Справа № 487/4426/16-ц
Провадження № 2/487/2293/16
28.09.2016 року Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого судді Андрощука В.В., при секретарі Забродській Г.В., разглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Таха ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
02.09.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.
У позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 02.12.1995 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сімї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у звязку з чим позивач звернулась до суду з позовом.
У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Судом встановлено, що позивачка та відповідач знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 02.12.1995 року. Від шлюбу дітей не мають. Сторони з 2014 року припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо.
Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.
Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Приймаючи до уваги, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,13,212-215 ЦПК України, суд-
Позовну заяву задовольнити.
Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Галадим) і Таха ОСОБА_2, 02.12.1995 року, Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1504 розірвати.
Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище «Таха».
На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в порядку, передбаченому ст.ст. 294, 295 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
СУДДЯ В.В.АНДРОЩУК