Справа № 342/960/15-ц
Провадження № 2-з/342/10/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Федів Л.М.

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.

розглянувши заяву про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у будинковолодінні та про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_4, звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у справі №342/960/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у будинковолодінні та про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання не викликались.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до переконання, що в задоволенні даної заяви слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосовувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч.2 ст.151 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими повязано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову заявник - ОСОБА_4, вважає, що слід вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на садибу за адресою вул.Івасюка,1, м.Городенка, Івано-Франківської області. Заяву мотивує тим, що позивачу стало відомо 15.11.2016 року із телефонної розмови з невідомою особою про те, що відповідач ОСОБА_3 підшукує покупця для садиби в якій мешкає ОСОБА_1 і чи не «накручує» він ціну. Оскільки ОСОБА_3 в цій садибі ніколи не проживав, то відповідно з людей його ніхто не сприймає як продавця, а як посередника.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своїй заяві ОСОБА_4 крім своїх припущень та покликань на твердження ОСОБА_1 не подає суду жодного доказу на підтвердження тих фактів, які ним викладено в заяві і не підтверджує жодним чином те, що не забезпечення позову в даний час і в такий спосіб як він зазначає, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність необхідних даних для забезпечення позову.

Одночасно суд роз'яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити представнику позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_6 у задоволенні заяви про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на садибу за адресою вул.Івасюка,1, м.Городенка, Івано-Франківської області у справі № 342/960/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у будинковолодінні та про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п'яти днів з дня її отримання до апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд.

Суддя: Федів Л.М.