Справа № 2/489/1526/2016
Іменем України
25 липня 2016 р.
Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого - судді Тихонової Н.С.,
при секретарі Михайловської С.В.,
представника позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 з використання і розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради про визнання осіб такими, що фактично прийняли спадщину,
В квітні 2016 р. ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 з використання і розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради про визнання осіб такими, що фактично прийняли спадщину. Свої вимоги мотивували тим, що 28.01.2008 р. померла їх мати - ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частки квартири АДРЕСА_1. Вказана частка квартири належала померлій на праві приватної власності. Позивачі на час смерті матері були зареєстровані та проживали разом із нею у вищевказаній квартирі, та після її смерті продовжили проживати за вказаною адресою. При цьому до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2, ОСОБА_3 не звертались. Оскільки на теперішній час позивачі мають намір оформити свої спадкові права, вони звернулись з даним позовом до суду.
Посилаючись на вищевикладене ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять суд: визнати ОСОБА_2 таким, що прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_5 у розмірі половини від 1/3 частки квартири АДРЕСА_1; визнати ОСОБА_3 такою, що прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_5 у розмірі половини від 1/3 частки квартири АДРЕСА_1
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.
Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином.
Представник відповідача ОСОБА_4 з використання і розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Вислухавши пояснення представника позивача , дослідивши надані докази, суд встановив наступне.
Згідно Свідоцтв про народження ОСОБА_5 є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого ОСОБА_4 з використання і розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради 28.01.2008 р., ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 по 1/3 частині кожному.
08.04.2008 р. ОСОБА_5 померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй 1/3 частки квартири АДРЕСА_1.
В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що на час відкриття спадщини вони проживали та були зареєстровані зі спадкодавицею за місцем її проживання у вказаній квартирі та продовжили там проживати після її смерті.
Згідно Довідки Форми 3, виданої ДКП ММР "Південь" за вих. № 1698 від 21.04.2016 р., ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 03.08.1985 р. по теперішній час, а ОСОБА_3 - з 13.09.1979 р. по теперішній час.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця.
Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до положень ЗУ "Про нотаріат" повноваження щодо оформлення спадкових прав відносяться до органів нотаріату. Між тим позивачі особисто зазначають, що не звертались до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав після смерті матері та не вважають за необхідне звертатись через відсутність коштів. За таких обставин відомості про те, що вони не мають можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, оскільки будь-ким не визнається факт їх спільного проживання з матір'ю на час її смерті та відповідно факт прийняття спадщини - відсутні.
Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.
Слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 16.05.2016 р. спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена
Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.
Отже зазначені особи вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків їхньої відмови від спадщини.
Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Отже, позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 у встановленому законом порядку фактично прийняли спадщину після смерті їх матері, через реєстрацію та проживання із нею на час смерті, цей факт ніким не оспорюється та не оскаржується, до нотаріуса з відповідною заявою про оформлення спадкових прав позивачі на звертались, відповідно їм не було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.
Відтак права позивачів не порушено, вони мають можливість в порядку, передбаченому ЗУ "Про нотаріат", оформити спадкові права після смерті матері, отже заявлені вимоги не підлягають задоволенню через їх безпідставність.
Керуючись ст. ст. 10, 14, 30, 60, 62, 123, 212, 214 ЦПК України, суд
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 з використання і розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради про визнання осіб такими, що фактично прийняли спадщину - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: