Єдиний унікальний номер (справа №) 216/4190/16-ц
Номер провадження у суді 2/216/2194/16
11 листопада 2016 року місто ОСОБА_1 Ріг
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Кузнецова Р.О.
секретаря судового засідання Павленко О.О.
заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Центрально-Міського районного відділу в місті ОСОБА_1 Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, служби у справах дітей виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ОСОБА_1 ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
26 серпня 2016 року та уточнено 08 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Центрально-Міського районного відділу в місті ОСОБА_1 Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, служби у справах дітей виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ОСОБА_1 ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він, а також ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є власниками трикімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить їм на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № Ц 1273 від 21 серпня 2007 року. У 2000 році позивач, не маючи на те заперечень збоку третіх осіб-1,2,3, зареєстрував у квартирі місце проживання громадянина ОСОБА_3. Про таку реєстрацію позивача попросила знайома йому людина - мати відповідача - громадянка ОСОБА_7, яка обґрунтувала своє прохання тим, що їй необхідна будь-яка реєстрація для її сина (відповідача) для подальшого оформлення документів на виїзд за межі України. Фактично ж відповідач жодного дня не проживав у зазначеній вище квартирі, як і не проживає по сьогоднішній день, що підтверджується відповідним актом. Та обставина, що ОСОБА_8 є матірю відповідача, підтверджується випискою з актового запису з перекладом. Позивач втратив зв'язок з ОСОБА_8 кілька років тому і не знає її місця проживання. У звязку з тим, що відповідач у вказаній квартирі не проживає, але при цьому в ній зареєстрований, нарахування комунальних платежів здійснюється згідно кількості зареєстрованих осіб, і при цьому позивач зобовязаний сплачувати комунальні послуги нараховані в тому числі і на відповідача, що значно впливає на його матеріальний стан. Позивач не бажає щоб місце проживання відповідача було зареєстроване у квартирі, яка належить йому і не належить відповідачу, так само як і не бажає, щоб відповідач там мав право проживати. Дана квартира належить йому на праві приватної спільної сумісної власності і він прагне здійснювати це право на власний розсуд разом із співвласниками квартири. Реєстрація відповідача у належній йому та третім особам-1,2,3 квартирі є суттєвою перешкодою у здійсненні ним права користування і розпорядження його майном, оскільки він вимушений сплачувати нараховані на нього комунальні та інші платежі квартплаті, а він не має такої фінансової можливості, у зв'язку з чим вирішив звернутись до суду.
У судове засідання позивач не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Представник позивача ОСОБА_9 у судовому засіданні 08 листопада 2016 року, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був сповіщений належним чином, про що свідчать судові повістки, направлені поштою рекомендованим листом із повідомленням, які повернулися до суду за закінченням строку зберігання, у звязку із чим суд визнає неповажною його неявку в судове засідання та вважає можливим проводити розгляд справи в його відсутність.
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у судове засідання не зявились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради, у судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служби у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради - ОСОБА_10 в судовому засіданні 08 листопада 2016 року зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки вона проводила обстеження умов проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановила, що відповідач ОСОБА_3 у вказаній квартирі не мешкає.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України у випадку неявки в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого і від якого не надходила заява про розгляд справи у його відсутність або якщо вказані ним підстави неявки визнано неповажними, суд може прийняти заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, а представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку.
Під час здійснення судового розгляду були встановлені наступні фактичні обставини.
Так, матеріалами справи підтверджено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № ц-1273 від 21 серпня 2007 року ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є співвласниками трикімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).
У вказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_5, ОСОБА_3, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ОСОБА_1 ради від 05.10.2016 року за вих.. № 8/38-2971 (а.с.37).
Як вбачається з матеріалів справи, згідно Акту сусідів від 21.08.2016, затвердженому майстром ТОВ «Сітісервіс-КР», підписаного свідками ОСОБА_13, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_14, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_15, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, вбачається, що ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 фактично не проживає з 28.10.2000 року (а.с.12).
Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 10.11.2016 року, складеним спеціалістами служби у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, ознак проживання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 не встановлено (а.с.124).
З урахуванням викладеного ОСОБА_2 звернувся з позовом про визнання ОСОБА_3 такими, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою, розташованою за адресою АДРЕСА_2, через відсутність понад один рік у цьому житловому приміщенні без поважних причин, у судовому порядку.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та обєктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного.
За приписами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При цьому згідно розяснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Як слідує із змісту позовної заяви, позивач просив визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою, розташованою за адресою АДРЕСА_2, через відсутність понад один рік у цьому житловому приміщенні без поважних причин.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, виходячи з аналізу зазначених правових норм член сім'ї наймача (колишній член сім'ї) може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, з підстав відсутності понад одного року у цьому жилому приміщенні, якщо він був відсутній протягом цього строку підряд без поважних причин, і саме ці факти повинні бути встановлені судом при вирішенні спору згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України.
З урахуванням викладеного та з огляду на доведеність факту відсутності відповідача та його майна в квартирі, розташованій за адресою АДРЕСА_2, суд на підставі вимог ст. 405 ЦК України вважає можливим позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити та визнати відповідача таким, що втратив право користуванням житловим приміщенням через відсутність понад один рік у цьому жилому приміщенні без поважних причин.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
За приписами частини 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Отже з урахуванням повного задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 551,20 грн.
Керуючись ст.ст. 1, 3, 4, 10, 11, 60, 61, 209, 215-218, 224-226 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою розташованою за адресою АДРЕСА_2, через відсутність понад одного року у цьому житловому приміщенні без поважних причин.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_6, судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одну ) грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.
Іншими учасниками судового процесу рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано судом апеляційної інстанції.

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О. Кузнецов