Справа № 744/726/16-ц
Провадження № 2/744/156/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2016 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Смаги С. В.,

при секретарях Казановській Ю. В., Бородіній В. В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Унаслідок відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу через наявний спір про право, позивач, Публічне акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго», предявив позов до відповідача ОСОБА_3, в якому позивач просить: стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення у сумі 7032 гривні 29 копійок за період часу з 01 жовтня 2012 року по 31 травня 2016 року; стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» втрати від інфляційних процесів у сумі 3536 гривень 13 копійок; стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» 3% річних у сумі 536 гривень 72 копійки. В обґрунтування своїх вимог у позові публічним акціонерним товариством «Облтеплокомуненерго» зазначено про те, що 12 лютого 2016 року позивач звернувся до Семенівського районного суду Чернігівської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» заборгованості за послуги з централізованого опалення за період часу з 01 жовтня 2012 року по 30 вересня 2015 року в сумі 7657 гривень 49 копійок, стягнення втрат від інфляційних процесів в сумі 3536 гривень 13 копійок, стягнення 3% річних у сумі 396 гривень 31 копійка. 19 лютого 2016 року Семенівським районним судом Чернігівської області була постановлена ухвала про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідачів, оскільки убачався спір про право. Позивач, поряд з іншим, є виконавцем послуг з централізованого опалення для відповідача, яка зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1. За законодавством відповідач зобовязана оплатити спожиті послуги. Втім, на порушення вимог законодавства відповідач не здійснювала оплату наданих послуг з централізованого опалення, в результаті чого у неї виникла заборгованість перед позивачем в сумі 7032 гривні 29 копійок за період з 01 жовтня 2012 року по 31 травня 2016 року. Окрім сплати заборгованості за послуги з централізованого опалення в сумі 7032 гривні 29 копійок, за прострочення виконання грошових зобовязань стягненню з відповідачів підлягають також суми: 3% річних (536 гривень 72 копійки) та інфляційні втрати (3536 гривень 13 копійок).

У судовому засіданні представник позивача, Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго», за довіреністю ОСОБА_1, позов підтримала повністю та пояснила суду про те, що відповідач повинна сплачувати кошти за теплову енергію, яка подавалася позивачем у квартиру. Заявлена за позовом заборгованість відповідача перед позивачем на даний час не погашена.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, доручила представляти свої інтереси адвокату ОСОБА_2.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав частково на суму 4170 гривень та заявив, що позовна давність відносно деяких вимог позивача сплинула. Зокрема, визнає позовні вимоги про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення в межах трьох останніх років, суми 3 % річних та інфляційних витрат в межах одного останнього року.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне вирішити позов за наступних обставин.

Судом встановлено, що позивач, Публічне акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго», надає згідно договору від 23 березня 2006 року послуги з централізованого опалення відповідачу ОСОБА_4, яка зареєстрована та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач є відповідальним споживачем і повинен здійснювати щомісячно оплату за теплову енергію, яку надає публічне акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго», за встановленими тарифами (роздруківки нормативних правових актів із приводу затверджених тарифів на а. с. 7-9). Проте, у період часу з 01 жовтня 2012 року по 31 травня 2016 року відповідач зовсім не проводила розрахунки з позивачем за отриману теплову енергію, в результаті чого на момент подачі позову заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги за вказаний період становила суму 7032 гривні 29 копійок (розрахунок суми боргу на а. с. 5), яка до теперішнього часу відповідачем добровільно не погашена. Позивач також вважає, що відповідач через порушення грошового зобовязання повинна сплатити йому ще й втрати від інфляційних процесів в сумі 3536 гривень 13 копійок (розрахунок на а. с. 10) та три проценти річних у сумі 536 гривень 72 копійки (розрахунок на а. с. 11). Сторона відповідача, якою позов визнається частково, до ухвалення рішення у справі заявила про позовну давність певних вимог позивача.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково з таких підстав.

За змістом п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобовязані оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

Закріплені в Законі України «Про житлово-комунальні послуги» правові норми щодо відповідальності боржників за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги не виключають застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, котрими передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 13 січня 2016 року в справі № 6-931цс15).

Тому, беручи до уваги те, що у квартиру, в якій зареєстроване місце проживання відповідача, протягом наведеного у позові періоду часу позивачем подавалася теплова енергія, що відповідачем по суті не оспорюється, вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу, втрат від інфляційних процесів та трьох процентів річних від простроченої суми суд вважає загалом обґрунтованими.

Однак, суд вважає, що при визначенні періодів часу за який повинна бути стягнута заборгованість, а також розміру заборгованості, у певній частині має бути застосована позовна давність, про яку представником відповідача ОСОБА_2, як зазначено вище, заявлено суду.

Відповідно до правил ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права чи інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України).

Згідно з приписами ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати, або настання події, з якою повязано його початок.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право через захист його судом.

Статтею 257 Цивільного кодексу України встановлена загальна позовна давність три роки.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Суд вважає, що до позовних вимог позивача повинна застосовуватися загальна позовна давність, передбачена ст. 257 Цивільного кодексу України. Застосування спеціальної позовної давності для позовних вимог про стягнення втрат від інфляційних процесів та трьох процентів річних ст. 258 Цивільного кодексу України не передбачено.

Таким чином, позовна давність для стягнення заборгованості на користь позивача з відповідачів не повинна перевищувати трирічного періоду до первісного звернення позивача до суду 16 лютого 2016 року, за результатами якого ухвалою судді від 19 лютого 2016 року у прийнятті судового наказу позивачеві було відмовлено через наявний спір про право (копія ухвали на а.с. 6).

Отже, з відповідачів можуть бути стягнуті за судовим рішенням лише кошти у межах періоду часу з 16 лютого 2013 року по 31 травня 2016 року.

Зважаючи на викладене, з наведеної позивачем суми основної заборгованості за послуги з централізованого опалення квартири підлягають виключенню заявлені суми до 16 лютого 2013 року згідно відомостей розрахунку боргу, наданого позивачем (а. с. 5), а саме: за жовтень 2012 року 176 гривень 41 копійка; за листопад 2012 року 253 гривні 52 копійки; за грудень 2012 року 306 гривень 42 копійки; за січень 2013 року 361 гривня 27 копійок; за дні лютого 2013 року, що передують 16 лютого 2013 року 194 гривні 63 копійки (від суми 376 гривень 28 копійок).

Через це сума основного боргу відповідачів з урахуванням позовної давності має становити не заявлений позивачем розмір в 7032 гривні 29 копійок, а 5740 гривень 04 копійки (7032,29 176,41 253,52 306,42 361,27 194,63 = 5740,04). При цьому сума трьох відсотків річних теж має становити не заявлені 536 гривень 72 копійки (розрахунок на а. с. 11), а 535 гривень 20 копійок (за виключенням 1 гривні 52 копійок (0,43 та 1,09) за періоди часу, що передують 16 лютого2013 року) (536,72 1,52 = 535,20).

При цьому суд зауважує, що розрахунок інфляційних втрат, зроблений позивачем (а. с. 13) під трирічний період позовної давності не підпадає.

Підсумовуючи викладене, суд вважає за потрібне стягнути з відповідачів за позовом солідарно заборгованість за послуги з централізованого опалення у сумі 5740 гривень 04 копійки за період часу з 16 лютого 2013 року по 31 травня 2016 року, втрати від інфляційних процесів у сумі 3536 гривень 13 копійок та три проценти річних у сумі 535 гривень 20 копійок із зарахуванням коштів на рахунки, вказані у позові, а у стягненні решти відмовити за пропуском позовної давності.

Оскільки позов задовольняється, суд вважає за необхідне згідно вимог ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стягнути з відповідача на користь позивача сплачені позивачем грошові кошти на оплату судового збору в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 3002 від 25 липня 2016 року (а. с. 1) та відомостями ухвали судді Семенівського районного суду Чернігівської області від 19 лютого 2016 року про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу (а. с. 6).

Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Усну заяву представника відповідача ОСОБА_2 щодо спливу позовної давності задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), на користь публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» (р/р 0264 в філії Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 353553, код 03357671) заборгованість за послуги з централізованого опалення у сумі 5740 (пять тисяч сімсот сорок) гривень 04 копійки за період часу з 16 лютого 2013 року по 31 травня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), на користь публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» (р/р 6 в ПАТ «Полікомбанк», МФО 353100, код 03357671) втрати від інфляційних процесів у сумі 3536 (три тисячі пятсот тридцять шість) гривень 13 копійок.

Стягнути ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), на користь публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» (р/р 6 в ПАТ «Полікомбанк», МФО 353100, код 03357671) три проценти річних у сумі 535 (пятсот тридцять пять) гривень 20 копійок.

Стягнути ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), на користь публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» (р/р 6 в ПАТ «Полікомбанк», МФО 353100, код 03357671) судові витрати, понесені на сплату судового збору у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Семенівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С. В. Смага