АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/1795/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2055/16Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Винниченка Ю.М., Акопян В.І., при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Автозаводського районного суду Полтавської області від 02 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01.07.2008 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина, ОСОБА_5, у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 16.05.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказував на те, що 13.10.2015 року у нього та ОСОБА_6 народився син, ОСОБА_7, а тому в даний час на його утриманні перебуває малолітня дитина, що також потребує додаткових витрат.

Тому, посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на користь ОСОБА_4 на утримання сина, ОСОБА_5, з 1/4 частини до 1/6 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Рішенням Автозаводського районного суду Полтавської області від 02 червня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів відмовлено.

З даним рішенням суду не погодився представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення Автозаводського районного суду Полтавської області від 02 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Вважає, що рішення місцевого суду є незаконне, необґрунтоване та винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судове засідання проводилось за відсутності сторін по справі, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не зявилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення за наступних підстав.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно п.1 ч.2 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 травня 2008 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано. Місце проживання сина сторін, ОСОБА_5, визначено з матір'ю ОСОБА_4

Згідно рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.07.2008 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку позивача щомісячно, починаючи з 16.05.2008 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

13.10.2015 року у позивача народився син, ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 23.10.2015 року, серії 1-КЕ № 234813, виданого Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №1106.

Відповідно до довідки про доходи виданої ПАТ «Укртатнафта» від 12.03.2016 року за вих. №13-1990, вбачається, що ОСОБА_2, працює у ПАТ «Укртатнафта» з 24.12.2001 року, загальна сума доходу з 09.2015 року по 02.2016 року становить 41629,67 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем ОСОБА_2 не надано доказів виникнення обставин, які вказують на таку зміну матеріального або сімейного стану, яка б могла бути підставою для зменшення розміру аліментів, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Проте, колегія суддів, не може погодитись з такими висновками місцевого суду виходячи з наступного.

Колегія суддів вважає, що при задоволенні позовних вимог, місцевим судом неправильно були застосовані норми матеріального права, а саме ст. 192 СК України.

Згідно частини першої статті 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції оцінивши докази, надані позивачем, дійшов до необєктивного висновку, про те, що наявність у позивача ще однієї дитини не перешкоджає стягуванню з нього аліментів в розмірі 1/4 частки заробітної плати, оскільки цим не порушуються права другої дитини на належне утримання від батька, а тому дані обставини не є підставою, визначеною нормами ст.ст. 182, 192 СК України для зменшення розміру аліментів.

Так, місцевим судом залишено поза увагою та не надано оцінки, тому факту, що фактично на утриманні позивача також перебуває його цивільна дружина та мати другої дитини ОСОБА_6, яка доглядає за малолітньою дитиною та не має змоги самостійно себе утримувати. Крім того позивач також має потребу у власному утриманні та забезпеченні належних умов проживання нової сімї.

За вказаних обставин, доводи позивача про зміну його сімейного стану, що ускладнює можливість сплати на користь відповідачки аліментів у розмірі визначеному рішення суду від 01.07.2008 року, є обґрунтованими та підлягають до задоволення. При цьому, на думку колегії суддів, розмір до якого позивач прохає зменшити аліменти, визначений останнім не обєктивно та не відповідає обставинам справи, та повинен становити 1/5 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення Автозаводського районного суду Полтавської області від 02 червня 2016 рокута ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду Полтавської області від 02 червня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.07.2008 року до 1/5 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_8 /підпис/ ОСОБА_9

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1

З оригіналом згідно: