АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

09 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В., Музичко С.Г.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2

на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 січня 2016 року

в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача. Зазначав, що 14.09.2005 року між сторонами був укладений кредитний договір № KIV0AK00057081 за умовами якого позивач надав, а відповідач отримав в кредит 9 514.00 дол. США строком до 14.09.2012 року під 15.96% річних. Посилаючись на те, що відповідач належним чином свої зобов'язання за договором не виконує, просив стягнути з нього на користь позивача 4 282.15 дол. США заборгованості за кредитом, 6 660.25 дол. США - заборгованості по процентам за користування кредитом, 371. 70 дол. США заборгованості по комісії за користування кредитом, 12 041.81 дол. США - пені за несвоєчасне виконання зобов'язання та відняти від цієї суми 6 824. 58 дол. США, стягнутих за рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20.12.2010 року.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» заборгованість по кредиту у розмірі 16 531.33 дол. США, що за курсом НБУ становить 363 028. 01 грн. та судовий збір у розмірі 5 445. 42 грн.

В апеляційній скарзі відповідача ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про скасування пені. ОСОБА_2 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, необ'єктивність та односторонність розгляду справи, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи та неправильну оцінку доказів. Зазначає, що судом безпідставно не було ураховано здійснені ним платежі, передання банку заставленого автотранспортного засобу на погашення боргу і не врахування його вартості при визначенні заборгованості, стан його та осіб, що перебуваються на його утриманні, здоров'я, смерть матері від раку та того, що розмір пені в рази перевищує розмір боргу по кредиту.

В суді апеляційної інстанції представники відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_4апеляційну скаргу підтримали з підстав, наведених в ній.

Представник Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» у судове засідання двічі не з'явився ,будучи належним чином повідомленим.

Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Тобто, отримуючи кредит, позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, а також сплатити проценти в розмірі та на умовах, передбаченими кредитним договором, а у роза порушення умов договору - сплатити пеню.

Як убачається з матеріалів справ та установлено судом, між сторонами 14.09.2005 року був укладений кредитний договір KIV0AK00057081, згідно з яким позивач зобов'язався надати та надав відповідачеві кредит у розмірі 9 514.00 дол. США на термін до 14.09.2012 року на умовах, обумовлених договором, під 15.96% річних для придбачення автомобіля DAEWOO SENS, який за цим же договором переданий у заставу на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором (а.с.9-11).

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання перед банком щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати відсотків згідно умов кредитного договору, а тому повинен сплатити залишок кредиту, проценти за користування ним та пеню за мінусом суми, стягнутої з нього за попереднім рішенням суду.

Проте погодитися з такими висновками суду у повній мірі не можна, оскільки вони зроблені із порушенням норм процесуального та матеріального права, без належного з'ясування обставин, що мають значення для справи, що є підставою, згідно із ст.. 309 ЦПК України, для скасування рішення суду та ухвалення нового.

Розглядаючи позовні вимоги ПАТ «Приват Банк» до відповідача, суд відрахував від суми позову заборгованість, стягнуту з відповідача за рішенням від 20.12.2010 року та не звернув увагу на те, що коли частина вимог, що були заявлені позивачем, вже були предметом судового розгляду та по ним ухвалено судове рішення, яке набрало законної сили, вони не підлягають повторному розгляду.

Так, відповідно до позовної заяви ПАТ «Приват Банк» просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором станом на 10.09.2015 року у розмірі 23 355.91 дол. США, яка складається з 4 282.15 дол. США заборгованості за кредитом; 6 660.25 дол. США заборгованості по процентам за користування кредитом; 371.70 дол. США заборгованості по комісії, 12 041.81 грн. - пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором.

При цьому, відповідно до наданих позивачем розрахунків, заборгованість по тілу кредиту, процентами та комісією була обрахована позивачем за період з 15.09.2005 року по 10.09.2015 року (а.с.5-7).

Разом з тим, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20 грудня 2010 року, копія якого додана до позовної заяви, яке набрало законної сили та звернуто до виконання, вже було вирішено вимоги ПАТ «Приват Банк» про стягнення з ОСОБА_2 суми заборгованості за кредитним договором № KIV0AK00057081 станом на 07 вересня 2010 року у розмірі 6849.45 дол. США, яка включає в себе: - 4260.42 дол. США - заборгованість по тілу кредиту; 1 533.89 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 173.46 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 495.16 дол. США - пеня за прострочення сплати кредиту; 63.37 дол. США - штраф (Фіксована частина); 323.15 дол. США - штраф (процентна складова).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, враховуючи, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20 грудня 2010 року вже вирішено вимоги ПАТ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача заборгованості за даним кредитним договором за період з 15.09.2005 року по 07 вересня 2010 року із достроковим стягненням заборгованості по тілу кредиту, процентів, пені та штрафі у повному обсязі, провадження у справі в цій частині підлягало закриттю, а розгляду підлягали лише вимоги ПАТ «ПриватБанк» про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов'язання за період з 07.09.2010 року по 10.09.2015 року.

З наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості за кредитним договором убачається що станом на 10.09.2010 р. нарахована пеня у розмірі 12 041. 81 дол. США .

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Право суду вирішувати питання про зменшення розміру пені згідно із ч. 3 ст. 551 ЦК України підтверджено правовою позицією Верховного Суду України (справа №6-100цс14), згідно якої визначено, що за правилами п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли збитків.

Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положення ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та часини 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків та при наявності інших обставин, що мають істотне значення.

При цьому, визначення граничного розміру пені залишається на розсуд суду з урахуванням дотримання критеріїв, що визначені у ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Згідно з. п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», судам роз'яснено, що істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Виходячи з встановлених по справі обставин та поданих відповідачем доказів, зокрема: довідок про стан здоров'я відповідача та членів його родини - брата інваліда та батька, який має понад 80 років, смерть його матері від тривалої і тяжкої хвороби, спричинення шкоди його здоров'ю у наслідок ДТП, відсутність стабільного заробітку (а.с. 42-49), його намагання здійснювати погашення боргу (а.с. 41), вилучення в нього у 2011 році заставного автомобіля, який досі не реалізований позивачем (а.с. 40), ту обставину, що розмір пені значно перевищує розмір збитків, понесених банком внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором кредиту, їх не співмірність, колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача до 5 000 грн.

Конституційний суд України в рішенні від 10.11.2011 року № 15-рп/2011 зазначає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п.1 ч. 2 ст. 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів кредитних послуг.

Співставляючи співмірність інтересів банку та відповідача, як споживача послуг банку, який є найменш захищеним, приймаючи до уваги наведені обставини щодо життєвих та матеріальних умов існування відповідача,зміну позивачем строку договору та звернення до суду більше ніж через 5 років після ухвалення судового рішення про дострокове стягнення кредиту, з огляду на те, що рішення суду повинно бути не тільки законним та обґрунтованим, а й справедливим,а також ненадання позивачем доказів завдання негативних наслідків через прострочення виконання зобов'язання відповідачем, колегія суддів вважає за можливе відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, нарахованої після спливу терміну дії кредитного договору за період з 07.09.2010 року по 10.09.2015 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 551.20 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309,310, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м.Києва від 12 січня 2016 року в частині стягнення заборгованості за кредитом ,заборгованості по процентам за користування кредитом,заборгованості по комісії,пені за період з 15.09.2005 року по 07 вересня 2010 рокускасувати та провадження у справі в цій частині закрити.

В частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення процентів , неустойки за кредитним договором № КІV0АК00057081 від 14.09.2005 року за період з 07.09.2010 року по 10.09. 2015 року та судових витратскасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту : Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» пеню у розмірі 5 000 ( П'ять тисяч ) грн. та судовий збір у розмірі 551 грн.20 коп.,а всього 5 521 (П'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят одна ) грн.. 20 коп. У задоволенні позову в інший частині відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

Справа № 754/15718/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3714/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Ярошенко С.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.