Справа № 315/947/16-ц
Номер провадження № 2/315/370/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Романько О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Притули Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гуляйполе цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Долинської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, треті особи: відділ Держгеокадастру в Гуляйпільському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, приватний нотаріус Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горова Яна Олександрівна, про визнання права на отримання у приватну власність земельної ділянки в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, третіх осіб про визнання права на отримання у приватну власність земельної ділянки в порядку спадкування після смерті матері, ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 1,2300 га, яка знаходиться на території Долинської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області.

Позивач у позові зазначила, що вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 її матері ОСОБА_3. Факт родинних відносин зі спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданого 06.03.1954 року в Златопольському районі Черкаської області.

Як вказала позивач, своє дівоче прізвище «Паливода» вона змінила на «ОСОБА_1» на підставі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 28.09.1974 року Великоновоселівським відділом РАГС Донецької області. Померла матір позивача своє дівоче прізвище «ОСОБА_1» змінювала на «ОСОБА_1» на підставі свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 виданого Долинською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області. Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 1,2300 га, кадастровий номер НОМЕР_4, яка знаходиться на території Долинської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства.

Далі позивач зазначила, що як спадкоємець першої черги вона прийняла спадщину після смерті матері і вступила у права володіння спадковим майном відповідно до ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала з нею на час відкриття спадщини.

Позивач вказала, що після смерті матері вона звернулася до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Горової Я.О. про тримання свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено, у зв'язку з ненаданням достатніх документів, які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном, а саме земельною ділянкою площею 1,2300 га., так як її померла мати замовила виготовлення державного акту на право приватної власності на землю, але так і не отримала його. Тому, прохає з урахуванням уточнених позовних вимог визнати за нею право на отримання у приватну власність земельної ділянки, загальною площею 1,2300 га, кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована на території Долинської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за її відсутності, на уточнених позовних вимогах наполягає, прохає їх задовольнити (а. с. 50).

Представник відповідача - Долинської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує в повному обсязі (а. с. 57).

Представник третьої особи, відділу Держгеокадастру у Гуляйпільському районі Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує в повному обсязі (а. с. 56).

Третя особа, приватний нотаріус Горова Яна Олександрівна в судове засідання не з'явилася, надала через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує в повному обсязі (а. с. 34).

Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши обставини справи, представлені докази та надавши їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 мати позивача ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції у Запорізькій області (а. с. 7).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого в с. Осітняжка Златопольського району Черкаської області 06.03.1954 року гр. ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, при цьому матір'ю позивача зазначена ОСОБА_3, батьком - ОСОБА_6 (а.с. 9).

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 виданого Долинською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області 21.11.1970 року гр. ОСОБА_3 уклала шлюб з гр. ОСОБА_7, у зв'язку з чим змінила прізвище на «ОСОБА_1» (а.с. 11).

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 виданого Великоновоселівським районним відділом РАЦС Донецької області 28.09.1974 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_8, у зв'язку з чим змінила прізвище на «ОСОБА_1» (а.с. 10).

Відповідно до розпорядження Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області № 115 від 01.04.2002 року ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку ріллі площею 1,23 га для ведення особистого селянського господарства на території Долинської сільської ради Гуляйпільського району (а.с. 16).

На підставі вказаного розпорядження на ім'я ОСОБА_3 було виготовлено державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6 площею 1,23 га, що розташована на території Долинської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства (а.с. 17-18).

Відповідно до довідки № 32-28-99.2-1351/2-16 від 08.09.2016 року відділу Держгеокадастру у Гуляйпільському районі Запорізької області виданої на ім'я ОСОБА_1 зазначено, що державний акт на право власності на землю серії НОМЕР_6 не пройшов державну реєстрацію та не видавався власнику ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 1,2300 га для ведення особистого селянського господарства на території Долинської сільської ради (а. с. 19).

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки власником вищезазначеної земельної ділянки вказана ОСОБА_3 (а. с. 20).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016 від 17.08.2016 року спірна земельна ділянка площею 1,2300 га, яка розташована на території Долинської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області має кадастровий номер НОМЕР_4 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, знаходиться у приватній власності (а.с.21).

Таким чином, встановлено, що матір позивача ОСОБА_3 за життя здобула право на отримання у приватну власність вказаної земельної ділянки, але не встигла зареєструвати за собою право власності на цю ділянку.

Постановою приватного нотаріуса Горової Яни Олександрівни від 09.09.2016 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,23 га, розташованої на території Долинської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області після смерті її матері ОСОБА_3 (а.с. 31).

Згідно довідки директора КП «Житлосервіс» № 172 від 30.08.2016 року ОСОБА_1 дійсно проживала з ОСОБА_3 по день її смерті за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

За матеріалами спадкової справи № 109/2015 від 04.06.2015 року встановлено, що гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом. У видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді земельної ділянки площею 1,23 га розташованої на території Долинської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області їй було відмовлено, у зв'язку з ненаданням документів, які підтверджували право власності на земельну ділянку померлої ОСОБА_3 та не надано витяг з державного земельного кадастру щодо земельної ділянки (а.с.44-47).

Суд задовольняючи позов виходить з такого.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Стаття 181 ЦК України передбачає, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Стаття 1261 ЦК України зазначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

В ч. 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

У відповідності до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно з п. "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частиною 1 ст. 131 ЗК України передбачене право громадян та юридичних осіб України, а також територіальних громад та держави, набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання прав.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та за правилами ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом про його право власності на землю.

Приймаючи до уваги, те, що згідно розпорядження Гуляйпільської районної державної адміністрації № 115 від 01.04.2002 р. передано у приватну власність земельну ділянку на території Долинської сільської ради ОСОБА_3 площею 1,23 га, на підставі якого виготовлено державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6, але відповідно до наданої суду довідки відділу Держгеокадастру у Гуляйпільському районі Запорізької області вказаний державний акт не пройшов державну реєстрацію та не видавався власнику ОСОБА_3, внаслідок чого порушується право позивача на прийняття та належне оформлення у встановленому законом порядку спадкового майна, за право на спадщину у вигляді земельної ділянки ніхто не сперечається, інших спадкоємців, окрім позивачки, немає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Долинської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, треті особи: відділ Держгеокадастру в Гуляйпільському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, приватний нотаріус Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горова Яна Олександрівна, про визнання права на отримання у приватну власність земельної ділянки в порядку спадкування, підлягають задоволенню.

А тому позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на законі та підтверджений встановленими обставинами.

Питання щодо судового збору позивачем не порушувалось.

Керуючись ст. ст. 3-4, 10, 11, 57-64, 88, 157-158, 209, 212-215, 218, 222-223 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Долинської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, треті особи: відділ Держгеокадастру в Гуляйпільському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, приватний нотаріус Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горова Яна Олександрівна, про визнання права на отримання у приватну власність земельної ділянки в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на отримання у приватну власність земельної ділянки площею 1,23 га, кадастровий номер: НОМЕР_4, яка знаходиться на території Долинської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Запорізької області через Гуляйпільський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. О. Романько