Ухвала
04 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Ступак О.В., Дем`яносова М.В., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , опікуна недієздатного ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Харківської області від 21 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 12 травня 2006 року вона призначена опікуном сина ОСОБА_2 , що з 20 травня 1997 року по 22 січня 1998 року перебував на строковій військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , яка у 2003 році була розформована без визначення правонаступника. Відповідно до свідоцтва про хворобу від 15 січня 1998 року № 401/10 ОСОБА_2 22 січня 1998 року був звільнений в запас з діагнозом ВВК 1120 ОВГ від 30 грудня 1991 року захворювання дебільність легкого ступеню, за яким він визнаний непридатним до військової служби в мирний час, частково придатним у воєнний час. В подальшому це захворювання було визнано пропфшизофренією, і таке, що пов`язане з проходженням військової служби. В результаті вказаного захворювання ОСОБА_2 визнаний інвалідом другої групи безстроково і потребує постійного стороннього догляду, який ОСОБА_1 надає.

Позивач вказує, що в результаті захворювання сина ОСОБА_2 , одержаного під час проходження військової строкової служби, їй заподіяна значна моральна шкода, яка полягає в тому, що за наслідками захворювання ОСОБА_2 та визнання його недієздатним, повністю змінилося її життя. Вона перенесла та продовжує переносити особливі моральні страждання, оскільки нею втрачено важливу частину нормальних життєвих відносин та стосунків, вона вимушена пристосовуватися до негативних умов існування, постійно доглядати за психічно хворим сином, відчувати насторогу, перебувати в напрузі, влаштовувати своє особисте життя. У зв`язку з чим просила стягнути з відповідача на свою користь 1 200 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 листопада 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я сина ОСОБА_2 , 600 тис. грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 21 квітня 2016 року рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 листопада 2015 року змінено.

Зменшено розмір стягнутої з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 моральної шкоди з 600 тис. грн до 5 тис. грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Враховуючи те, що під час проведення попереднього розгляду справи встановлено обставини, передбачені ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити її до судового розгляду.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_1 , опікуна недієздатного ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Харківської області від 21 квітня 2016 року призначити до судового розгляду на 20 липня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

М.В. Дем`яносов

А.В. Маляренко