Справа № 214/1118/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 листопада 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Горбуновій Л.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просить : стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором №13206-256/05Р від 11.11.2005р. у розмірі 15 812,50 доларів США, у тому числі, внески за кредитом - 9 833, 00 доларів США, що по курсу НБУ за 1 долар США 21,048227 станом на 29.05.2015 року складає 206967, 22 грн.; сплата процентів - 5 979, 50 доларів США, що по курсу НБУ за 1 долар США 21,048227 станом на 29.05.2015 року складає 125857,87 грн.

В обґрунтування позову наведено наступне. 11 листопада 2005 року між ОСОБА_2 та АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», було укладено кредитний договір №13206-256/05Р, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 12350 доларів США, для споживчих цілей, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договорами страхування нерухомого майна та з кінцевим строком повернення до 11 листопада 2025 року.

Право банку на здійснення банківських кредитних операцій з розміщення іноземної валюти на валютному ринку України підтверджується банківською ліцензією №7, виданою НБУ 03.12.2001р., на право здійснювати банківські операції, визначені ч.1 та п.5-11 ч.2 ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»; дозволом №7-1 від 03.12.2001р. на право здійснення операцій, визначених п.п.1-4 ч.2 та ч.4 ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» згідно з додатком до дозволу №7-1 від 03 грудня 2001 року.

Згідно з пунктом 2.1. кредитного договору, видача кредиту здійснюється шляхом видачі готівки з каси банку.

Зобов'язання по видачі кредиту позивачем було виконано 11.11.2005р., що підтверджується заявою на видачу готівки від 11.11.2025р.

Пунктом 1.2. кредитного договору встановлено, що кредит надається позичальникові строком з 06.09.2007 року до 06.09.2020 року зі сплатою 12 % (відсотки) річних.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язання та захисту майнових інтересів банку як кредитодавця на випадок порушення зобов'язання позичальником, 11.11.2005р. між банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №13206-256/05Р.

Пунктом 4.1. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 51 доларів США щомісяця до 10-го числа наступного місяця.

Відсотки за користування кредитом відповідно до пункту 4.2. кредитного договору підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент припинення дії кредитного договору (повернення кредиту), зазначеного в п.1.2. кредитного договору.

Проте, станом на 29 травня 2015 року ОСОБА_2 належним чином не виконані зобов'язання за кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість за основним кредитом та процентами за користування кредитними коштами у загальному розмірі 15 812, 50 доларів США, у тому числі, внески за кредитом - 9 833, 00 доларів США; сплата процентів - 5 979, 50 доларів США.

Відповідно до умов кредитного договору п.7.1.4, позивач має право достроково стягувати заборгованість в повному обсязі за рахунок переданого в іпотеку майна або звернути стягнення на грошові кошти та майно, яке належить позичальнику.

Так, 30.09.2015р. на адресу ОСОБА_2 позивачем було направлено вимогу про погашення заборгованості, що утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору.

Однак, на час підготовки та подання позовної заяви до суду, відповідачем відповідь на вищевказану вимогу не надано, а заборгованість в сумі 15812, 32 доларів США за кредитним договором не погашена.

Пунктом 9.1. кредитного договору передбачено, що за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної п.1.2. кредитного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Частиною першою ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За змістом положень ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

В свою чергу ОСОБА_3, як поручителю, було також направлено вимогу від 30.09.2015р. про погашення заборгованості, що утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору.

Однак, на час підготовки та подання позовної заяви до суду жодної відповіді отримано не було, а також не було здійснено погашення існуючої заборгованості.

Пунктом 1.1. договору поруки передбачено, що за його умовами поручитель (ОСОБА_3М.) зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором (позивачем) за виконання в повному обсязі зобов'язань позичальником (ОСОБА_2В.) за кредитним договором.

Відповідно до положень ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною першою ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом положень ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Вказаний розмір заборгованості позичальника за кредитним договором та строк прострочення ним зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів надають банку прямо передбачене ч.10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» право на пред'явлення до позичальника вимоги про дострокове здійснення внесків за кредитним договором.

Абзацом 6 ч.10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Звертає увагу, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст.192, ч.3 ст.533 ЦК України; Декрет Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»).

Оскільки виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, то разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором чи проценти на банківський вклад (ст.1054, 1061 ЦК України) в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, підтвердивши зміст позовної заяви.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавали, від яких не надійшло заяв про розгляд справи за їх відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: розрахунок заборгованості (а.с.4-8, 100-101), кредитний договір (а.с.9-11), заява (а.с.11зворот), договір поруки (а.с.12), вимога (а.с.13,14), генеральна ліцензія (а.с.15), банківська ліцензія (а.с.16), дозвіл (а.с.17), додаток до дозволу (а.с.18), свідоцтво (а.с.19), витяг (а.с.20-21).

Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини.

11 листопада 2005 року між ОСОБА_2 та АКБ «Правекс-Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», було укладено кредитний договір №13206-256/05Р, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 12350 доларів США, для споживчих цілей, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договорами страхування нерухомого майна та з кінцевим строком повернення до 11 листопада 2025 року.

Право банку на здійснення банківських кредитних операцій з розміщення іноземної валюти на валютному ринку України підтверджується банківською ліцензією №7, виданою НБУ 03.12.2001р., на право здійснювати банківські операції, визначені ч.1 та п.5-11 ч.2 ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»; дозволом №7-1 від 03.12.2001р. на право здійснення операцій, визначених п.п.1-4 ч.2 та ч.4 ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» згідно з додатком до дозволу №7-1 від 03 грудня 2001 року.

Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується договором поруки №13206-256/05Р від 11.11.2005р., укладеним між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та ОСОБА_3

Станом на 29 травня 2015 року ОСОБА_2 належним чином не виконані зобов'язання за кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість за основним кредитом та процентами за користування кредитними коштами у загальному розмірі 15 812, 50 доларів США, у тому числі, внески за кредитом - 9 833, 00 доларів США, сплата процентів - 5 979, 50 доларів США.

Банком на адресу позичальника та поручителя 30.09.2015р року направлені вимоги про погашення заборгованості, що утворилася внаслідок неналежного виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору. Вимоги залишилися без задоволення.

Вказані факти й обставини встановлені судом на підставі письмових доказів: розрахунку заборгованості (а.с. 100-101), кредитного договору (а.с.9-11), заяви (а.с.11зворот), договору поруки (а.с.12), вимог (а.с.13,14), генеральної ліцензії (а.с.15), банківської ліцензії (а.с.16), дозволу (а.с.17), додаток до дозволу (а.с.18), свідоцтва (а.с.19), витягу (а.с.20-21).

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

У судовому засіданні встановлено, що між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та відповідачем ОСОБА_2 укладений, передбачений ст. 1054 ЦК України, кредитний договір. Між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та відповідачем ОСОБА_3 укладений, передбачений ст. 553 ЦК України, договір поруки.

У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

У відповідності до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

У відповідності до ч.2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ «Правекс-Банк» є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню, а тому суд вважає, що позивач обґрунтовано, у відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України звернувся за захистом своїх прав до суду.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача належить стягнути в рівних частках витрати по сплаті судового збору в сумі 4992 грн. 38 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 525, 526, 553, 554, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 88, 208, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором №13206-256/05Р від 11.11.2005р. у розмірі 332825 грн. 09 коп. ( що еквівалентно 15 812,50 доларів США станом на 29.05.2015 року за курсом НБУ за 1 долар США 21,048227), у тому числі, внески за кредитом 206967 грн. 22 коп. ( що еквівалентно 9 833, 00 доларів США станом на 29.05.2015 року за курсом НБУ за 1 долар США 21,048227); сплата процентів 125857 грн. 87 коп. (що еквівалентно 5 979, 50 доларів США станом на 29.05.2015 року за курсом НБУ за 1 долар США 21,048227).

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 4992 грн. 38 коп.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов