Справа № 522/6006/15-ц
Провадження № 2/522/1032/16
УХВАЛА

24 лютого 2016 року Приморський районний суду м. Одеси у складі:

головуючого-судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : Одеська товарна біржа, про визнання дійсним договору № 12818 міни нерухомого майна від 21.02.1006 року, зареєстрованого на Одеській товарній біржі, зареєстрованого Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації під р. № 506 на стор. 11 в книзі 230пр 03.10.1997 р., за умовами якого ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_3 прийняв 21/100 ч. квартири під № 3 у будинку № 1 по вул. Ніжинській в м. Одесі ( що в цілому складаються з : 21/100 ч. коридору -2; 21/100 ч. коридору -13; 21/100 ч коридору 8; 21/100 ч. санвузлу 12; 21/100 ч. кухні 9; житлової кімнати 5; кладової 7; загальна площа якої складає 30,7 кв.м., жила 18,3 кв.м., підсобна 124 кв.м.), та ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_4В . прийняла 23/100 ч. квартири під № 14 у будинку № 7 по пров. Лютеранському в м. Одесі (що в цілому складаються з : 23/100 ч. душової-9; 1-жила; 23/100 ч. коридору-4; 23/100 ч кухні-2; 23/100 ч. туалету-3; 23/100 ч. коридору-8; загальною корисною площею 26,52 кв.м. та складається з 1-єї кімнати житловою площею 18 кв.м.), посилаючись, що сторони за цим договором повністю виконали усі умови цього договору, але не оформили його нотаріально.

Також позивач вказує, що 02 жовтня 2014 року помер ОСОБА_3,в звязку з чим на теперішній час нотаріальне посвідчення вищевказаного договору міни є неможливим, що в свою чергу унеможливлює отримання нею свідоцтва про право на спадщину за законом в першу чергу після смерті ОСОБА_3

Під час судового розгляду даної справи зясувалося, що відповідач ОСОБА_2 померла 29 лютого 1996 року (а.с. 39, 40), в звязку з чим суд своєю ухвалою від 23 жовтня 2015 року витребував з Першої Одеської державної нотаріальної контори :

1.відомості відносно того чи зверталися спадкоємці із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2, яка померла 29.02.1996 року, і якщо зверталися то хто саме; чи заводилась спадкова справа; чи видавалось свідоцтво про право на спадщину і якщо видавалось то кому саме і на яке спадкове майно, при наявності спадкової справи надати витяг з Державного реєстру спадкових справ;

2.відомості відносно наявності або відсутності заповіту ОСОБА_2, яка померла 29.02.1996 року, в державному реєстрі заповітів та при наявності заповіту надати витяг з Державного реєстру заповітів (а.с. 47).

На виконання вказаної ухвали суду, Перша одеська державна нотаріальна контора своїм листом від 02.02.2016 р. за вих. № 155/01-16 повідомила суду, що спадкова справа № 366/1996 до майна померлої ОСОБА_4, яку було відкрито в Першій одеській державній нотаріальній конторі 04.11.1996 року, знаходиться на зберіганні в Одеському нотаріальному архіві (вул. Ак. Корольова, 92-А) (а.с. 59).

В звязку з наведеним, 24 лютого 2016 року позивач ОСОБА_1 подала адресовану суду свою письмову заяву про забезпечення доказів шляхом витребування з Одеського нотаріального архіву копії спадкової справи № 366/1996 до майна померлої ОСОБА_4, яку було відкрито в Першій одеській державній нотаріальній конторі 04.11.1996 року.

Вирішуючи вищевказану заяву позивача про забезпечення доказів, суд виходить з наступного.

За приписами ч. 1, 2, 3, 4 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як та підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи.

Згідно ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Способами забезпечення судом доказів, зокрема, є призначення експертизи, витребування доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази.

З огляду на наведене та враховуючи, що інформація, про витребування якої просить позивач, має істотне значення для правильного вирішення даної справи, тому суд доходить висновку, що заява позивача про забезпечення доказів підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 208-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів.

Витребувати від Одеського державного нотаріального архіву (м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 92-А) належним чином завірену копію спадкової справи № 366/1996 до майна померлої ОСОБА_4, яку було відкрито в Першій одеській державній нотаріальній конторі 04.11.1996 року.

Копію ухвали направити до Одеського державного нотаріального архіву (м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 92-А) - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч.3, 4, 5, 6 ст.137 ЦПК України, докази, які вимагає суд, направляються до суду безпосередньо. Суд може також уповноважити заінтересовану особу, яка бере участь у справі, одержати доказ для представлення його суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який вимагає суд, взагалі або у встановлені судом строки, зобовязані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом пяти днів з дня отримання ухвали. За неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, у тому числі і з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обовязку подати суду докази.

Суддя Н.А. Ільченко

24.02.2016