Справа № 365/239/16-ц
Номер провадження: 2/365/193/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2016 року смт. Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі :

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

при секретарі судового засідання НОСОВІЙ О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Згурівського районого Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: Реєстраційна служба Згурівського районного управляння юстиції про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати - ОСОБА_3, спадкоємцем за законом якої є позивач. Позивач спадщину у встановленому законом порядку прийняв, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавця шляхом проживання в спадковому будинку. Його спадкові права не оспорюються, інші спадкоємці відсутні. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер АДРЕСА_1, який фактично належав померлій ОСОБА_3 на праві власності. Свідоцтво про право власності на спірний житловий будинок не видавалось, право власності у встановленому законом порядку не зареєстровано. При зверненні позивача до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, йому було відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок та відсутністю реєстрації права власності на нього за спадкодавцем. Враховуючи вищевикладене, позивач ОСОБА_1 просить суд:

1. Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер АДРЕСА_1

2. В разі задоволення позову не застосовувати до відповідача ст. 88 ЦПК України.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність, позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задоволити, відповідач ОСОБА_2 сільська рада позовні вимоги визнала повністю, РС Згурівського РУЮ заяв та заперечень до суду не направила.

Суд визнав можливим розглядати справу без участі осіб, які беруть участь у справі, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв"язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що ОСОБА_3 фактично належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер АДРЕСА_1, житловий будинок побудований у 1959 році, за життя ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на житловий будинок не отримала, своє право власності на нього не зареєструвала, що встановлено з копії технічного паспорту на житловий будинок (а.с.19-23), копії погосподарських книг (а.с.24-28), копії повідомлення КП КОР «Лівобережне БТІ» (а.с.13), довідки ОСОБА_2 сільської ради (а.с.10). Позивач ОСОБА_1, як спадкоємець за законом ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, спадщину прийняв своїми фактичними діями шляхом проживання у спадковому будинку, інші спадкоємці відсутні, чоловік померлої та батько позивача - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що встановлено з копій свідоцтв про смерть (а.с.8,9), копії довідки ОСОБА_2 сільської ради (а.с.11), копій заяв про прийняття спадщини (а.с.37,38), спадкової справи № 301/2015 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 Позивачу на праві власності належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1, що встановлено з копії Державного акту серії НОМЕР_2 (а.с.7), копії Витягу з Державногт земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.14-18). Позивачу було відмовлено ОСОБА_2 сільською радою у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок на померлу (довідкаАркадіївської сільської ради - а.с.12). Позивачу було відмовлено нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у зв"язку із відсутністю правовстановлюючого документу та реєстрації право власності (нотаріальна відмова - а.с.4).

В силу ч. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Положеннями п. 4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України передбачено, що даний Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 8 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Відповідно до ч.ч. 1.2 ст. 524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

В силу ч.1 ст.529 ЦК України 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно положення п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

В силу п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5 підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 фактично належала на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер АДРЕСА_1, який був побудований у 1959 році. За життя ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на житловий будинок не отримала, своє право власності на нього не зареєструвала. На момент побудови спірного житлового будинку та прибудинкових споруд чинне законодавство не передбачало державної реєстрації права власності на них, а тому підтвердженням належності ОСОБА_3 на праві власності житлового будинку є відповідна довідка сільської ради, на території якої він розміщений. Через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок та відсутність реєстрації права власності на нього за спадкодавцем, позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості оформити свої спадкові права в нотаріальних органах. Оскільки спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року до даних спадкових правовідносин мають застосовуватись правила про спадкування ЦК України 1963 року. Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом, який спадщину прийняв, інші спадкоємці відсутні. Суд вважає за необхідне, визнати за позивачем ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на спірний житловий будинок. Враховуючи клопотання позивача не застосовувати до відповідача ст. 88 ЦПК України та судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.88,197,212,215,218,223 ЦПК України, ст. 5, п. 4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України, ст.ст. 524,529,549 ЦК України 1963 року, ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Згурівського районого Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: Реєстраційна служба Згурівського районного управляння юстиції про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер АДРЕСА_1

Не застосовувати до ОСОБА_2 сільської ради Згурівського районого Київської області ст. 88 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 ( десяти ) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 ( десяти ) днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В. ХИЖНИЙ