Справа № 360/1265/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої - судді Міланіч А.М.

при секретарі - Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, в якій зареєстрована та проживає його /позивача/ колишня дружина - відповідачка ОСОБА_2

Шлюб між ним /позивачем/ та відповідачкою було розірвано на підставі рішення Бородянського районного суду від 27 лютого 2013 року, яке набрало чинності 11 березня 2013 року.

До розірвання шлюбу він /позивач/, відповідачка та їх донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживали разом у вказаній квартирі, а після розірвання шлюбу ОСОБА_1 переїхав на інше місце проживання та створив нову сім»ю з ОСОБА_4

Донька сторін ОСОБА_3 за власним бажанням вирішила проживати і проживає з ним /позивачем/, відповідачка участі у її /доньки/ вихованні не приймає.

На даний час у зазначеній квартирі проживає лише відповідачка.

Оскільки вказана квартира є його /позивача/ особистою власністю, так як набута ним у власність 20 лютого 1996 року, тобто до укладення шлюбу з відповідачкою (15 липня 2000 року), то йому належить право володіння, користування та розпорядження даною квартирою, а та обставина, що в зазначеній квартирі проживає відповідачка, заважає йому /позивачу/ повноцінно розпоряджатись своєю власністю, адже остання не є членом родини, крім того відповідачка не належним чином користується його /позивача/ власністю, поточний ремонт не здійснює, комунальні послуги не сплачує, добровільно залишити квартиру відмовляється, тому просив виселити ОСОБА_2 з вищевказаної квартири.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та викладене підтвердив.

Відповідачка та її представник - ОСОБА_5 щодо задоволення позову заперечували, посилаючись на правомірність вселення позивачки в дану квартиру як члена сім'ї власника.

Вислухавши пояснення позивача, відповідачки та її представника, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло № 1211 від 20 лютого 1996 року належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1, в якій зареєстрована та проживає бувша дружина останнього - відповідачка ОСОБА_2 /а.с.5-6,16/.

Як зазначив позивач в судовому засіданні та що підтверджується матеріалами справи /а.с.6,7/, шлюб з відповідачкою розірвано на підставі рішення Бородянського районного суду від 27 лютого 213 року, яке набрало законної сили 11 березня 2013 року, і він /позивач/ створив нову сім»ю, зареєструвавши 08 листопада 2014 року шлюб з ОСОБА_4 Після розірвання шлюбу з відповідачкою він /позивач/ переїхав проживати за іншою адресою, а відповідачка залишилась проживати у належній йому вищевказаній квартирі, добровільно виселитися з даної квартири відмовляється, чим створює йому /позивачу/ перешкоди, як власнику, вільно володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеною квартирою, крім того, ОСОБА_2 в утриманні квартири, оплаті комунальних послуг, здійсненні поточного ремонту участі не приймає.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з

підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч.1,4 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить,

користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо

вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЖК України, членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або

використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачка була вселена до вказаної квартири як член сім»ї власника даної квартири, то після припинення сімейних відносин з власником квартири - позивачем, вона /відповідачка/ не позбавлена права користування займаним приміщенням, а оскільки підстави для виселення членів сім»ї власника квартири визначені ч.1 ст. 116 ЖК України, але позивач не зазначив та не довів жодної із таких підстав, то суд вважає, що підстав для виселення ОСОБА_2 із належної позивачу квартири немає, а тому визнає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст. 391, ЦК України, ч.4 ст.9, ч.2,3 ст.64, ч.1 ст.116, ч.1,4 ст.156, ч. 1 ст.157 ЖК України, ст. 10,11,ч.1 ст.60, 209,212-215,218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд Київської області.

Головуючий-суддяА.Міланіч