в межах повноважень та закону, жодні права чи свободи заявника порушено не було, а тому у задоволенні скарги ОСОБА_1 повинно бути відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 212, 215, 383-387 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Дякон Н.М., головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Новак Г.М., Публічне акціонерне товариства "ОТП Банк", на дії державних виконавців - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом п′яти днів з дня проголошення.

Головуючий: