Справа №265/5546/16-ц
Провадження №2-о/265/523/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Міхєєвої І.М.,

за участю секретаря - Розсоха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за заявою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлена особа: Лівобережний районний у м.Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Свердловськ. Його батьками є ОСОБА_3, який був за національністю німець, та ОСОБА_4, яка за національністю була росіянка, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 08.01.2004 року. Батьки заявника перебували в зареєстрованому шлюбі, дошлюбне прізвище матері «ОСОБА_4», що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_2 від 5.05.1945 року. Дід та баба по батькові лінії споріднення були ОСОБА_5, який за національністю німець, та ОСОБА_6, яка за національністю також була німкою, що підтверджується повторним відновленим свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 01.04.1955 року. Також національність батька заявника - ОСОБА_3 підтверджується тимчасовим посвідченням НОМЕР_4 від 28.04.1945 року, в якому заявника зазначено сином. ОСОБА_2 завжди вважав себе німцем, виховувався батьком в німецьких традиціях, родина святкувала німецькі свята. За радянських часів його мати, побоюючись переслідувань з боку представників влади, змінила своє та прізвище заявника «ОСОБА_4» на своє дошлюбне прізвище «ОСОБА_4», проте підтверджуючі документи про зміну прізвищ були втрачені. Вказані обставини встановлені рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області №265/6440/15-ц від 21.10.2015 року, згідно з яким встановлено юридичний факт належності заявнику родового прізвища «ОСОБА_4». Однак, в актовому записі про шлюб № 4713 від 19.11.1969 року, складеному Будинком одруження міста Жданова Донецької області, у графі «відомості про нареченого» зазначено приналежність заявника до російської національності, що є порушенням його особистих прав. З метою відновлення своїх прав, а саме відновлення та збереження етнічного походження свого роду відповідно до положень Закону України «Про національні меншини» заявник звернувся до Орджонікідзевського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану з відповідною заявою про внесення відповідних змін до актового запису про шлюб. Однак його заява протиправно не була розглянута в установленому законом порядку, у відповідь було надано формальну відписку, лист від 12.04.2016 року №107/4.4-03-24. У травні 2016 року заявником повторно було подано заяву про внесення відповідних змін до актового запису про шлюб, проте начальником Лівобережного районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Кареліною O.A. лише 13.09.2016 року було видано висновок про відмову у внесені змін до актового запису цивільного стану. Встановлення юридичного факту приналежності заявника до німецької національності має для нього велике значення, проте зазначені обставини свідчать про відсутність визначеного законом порядку документального підтвердити даний юридичний факт, окрім судового. На підставі переліченого просив суд встановити факт належності ОСОБА_2 до німецької національності по лінії батька та внести зміни до актового запису про одруження ОСОБА_2 з ОСОБА_8, вказавши національність чоловіка - німець.

У судовому засіданні заявник повністю підтримав вимоги, які просив суд задовольнити, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у поданій заяві.

Представник зацікавленої особи у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву з проханням вирішити справу за її відсутності на розсуд суду на підставі закону.

Дослідивши надані докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого повторно 08.01.2004 року відділом ЗАГС адміністрації Ленінського району м.Єкатеринбургу, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1., його батьками є ОСОБА_3, який був за національністю німець, та ОСОБА_4, яка за національністю була росіянка.

Відповідно до відновленого свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 01.04.1955 року, виданого міським ЗАГС Свердловської області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, його батьками зазначені - ОСОБА_5, який за національністю німець, та ОСОБА_6, яка за національністю німка.

Згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 від 05.05.1945 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 05.05.1945р.

З тимчасового посвідчення НОМЕР_4 від 28.04.1945 року вбачається, що національність ОСОБА_3 зазначена - німець, в якому заявник записаний його сином.

Вказані обставини встановлені рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області №265/6440/15-ц від 21.10.2015 року, згідно з яким встановлено юридичний факт належності заявнику родового прізвища «ОСОБА_4».

Згідно зі ст. 271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

Відповідно до ч.І ст.300 Цивільного Кодексу України, фізична особа має право на індивідуальність, а згідно з ч.2 цієї статті, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно до ст. 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» (далі за текстом - Закон) до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно до ст. 4 Закону відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов'язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються Конституцією України, цим Законом, прийнятими на їх підставі іншими законодавчими актами, а також міжнародними договорами України.

На підставі ст. 6 Закону держава гарантує всім національним меншинам права на національно-культурну автономію.

Відповідно до ст. 11 Закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Згідно ст. 11 Конституції України держава сприяє розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України.

На підставі ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються права корінних народів і національних меншин.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» зазначено, що при розгляді таких справ слід враховувати, шо в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів. При вирішенні факту щодо неправильності запису про національність батьків слід враховувати, що згідно Указу Президента України від 31.12.1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності» у паспорт громадянина вносяться відомості про національність відповідно до національності одного із батьків.

Таким чином під час розгляду справи у суді факт належності заявника, ОСОБА_2, до національної меншини німців був доведений, оскільки це було підтверджено відомостями про народження батька заявника, де національність батька, діда та бабусі ОСОБА_2 була вказана «німець» та «німка» відповідно.

Крім цього в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 був батьком заявника та був також за національністю німцем, який виявляв за час свого життя почуття національного самоусвідомлення та спільності з німцями.

Дослідивши зібрані по справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 зростав в родині німців, усвідомлює себе німцев, тому за національністю також є німцем за батьківською лінією.

Згідно п. 1.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі за текстом - Правила) зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

За п. 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, крім іншого, рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

На підставі переліченого суд, вважаючи встановленим факт того, що заявник та його батько є за національністю німцями, вважає можливим внесення відповідних змін до актового запису про одруження ОСОБА_3, змінивши національність з «росіянин» на «німець», з метою підтвердження факту, що ОСОБА_2 за національністю є німцем.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 256-259 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлена особа: Лівобережний районний у м.Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області - задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за національністю є німцем.

Внести зміни до актового запису № 4713 від 19 листопада 1969 року, вчиненого Будинком одруження міста Жданова Донецької області, про одруження ОСОБА_3 та ОСОБА_8, шляхом зміни національності чоловіка замість «росіянин» на «німець», зобов'язавши внести відповідні зміни до такого актового запису Лівобережний районний у м.Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення, а учасниками процесу, що не були присутні при проголошенні, - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: І. М. Міхєєва