Справа № 490/9670/15-ц
н/п 2/490/2951/2016
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі Шевельовій Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" про захист прав споживача банківської послуги, визнання правочину удаваним та недійсним по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором.

14.11.2016 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 надійшла зустрічна позовна заява до Публічного акціонерного товариства «Універсал банк» про захист прав споживача банківської послуги, визнання правочину удаваним та недійсним. В обгрунтування вимог зустрічного позову представник відповідача посилався на те, правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Окрім того, вказав, що кредитний договір містить несправедливі умови щодо валюти, в якій його укладено. Оскільки валютою договору є долар, то через значні коливання його курсу по відношенню до гривні, той значно виріс у ціні. Вважаючи, що грошові зобов*язання в Україні мають бути виражені лише в національній валюті і банк не мав права видавати їй кредит в доларах США, просив визнати кредитний договір недійсним, з підстав невідповідності його вимогам закону.

У зустрічній позовній заяві представник позивача обґрунтував свої доводи про те, що ОСОБА_1 є споживачем в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», а тому на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору.

Частиною 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» установлено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року № 10), згідно зі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено пільги щодо сплати судового збору, відповідно до якої від його сплати звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також деякі категорії осіб, визначені законом, незалежно від виду позову.

При цьому позивачі, які звільнені від сплати судового збору при пред'явленні окремих позовів, і деякі категорії осіб незалежно від виду позову звільняються від сплати судового збору не лише при пред'явленні позову, а й при поданні апеляційних чи касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами та Верховним Судом України.

Разом із тим у п. 7 вищевказаної постанови зазначено, що оскільки ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, ст. 14 Закону України від 01 грудня 1994 року № 226/94/ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», ст. 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 22 Закону України від 22 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів».

Проте, Законом України від 22 травня 2015 № 484-VIII, який набрав чинності 1 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України "Про судовий збір" та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав не передбачено.

Відповідно ч. 3 ст.2 ЦПК України провадження у цивільних правах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Проте, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Така ж думка висловлена Верховним Судом України в ухвалах від16.01.2016 року (справа №6-3084ц15), від 29.01.2016 року (справа №6-209ц16), від 03.02.2016 року (справа №6-228ц16), від 09.02.2016 року (справа №6-36ц16), від 01.03.2016 року (справа №6-484ц16).

Оскільки позивач подала позовну заяву на момент чинності статті 5 Закону України «Про судовий збір»у новій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, то правові підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відсутні.

У відповідності до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Частиною1 ст. 121 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У відповідності до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку , але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до положень ст. 123 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним. Недоцільно розглядати первісний позов і зустрічний позов, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучати нових учасників процесу.

За такого, прийняття даного зустрічного позову ускладнить та спричинить тяганину стосовно вирішення справи, оскільки зустрічна позовна заява в даному випадку підлягає залишенню без руху для сплати судового збору.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що спільний розгляд вказаних первісного та зустрічного позовів є недоцільним.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне у прийнятті зустрічного позову відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123-124, 168, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" про захист прав споживача банківської послуги, визнання правочину удаваним та недійсним по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала в частині відмови у прийнятті зустрічного позову оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова