АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/7065/16 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 641/2766/16-ц ОСОБА_1
Категорія: інші Доповідач - Швецова Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді : Швецової Л.А.,

Суддів: Бровченка І.О., Карімової Л.В.,

За участі секретаря: Кучер Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3

на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зобовязання спростувати недостовірну інформацію в друкованих засобах масової інформаці, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зобовязання спростувати недостовірну інформацію в друкованних засобах масової інформації.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він в період з листопада 2014 року до дійсного часу задіяний в якості представника при розгляді цивільних справ за № 635/10457/14ц, № 638/22360/14ц, № 641/6725/15ц, № 635/883/15ц, № 635/7096/15ц, № 646/211/15ц, № 635/2485/16ц, стороною в яких є СТ «Березовий гай», інтереси якого представляє ОСОБА_2 Предметом спору в зазначених цивільних справах є порушення прав осіб, які є власниками земельних ділянок або користувачами, які знаходяться на території садівничого товариства. 12.02.2016 р. в процесі розгляду справи в стадії судових дебатів ОСОБА_2 заявила наступне (викладено мовою оригінала):

"В кулуарах суда еще 22 января 2014 года Харьковского суда представитель истца ОСОБА_5 недвусмысленно озвучил свою цель и задачу участия в процессах - рейдерский захват. Именно он представляет интересы задолжников перед садовым товариществом в судах, разных судах города, именно через суды он пытается заполучить документи садового товарищества, именно этими документами он пытается оспаривать в судах нанося этим самым ущерб садовому товариществу. Они ведут какие-то разговоры с членами товарищества, уговаривая их в чем-то, ну в частности с людьми которые задолжники, это вообще не допустимое поведение представителя ОСОБА_5 в судах. Откуда он у нас появился мы не знаєм. Нам уже здесь в судебном заседании истец нам вот в присутствии обьявил, о том, что нас ждут еще 8 судов".

Заява, яку зробила ОСОБА_2 була зачитана з листа паперу, текст заяви був відредагований заздалегідь, тобто є її фактичним твердженням. Вище заявлене про скоєння ним якихось неправомірних чи злочинних дій, є нічим іншим як відвертою брехнею зі сторони ОСОБА_2, її слова не мають ніякого матеріального підтвердження, метою заяви є причинення образи та посяганням на його особисту честь і гідність людини та громадянина, які є його немайновим правом. Способом викладення недостовірної інформації було вибрано гласність та відкритість судового розгляду справи. За таких оставин він був вимушений звернутись до суду з відповідним позовом.

Рішенням Комінтернівського районного суду від 06 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Визнано, що інформація поширена ОСОБА_2 12.02.2016 року на судовому засіданні місцевого суду Харківського району Харківської області по справі № 635/7096/15-ц, що ОСОБА_4 приймає участь в судових засіданнях з метою рейдерського захоплення Садівничого товариства «Березовий гай» є недостовірною і такою, що порушує немайнові права ОСОБА_4

Зобовязано ОСОБА_2 спростувати свою заяву, яка поширює недостовірну інформацію відносно ОСОБА_4, зроблену 12.02.2016 року на судовому засіданні місцевого суду Харківського району Харківської області по справі № 635/7096/15-ц, в спосіб опублікування цього спростування в розділі «Обяви» газети «Харківський кур*єр» на протязі 10 (десяти) днів після набрання рішенням законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 просить рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 06 жовтня 2016 року скасувати, новим рішення відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги представник відповідача посилався на те, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують висловлювання ОСОБА_2, стосовно позивача, а також доведено, що вказана інформація не містить факти, та є оціночним судженням, позивачем не було наведено жодного доказу відносно поширення інформації та того, що його особистим немайновим правам завдана шкода.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити з наступних підстав.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Суд, за нормою ч.1 ст.11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, та під час ухвалення рішення за ч.1 ст.214 цього Кодексу вирішує питання про наявність обставин, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з доведеності факту поширення відповідачкою недостовірної інформації , яка порушує немайнові права ОСОБА_4 та підлягає спростуванню у спосіб, вказаний позивачем.

Проте з таки висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Судом першої інстанції встановлено, що підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом був розгляд Харківським районним судом Харківської області цивільна справа №635/7096/15ц за позовом ОСОБА_6 до СТ «Березовий гай», третя особа Харківська обєднання державна податкова інспекція головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання незаконним рішення загальних зборів садівничого товариства. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 приймали участь у розгляді справи в якості представників.

У виступі в судових дебатах ОСОБА_2 у своїй промові вказала (викладено мовою оригіналу): «В кулуарах суда еще 22 января 2014 года Харьковского суда представитель истца ОСОБА_5 недвусмьсленно озвучил свою цель и задачу участия в процессах - рейдерский захват. Именно он представляет интересы задолжников перед садовым товариществом в судах, разных судах города, именно через суды он пытается заполучить документи садового товарищества, именно этими документами он пытается оспаривать в судах нанося этим самым ущерб садовому товариществу. Они ведут какие-то разговоры с членами товарищества, уговаривая их в чем-то, ну в частности с людьми которые задолжники, это вообще не допустимое поведение представителя ОСОБА_5 в судах. Откуда он у нас появился мы не знаєм. Нам уже здесь в судебном заседании истец нам вот в присутствии обьявил, о том, что нас ждут еще 8 судов».

За змістом ст..277 ЦК України , ч.2 ст.32 Конституції України кожному гарантується право н захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію у такий спосіб, у який вона була поширена.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням, інших засобів масової інформації, поширення в мережі інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного звязку, викладення в характеристиках ,заявах, лисах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Згідно розясненням, що містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Так, встановивши факт поширення інформації ,суд першої інстанції виходив з того, що в числу ч.3 ст.277 ЦК України поширена інформація є недостовірною (фактом), яка принижує (ганьбить) честь та гідність позивача, оскільки відповідач не довела протилежного.

Судом першої інстанції рішення ухвалено з порушенням вищезазначених вимог матеріального та процесуального закону, оскільки висновки суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог не відповідають фактичним обставинам.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання , частина 2 ст.16 ЦК України містить перелік можливих способів захисту цивільних прав та інтересів.

За правилом ч.1, 2 ст.30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлення, які не мітять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляд на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій,сатиру). оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Висловлювання ОСОБА_2, які мали місце при проведенні судових дебатів, не містили послання на прізвище позивача і тому судова колегія вважає такими, що не підлягають спростуванню, оскільки є оціночними судженнями з боку відповідача і ця думка ОСОБА_2 була висловлена у формі ,яку не можна вважати принциповою чи вираженої у непристойній формі, що принижує честь та гідність, так як була висловлена у формі захисту в судовому засіданні.

Не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням субєктивної думки і поглядів відповідача, які не можливо перевірити на предмет їх відповідності дійсності.

Крім цього, право на свободу вираження поглядів, захищене ст..10 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», ратифікованої Законом України від 17.07.1997р., яка разом з відповідною практикою застосування норм Конвенції Європейським судом з прав людини відповідно до ст..17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є для суддів джерелом права.

Так, у своїй практиці Європейський суд розрізняє факти та оціночні судження. Якщо існування фактів може бути підтверджено, правдивість оціночних суджень не піддається доведенню, вимога довести правдивість оціночних суджень є нездійсненною і порушує свободу висловлення думки як таку, що є фундаментальною частиною права, яке охороняється статтею 10 Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Лінгенс проти Австрії» від 08 липня 1986р.).

Правові підстави для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення встановлено ст. 309 ЦПК України, якими є порушення, як норм матеріального так і процесуального права, зокрема неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи.

На підставі вищевикладеного, судова колегія приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 щодо спростування недостовірної інформації є безпідставними, та не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 301,302, п.п.3 і 4 ст. 309, 312,313,317 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2016 року скасувати.

В задоволенні позовних ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зобовязання спростувати недостовірну інформацію в друкованих засобах масової інформації відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий: Л.А.Швецова

Судді: І.О.Бровченко

ОСОБА_7