АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/2913/15-ц Номер провадження 22-ц/786/586/16Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н. В. Доповідач ап. інст. Мартєв С. Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2016 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С. Ю.,

суддів - КУЗНЄЦОВОЇ О. Ю., ХІЛЬ Л.М.,

за участю секретаря - ШЕВЧЕНКО І.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Дитячої - юнацької спортивної школи " Авангард" ім. І.В. ШЕМЯКІНА про витребування трудової книжки, стягнення коштів, належних при звільненні та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 05 листопада 2015 в позові ОСОБА_2 до Дитячої - юнацької спортивної школи « Авангард» ім. І.В. ШЕМЯКІНА про витребування трудової книжки, стягнення коштів, належних при звільненні та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Додатковим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про внесення змін у трудову книжку, зобов'язання видати наказ про звільнення від фактичної видачі трудової книжки та стягнення моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі порушено питання скасування рішення місцевого суду з підстав неправильного застосування норм матеріального і процесуального права та невідповідності висновків суду обставинам справи з ухваленням нового про задоволення позовних вимог

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 01 вересня 2003 року ОСОБА_2 був прийнятий на посаду тренера-викладача з вільної боротьби Дитячо-Юнацької спортивної школи « Авангард» ім. І.В. ШЕМЯКІНА.

Місцевим судом достовірно встановлено, що відповідно до заяви від 03.09.2007 року за своїм підписом ОСОБА_2 прохав директора ДЮСШ «Авангард» ім. І.В. ШЕМЯКІНА, у зв'язку з віком та станом здоров`я, надати дозвіл на ведення всієї документації учбово-спортивної та особистої справи лікарю та інструктору-методисту ЧЕРЕМНИХ Н.В. за проханням ОСОБА_2І.( а.с.50, 137).

Також встановлено, що ЧЕРЕМНИХ Н.В. на прохання позивача і з дозволу адміністрації вела всі журнали обліки роботи груп тренера та власноручно писала всі заяви, в тому числі про звільнення.

01.07.2013 року позивач був звільнений за власним бажанням відповідно до ст. 28 КЗпП України.

Відповідно до акту від 01.07.2013 року, позивач трудову книжку отримав, проте відмовився засвідчувати даний факт своїм підписом.(а.с.139).

Відмовляючи в позові про витребування трудової книжки, стягнення коштів, належних при звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу місцевий суд виходив з того, що позивач на підтвердження своїх доводів не надав будь-яких належних доказів.

Апеляційний суд вважає висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач посилається на те, що жодних заяв про звільнення не подавав, в наказах та інших документах не розписувався .

Проте позивачем, у межах справи, законність звільнення не оспорюється.

Дійсним предметом позову є витребування трудової книжки та стягнення коштів, належних при звільненні, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проте, крім особистих свідчень, позивач не надав будь-яких доказів на підтвердження факту неотримання трудової книжки.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до акту від 01.07.2013 року ОСОБА_2 звільнився з посади тренера-викладача за власним бажанням та отримав трудову книжку, проте засвідчити даний факт особистим підписом відмовився( а.с.139).

Даний факт підтверджується показами свідків, які були допитані в судовому засіданні суду першої інстанції та бачили факт отримання трудової книжки позивачем.

Відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України суд сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснював особам, які беруть участь у справі, іх права та обов`язки, попереджав про наслідки вчинення або невчиненння процесуальних дій і сприяв здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим кодексом.

Крім того, судом апеляційної інстанції вживалися заходи, щодо з`ясування місцезнаходження документації ДЮШ «Авангард» ім. ШЕМЯКІНА, а саме, направлялися запити до Полтавської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства «Україна», відносно наявних документів Полтавської Дитячо-юнацької школи «Авангард» ім. І.В. ШЕМЯКІНА( а.с.217,231).

У судовому засіданні апеляційної інстанції було допитано в якості свідка голову Полтавської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства « Україна» КИСЛОВА І.М., який суду пояснив, що приймав документацію Полтавської Дитячо-юнацької школи «Авангард» ім. І.В. ШЕМЯКІНА, за актом прийому-передачі, проте серед документів працівників трудова книжка ОСОБА_2 була відсутня.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 05 листопада 2015 року ОСОБА_2 було відмовлено у задоволенні позовних вимог про витребування трудової книжки, стягнення коштів, належних при звільненні та середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Додатковим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про внесення змін у трудову книжку, зобов'язання видати наказ про звільнення від фактичної видачі трудової книжки та стягнення моральної шкоди відмовлено.

Проте, позивачем додаткове рішення оскаржене не було.

Доводи апеляційної скарги про неотримання трудової книжки спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до п.4.1 положення «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

Згідно з п.7 положення «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» у разі одержання трудової книжки у зв'язку із звільненням працівник розписується у особистій картці і у книзі обліку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач в день звільнення видав ОСОБА_2 трудову книжку, проте останній відмовився даний факт засвідчити своїм підписом, в наслідок чого було складено акт (а.с.139).

Даний факт підтверджується показами свідків.

Також підтверджується свідченнями голови Полтавської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства « Україна» КИСЛОВА І.М., який суду пояснив, що приймав документацію Полтавської Дитячо-юнацької школи « Авангард» ім. І.В. ШЕМЯКІНА, за актом прийому-передачі, проте серед документів працівників трудова книжка ОСОБА_2 була відсутня.

Решта доводів апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Оскільки законність звільнення позивачем не оспорюється та факт невидачі трудової книжки не доведено, за таких обставин відсутні будь-які підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

За таких обставин, рішення в частині відмови відшкодування моральної шкоди також ухвалено у відповідності до положень матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.303,304, 307, 308,314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: С.Ю. МАРТЄВ

Судді : О.Ю. КУЗНЄЦОВА

Л.М. ХІЛЬ

З оригіналом згідно:

суддя С.Ю. МАРТЄВ