Справа № 465/6356/15 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.Л.
Провадження № 22-ц/783/4201/16 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

секретар Бохонко Е.Р.,

з участю представника Франківської районної адміністрації Львівської міської ради - Левик С.А.,представника ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5, представника приватного закладу «Дитячий будинок «Надія» - ДністрянськоїЗ.І., представника Дитячий будинок «Мілес Єзу-Воїни Ісуса - для хлопців» - Семерук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки і піклування, в інтересах ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 17 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Відділу у справах дітей Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Відділу у справах дітей Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування усиновлення та за позовом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки і піклування, до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, Притулок для дітей Львівської обласної державної адміністрації, Приватний заклад «Дитячий будинок «Надія», Дитячий будинок «Мілес Єзу-Воїни Ісуса - для хлопців», про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

16.09.2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду із позово про скасування усиновлення. Позивачі зазначили, що на підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 18.09.2013 року ОСОБА_3 усиновлено дітей - ОСОБА_9 і ОСОБА_10 та внесено зміни в актові записи про народження дітей, якими зазначено батьками дітей позивачів по справі і дітям присвоєно прізвище ОСОБА_9, яке згодом змінено на ОСОБА_9. Позивачка ОСОБА_3 посилалась на те, що сподівалася на педагогічну запущеність дітей, а тому приділяла їм дуже багато уваги та виховання, але діти не сприймали її як матір, а ОСОБА_4 як батька. В результаті чого у неї погіршився стан здоров'я, що призвело до того, що вона змушена стаціонарно лікуватись у психотерапевта. Крім цього, ОСОБА_4 не бере участі у вихованні дітей, не допомагає дружині. Вона, як мати вживала, всіх заходів щодо виховання дітей, але не залежно від її волі стосунки не покращувались та стало неможливим їхнє спільне проживання. (а.с.2-4)

30.10.2015 року Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки і піклування звернулась із позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позивач зазначив, що відповідачка ухиляється від виконання обов'язків, щодо виховання дітей, не піклується про фізичний та духовний їх розвиток, не цікавиться навчанням, станом здоров'я, матеріально не підтримує. (а.с.56-58)

Оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Відділу у справах дітей Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Відділу у справах дітей Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування усиновлення задоволено. Скасовано усиновлення ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 малолітньої ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки с. Мала Бийгань, Берегівського району, Закарпатської області (актовий запис про народження №22 від «21» липня 2008 року Великобийганівської сільської ради, Берегівського району, Закарпатської області). Скасовано усиновлення ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 малолітнього ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с. Мала Бийгань, Берегівського району, Закарпатської області (актовий запис про народження №34 від «11» грудня 2009 року Великобийганівської сільської ради, Берегівського району, Закарпатської області). Внесено зміни до актового запису про народження ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки с. Мала Бийгань, Берегівського району, Закарпатської області - актовий запис про народження №22 від «21» липня 2008 року Великобийганівської сільської ради, Берегівського району, Закарпатської області, вказавши матір'ю дитини ОСОБА_13, батьком - ОСОБА_14, дані про попередніх батьків з актового запису вилучити, привласнити дитині прізвище ОСОБА_9, інші відомості залишити без змін. Внесено зміни до актового запису про народження ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с. Мала Бийгань, Берегівського району, Закарпатської області - актовий запис про народження №34 від «11» грудня 2009 року Великобийганівської сільської ради, Берегівського району, Закарпатської області, вказавши матір'ю дитини ОСОБА_13, батьком - ОСОБА_14, дані про попередніх батьків з актового запису вилучити, привласнити дитині прізвище ОСОБА_10, ім'я - ОСОБА_10, інші відомості залишити без змін. Передано неповнолітніх осіб ОСОБА_9, ОСОБА_10 на опікування органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради.

У позові Франківської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки і піклування до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Притулок для дітей Львівської обласної державної адміністрації, Приватний заклад «Дитячий будинок «Надія», Дитячий будинок «Мілес Єзу-Воїни Ісуса - для хлопців», про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовлено.

Рішення суду оскаржила Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки і піклування в інтересах ОСОБА_9 та ОСОБА_10. В апеляційній скарзі стверджує, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно досліджено обставини справи, а висновки не відповідають матеріалам справи. Посилається на те, що ОСОБА_3 ознайомлена з порядком та умовами усиновлення, правами і обов'язками кандидатів в усиновлювачі, усиновлювачів, правовими наслідками усиновлення, порядком здійснення контролю за умовами проживання і виховання усиновленої дитини, про що свідчить відповідний акт від 30.05.2013 року. Стверджує, що ОСОБА_3 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків стосовно усиновлених дітей, за час перебування дітей у притулку для дітей служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації, а згодом у Приватному закладі «Дитячий будинок «Надія» та Дитячому будинку «Мілес Єзу-Воїни Ісуса - для хлопців» мати жодного разу не відвідала дітей, не цікавилась станом їх здоров'я, фізичного і духовного розвитку, не надавала коштів на їх утримання. Вважає, що у даній справі не може бути застосований жодний із випадків при настінні яких усиновлення може бути скасовано за рішенням суду, що визначені ст. 238 Сімейного кодексу України, оскільки це усиновлення не суперечить інтересам дітей, забезпечує їм сімейне виховання, діти не страждають недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, а малолітня ОСОБА_9 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини повідомила, що хотіла б повернутись додому. Звертає увагу на те, що позивачем неправильно визначено відповідачами відділи у справах дітей Франківської, Личаківської та Залізничної районних адміністрацій Львівської міської ради, оскільки ці відділи не є окремими юридичними особами, а тому не можуть бути відповідачами. Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та задовольнити позов Франківської районної адміністрації Львівської міської ради.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Франківської районної адміністрації Львівської міської ради - Левик С.А. на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення представника ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5 щодо заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено такі обставини.

18.09.2013 року Личаківським районним судом м. Львова ухвалено рішення у справі №2-о/463/110/13 за заявою ОСОБА_3 про усиновлення дітей - ОСОБА_9 і ОСОБА_10 (а.с.10-11).

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 03.10.2013 року у зазначеній справі виправлено описку, допущену у рішенні від 18.09.2013 року. (а.с.12).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень №9, виданим 27.08.2015 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції:

-19.10.2013 року прізвище дитини «ОСОБА_9» змінено на «ОСОБА_9», змінено відомості про батьків та змінено відмітку про державну реєстрацію народження, а саме: «Відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України» змінено на «Відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України» на підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова №2-о/463/110/13 від 03 жовтня 2013 р.

-30.10.2013 року прізвище дитини «ОСОБА_9 » змінено на «ОСОБА_9» на підставі заяви про зміну прізвища малолітньої дитини відповідно до ст. 148 СКУ №96/03-32 від 29 жовтня 2013 р.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень №8, виданого 27.08.2015 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції:

-19.10.2013 року прізвище дитини «ОСОБА_10» змінено на «ОСОБА_10», ім'я дитини «ОСОБА_10» змінено на «ОСОБА_10», змінено відомості про батьків та змінено відмітку про державну реєстрацію народження, а саме: «Відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України» змінено на «Відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України» на підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова №2-о/463/110/13 від 03 жовтня 2013 р.

-30.10.2013 року прізвище дитини «ОСОБА_10» змінено на «ОСОБА_10» на підставі заяви про зміну прізвища малолітньої дитини відповідно до ст. 148 СКУ №96/03-32 від 29 жовтня 2013 р.

Згідно зі свідоцтвом про народження повторно виданим 30.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Берегівського районного управління юстиції у Закарпатській області, батьками малолітньої ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_2, записані ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Згідно зі свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1, повторно виданому 30.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Берегівського районного управління юстиції у Закарпатській області, батьками малолітнього ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_4, записані ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Відповідно до довідки Ф№2 про склад сім'ї і прописки №3869 від 19.08.2015 року, наданої Житлово-будівельним кооперативом №105, діти - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зареєстровані разом з позивачкою.

Відповідно до розпоряджень Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 05.11.2015 року №555 «Про влаштування ОСОБА_9 у Приватний заклад «Дитячий будинок «Надія» та від 05.11.2015 року №556 «Про влаштування ОСОБА_10.у Дитячий будинок заклад «Мілес Єзу-Воїни Ісуса - для хлопців», діти перебувають у вказаних закладах.

Згідно з відповіддю від 08.12.2015 року Регіонального психотерапевтичного центру, що ОСОБА_3 лікується в регіональному психотерапевтичному центрі КЗ ЛОКПЛ з вересня 2015 року по даний час. Захворювання зумовлено перенесеною психічною травмою - смертю доньки, трактується як посттравматичний стресовий розлад, що могло вплинути на прийняття нею рішення про усиновлення дітей. (а.с.94).

Крім того, судом становлено, що у ОСОБА_3 також є труднощі у вихованні дітей, неможливість налагодити з ними контакт, все це емоційне навантаження погіршували психологічний стан здоров'я та призвело до того, що вона амбулаторно лікувалась у психотерапевта, як вбачається із довідки №147 від 15.02.2015 року Регіонального психотерапевтичного центру (а.с.42) та направлення на вказане лікування виданого сімейним лікарем Комунальної 2-ї міської поліклініки. (а.с.21).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суд першої інстанції порушив норми матеріального права.

Відповідно до ч.4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо скасування усиновлення обов»язковою є участь органів опіки і піклування.

Згідно з п.2.6 рішення №754 Львівської міської ради від 12.08.2011 року виконання функцій органу опіки і піклування покладено на Франківську районну адміністрацію Львівської міської ради.

Відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866 органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад (далі - органи опіки та піклування), які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей. Безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад.

А відтак, оскільки суд першої інстанції не залучив до участі в розгляді справи за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4, орган опіки і піклування, та розглянув справу з участю відділів у справах дітей, які, як служба у справах дітей, наділені повноваженнями лише на безпосереднє ведення справ та координацію діяльності стосовно захисту прав дітей, чим порушив вимоги ч.4 ст.19 СК України, а апеляційний суд не наділений повноваженнями щодо залучення належних відповідачів, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 242 СК України, якщо усиновлювач був записаний матір'ю, батьком усиновленої дитини, він може бути позбавлений батьківських прав за наявності підстав, встановлених у статті 164 цього Кодексу. У разі позбавлення усиновлювача батьківських прав настають наслідки, встановлені статтею 166 цього Кодексу.

Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст. 182 згаданого кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, матеріальне становище дитини та платника аліментів.

Відповідно до п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доказами, в розумінні ст.57 ЦПК України, є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак належних та допустимих жодних доказів на підтвердження факту свідомого ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов»язків, її винної поведінки позивачем не подано.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_3 не відвідує дітей, які перебувають в притулку, не може прийматись до уваги, з огляду на її психічний стан. (а.с. 21, 42).

Крім того, колегією суддів враховується і те, що ОСОБА_3 в серпні 2015 року самостійно вирішувала питання щодо влаштування дітей в притулок, позов про скасування усиновлення подала 16.09.2015 року, а Франківська районна адміністрація Львівської міської ради позов подала 30.10.2015 року, і при цьому не подала жодного доказу на підтвердження факту свідомого ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов»язків станом до серпня 2015 року, тобто того часу як між усиновлювачем і дитиною незалежно від його волі склалися стосунки, які роблять неможливим виконання ним своїх батьківських обов'язків.

В зв»язку з викладеним колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду в цій частині немає.

Керуючись п.1 та п.2 ч.1 ст.307, ст.314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки і піклування, в інтересах ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 17 березня 2016 року в частині задоволення позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Відділу у справах дітей Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Відділу у справах дітей Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування усиновлення та скасувння усиновлення ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 малолітньої ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки с. Мала Бийгань, Берегівського району, Закарпатської області (актовий запис про народження №22 від «21» липня 2008 року Великобийганівської сільської ради, Берегівського району, Закарпатської області), скасування усиновлення ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 малолітнього ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с. Мала Бийгань, Берегівського району, Закарпатської області (актовий запис про народження №34 від «11» грудня 2009 року Великобийганівської сільської ради, Берегівського району, Закарпатської області), внесення зміни до актового запису про народження ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки с. Мала Бийгань, Берегівського району, Закарпатської області - актовий запис про народження №22 від «21» липня 2008 року Великобийганівської сільської ради, Берегівського району, Закарпатської області, вказавши матір'ю дитини ОСОБА_13, батьком - ОСОБА_14, дані про попередніх батьків з актового запису вилучити, привласнити дитині прізвище ОСОБА_9, інші відомості залишити без змін, внесення зміни до актового запису про народження ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с. Мала Бийгань, Берегівського району, Закарпатської області - актовий запис про народження №34 від «11» грудня 2009 року Великобийганівської сільської ради, Берегівського району, Закарпатської області, вказавши матір'ю дитини ОСОБА_13, батьком - ОСОБА_14, дані про попередніх батьків з актового запису вилучити, привласнити дитині прізвище ОСОБА_10, ім'я - ОСОБА_10, інші відомості залишити без змін, передачу неповнолітніх осіб ОСОБА_9, ОСОБА_10 на опікування органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради скасувати, та ухвалити нове рішення,яким відмовити в задоволенні цих позовних вимог. В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.