У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/583/16-ц

10 червня 2016 року смт. Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Круль І.В., розглянувши доручення районного суду для столичного міста Варшава у Варшаві про вчинення дій у цивільній справі,

в с т а н о в и л а:

30 травня 2016 року до суду надійшло доручення районного суду для столичного міста Варшава у Варшаві про вчинення дій у цивільній справі. В додатку №1 до доручення районний суд просить український суд, до юрисдикції якого належить встановлення юридичної опіки над малолітньою ОСОБА_1, передати, на підставі п.6 ст.31 Договору між Республікою Польща та Україною, їм опіку та піклування

Відповідно до п.6 ст.31 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, компетентний згідно з пунктом 1 орган може передати опіку та піклування органу іншої Договірної Сторони, якщо місцепроживання або перебування, або майно особи, яка є під опікою чи піклуванням, знаходиться на території цієї Договірної Сторони. Передача дійсна лише в такому випадку, коли запитуваний орган погодиться прийняти опіку або піклування і повідомить про це запитуючий орган.

Окремі питання опіки та піклування над неповнолітніми вирішуються в Гаазьких конвенціях про врегулювання опіки над неповнолітніми 1902 р. та забезпечення дієздатності повнолітніх та піклування над ними 1905 р. Ці конвенції містять уніфіковані колізійні норми. Установа опіки та піклування визначається відповідно до національного законом підопічного. Опіка або піклування щодо іноземця, що знаходиться на території даної держави, може бути заснована, тільки якщо закон країни, громадянство якої має неповнолітній іноземець, не зберігає за собою виняткового вдачі заклади опіки та піклування над своїми громадянами. Правовідносини між опікуном та піклувальником регулюються національним законом підопічного відповідно ст. 24 Про міжнародне приватне право.

У справах про захист неповнолітніх в 1961 р. була прийнята Конвенція про компетентних органах і праві, відповідно до якої у питаннях опіки і піклування по відношенню до неповнолітніх компетентні в основному органи держави звичайного місця проживання неповнолітнього, які при вирішенні відповідних справ застосовують своє власне право.

Глава VI Консульського статуту регламентує функції консула щодо укладення та розірвання шлюбу, усиновлення (удочеріння), встановлення батьківства, реєстрації актів громадянського стану, а також встановлення опіки і піклування.

Стаття 32 Консульського статуту передбачає, що консул вживає заходів для встановлення опіки (піклування) над неповнолітніми, недієздатними або обмеженими в дієздатності громадянами України, які перебувають в його консульському окрузі і залишилися без опіки (піклування).

Консульські посадові особи мають право приймати будь-яку заяву щодо усиновлення і захисту прав та інтересів неповнолітніх та інших недієздатних громадян акредитуючої держави і з цією метою, якщо необхідно, згідно з законодавством держави перебування та міжнародними договорами, чинними для Договірних Сторін цієї Конвенції, вони можуть вживати заходів щодо призначення піклувальників або опікунів для таких осіб і контролювати виконання їх повноважень. Консульські посадові особи можуть також просити сприяння компетентних органів влади держави перебування з метою повернення таких осіб до акредитуючої держави.

При таких обставинах, вважаю, що оскільки консул вживає заходів для встановлення опіки (піклування) над неповнолітніми, недієздатними або обмеженими в дієздатності громадянами України, які перебувають в його консульському окрузі і залишилися без опіки (піклування), спірне питання є функцією консула.

Відповідно до ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо це не відноситься до юрисдикції суду в порядку цивільного судочинства.

у х в а л и л а :

Відмовити у виконанні доручення районного суду для столичного міста Варшава в Варшаві про вчинення дій по цивільній справі, передачі права встановлення юридичної опіки над малолітньою ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Богородчанський районний суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її отримання.

Суддя Круль І.В.