РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року Справа №293/505/16-ц

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді СлободенюкН.Є.

секретаря Піонтківській О.О.

за участю прокурора Лозовика А.В.

відповідачки ОСОБА_1

представника служби у справах дітей Черняхівської РДА Стеценко К.В.

судовому засіданні цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Черняхівської селищної ради в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ :

Орган опіки та піклування Черняхівської селищної ради звернувся до суду в інтересах малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, із позовом до ОСОБА_1 в якому зазначив, що ОСОБА_1 має малолітнього сина ОСОБА_3, який разом із матір'ю проживає у бабусі ОСОБА_4. Відповідачка в порушення вимог ст. 150 Сімейного Кодексу України ухиляється від своїх обов'язків по вихованню сина не піклується про його здоров'я,фізичний, духовний та моральний розвиток. Веде бродяжницький спосіб життя, дуже часто на тривалий термін залишає малолітню дитину, не має постійної роботи та заробітку, зловживає алкогольними напоями, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов'язків щодо виховання дитини.

За таких обставин орган опіки та піклування Черняхівської селищної ради просив позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно її сина ОСОБА_3 та передати останнього під опіку його прабабусі - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Стягувати з ОСОБА_1 аліменти на користь та утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 по 350 грн. щомісячно на особистий розрахунковий рахунок в Ощадному Банку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини.

Представник органу опіки та піклування Черняхівської селищної ради в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов підтримав, та просив його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлений позов не визнала, пояснила, що має власну квартиру і не веде бродячий спосіб життя. На обліку в наркодиспансері, в психіатричному кабінеті не перебуває. Притягувалась до відповідальності за ст. 184 КУпАП за те, що лишає дитину одну з бабою. Не працює, оскільки дитині не має ще трьох років, і на роботу її ніде не приймають, її дохід складається із соціальної допомоги, яку вона отримує на дитину. Також зазначила, що до відповідальності за зловживання алкоголем не притягувалась, алкоголем не зловживає, і її поведінка не є аморальною. У своїй квартирі не проживає, оскільки вона знаходиться на окраїні смт. Черняхова, і їй не зручно добиратись до лікарні, цетру, дитячого садка і потрібно багато коштів на паливо, а тому і проживає разом з бабусею у її будинку , оскільки її власних коштів не вистачає, щоб самостійно жити. Були випадки коли вона відлучалась з дому і залишала дитину на бабусю, хоч вона і не хотіла її глядіти, але вона намагалась влаштувати своє життя. За таких обставин просила відмовити у задоволенні позову за безпідставністю вимог.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що в задоволенні позову органу опіки та піклування Черняхівської селищної ради слід відмовити, оскільки вважає його безпідставним так як відсутні будь-які докази того, що відповідачка ухиляється від своїх обов'язків по вихованню сина не піклується про його здоров'я,фізичний, духовний та моральний розвиток.

Представник служби у справах дітей Черняхівської РДА Стеценко К.В. в судовому засіданні зазначила, що на обліку сім'я відповідачки як не благополучна не перебуває, дитина доглянута. При ухваленні рішення покладалась на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що їй тяжко доглядати за малолітньою дитиною відповідачки, тому що в такому віці вже вона потребує догляду. Були випадки коли відповідачка залишала дитину на її, намагаючись влаштувати своє життя. Вона не може підтвердити того, що відповідачка зловживає спиртним. Ніколи не було випадків, щоб вона приводила додому чоловіків. Дитина доглянута, чиста, нагодована, є одяг і взуття, не хворіє. Як мати відповідачка гарно доглядає за дитино за винятком окремих періодів, коли вона залишає дитину на неї. Зазначила, що не хоче, щоб відповідачку позбавляли батьківських прав, оскільки вона правильно виховує свою дитину.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, свідка, дослідивши матеріали справи, суд відмовляє в задоволенні позову із слідуючих підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 є матір'ю малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6). Батьком дитини значиться ОСОБА_5, відомості про якого записані за заявою матері згідно ст. 135 СК України. (а.с.6,7). ОСОБА_1 із своїм малолітнім сином проживають разом з бабою ОСОБА_4 у її будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с .10).

Із пояснень відповідачки встановлено, що остання має власне житло, однак в ньому не проживає, оскільки квартира знаходиться на окраїні смт. Черняхова, і їй не зручно з дитиною добиратись до лікарні, центру, дитячого садка та потрібно багато коштів на паливо, а тому проживає разом з бабусею у її будинку, оскільки її власних доходів, які складаються лише із соціальної допомоги по догляду за дитиною, не вистачає. На обліку в наркодиспансері та в психіатричному кабінеті не перебуває. Жодного разу відповідачку не було притягнуто до відповідальності за зловживання спиртними напоями. Притягувалась лише до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП так як залишала малолітнього сина рвзом з бабусею. Дитина відповідачки завжди доглянута, чиста, охайна, нагодована, кошти, які отримує відповідачка витрачає на потреби сім'ї. На обліку як неблагополучна сім'я не перебуває.

Вказані обставини позивачем не спростовано та підтверджуються показами свідка ОСОБА_4

Крім того, висновок органу опіки та піклування від 16.05.2016 року про необхідність позбавлення відповідачку батьківських прав не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки немотивований, не містить обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивних наслідків для самої дитини при позбавленні її батьківського піклування.

У відповідності із ч.2 ст. 150 України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Ст. 164 ч.1 п.2 СК України вказує, що батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Той факт, що обов'язок по утриманню та вихованню дитини виконувався відповідачкою не належним чином, а саме: залишення дитини з бабусею, не може слугувати підставою для визнання таких дій умисним ухиленням від виконання батьківських обов'язків, свідомим їх нехтуванням, оскільки таке неналежне виконання цього обов'язку носило тимчасовий характер і залежало від певних причин, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до п.15. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», згідно якого позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

З огляду на викладене, суд вважає, що доводи позивача щодо свідомого умисного ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини як підстава для позбавлення батьківських прав, у встановленому законом порядку не знайшли свого підтвердження , а тому відмовляє у задоволенні позову за безпідставністю вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 61, 174, 215-218, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, ст. ст. 150,164, 166, 180, 184, 193 ч.3, 243 СК України, ст. 60 ЦК України-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову органу опіки та піклування Черняхівської селищної ради в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовити за безпідставністю вимог.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча- суддя: (підпис) Н.Є. Слободенюк

Копія: вірно

Суддя: