УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Карпенко С.О., Коротуна В.М.,

Мазур Л.М., Писаної Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді апеляційного суду Житомирської області від 14 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра»; банк) звернулась до суду з указаним позовом, у якому просила стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 24 530,75 доларів США та 204 829 грн 06 коп.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до договору від 27 грудня 2006 року № 27/12/2006/840-H/02/27 ПАТ КБ «Надра» було надано ОСОБА_3 кредит у сумі 24 400,00 доларів США терміном до 25 грудня 2026 року із сплатою 10,0 % річних, виконання зобов'язань за яким забезпечено договорами поруки, укладеними цього ж дня між банком, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Посилаючись на те, що відповідачі належним чином не виконують свої зобов'язання, у зв'язку із чим станом на 16 червня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 24 530,75 доларів США, що еквівалентно 526 155 грн 39 коп., та 204 829 грн 06 коп., позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 25 грудня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 24 530,75 дол. США, що еквівалентно 526 155 грн 39 грн, та штраф і пеню за прострочення сплати кредиту у розмірі 204 829 грн 06 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із указаним рішенням, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою судді апеляційного суду Житомирської області від 28 січня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без руху у зв'язку із пропуском строку на апеляційне оскарження та ненаданням клопотання про його поновлення.

Ухвалою судді апеляційного суду Житомирської області від 14 березня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто заявнику з підстав, встановлених ст. ст. 121, 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, мотивуючи свої доводи порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і направити справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Визнаючи апеляційну скаргу неподаною, суддя апеляційного суду дійшов висновку, що станом на 14 березня 2016 року ОСОБА_3 не виконав вимог ухвали від 28 січня 2016 року, оскільки, отримавши її копію 05 лютого 2016 року, що підтверджується поштовим повідомленням, недоліків апеляційної скарги у зазначений в ухвалі строк не усунув.

Колегія суддів касаційного суду погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно із ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_3 посилався на несвоєчасність отримання оскаржуваного рішення суду першої інстанції, а саме 11 січня 2016 року, у зв'язку з чим вважав, що строк на апеляційне оскарження ним не пропущено (а. с. 83-86).

Залишаючи апеляційну скаргу без руху з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, та надаючи заявнику строк для звернення до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження, суддя апеляційного суду врахував, що 25 грудня 2015 року при оголошенні рішення суду першої інстанції заявник не був присутнім, проте зазначив про отримання заявником копії оскаржуваного рішення 09 січня 2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 81).

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали судді апеляційного суду від 28 січня 2016 року про залишення апеляційної скарги без руху отримана заявником 05 лютого 2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 94), проте станом на 14 березня 2016 року недоліки апеляційної скарги не було усунуто, у зв'язку із чим суддя апеляційного суду дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для визнання неподаною та повернення апеляційної скарги ОСОБА_3 з підстав, визначених ст. ст. 121, 297 ЦПК України.

За викладених обставин, доводи заявника про отримання копії оскаржуваного рішення суду першої інстанції особисто в суді тільки 11 січня 2016 року, у зв'язку із чим вважав строк на апеляційне оскарження не пропущеним, не спростовують висновків судді апеляційного суду щодо отримання вказаної копії ним саме 09 січня 2016 року, що підтверджується матеріалами справи.

Доводи касаційної скарги щодо порушення працівниками поштового відділення зв'язку порядку вручення поштової кореспонденції не спростовують висновків судді суду апеляційної інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до апеляційного суду з апеляційною скаргою на загальних підставах, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу судді апеляційного суду Житомирської області від 14 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: С.О. Карпенко

В.М. Коротун

Л.М. Мазур

Т.О. Писана