25.04.2016 Справа № 756/565/16-ц
Номер справи 756/565/16-Ц
Номер провадження 2/756/2144/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Кричиної А.В.

при секретарі - Чепис О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись із зазначеним позовом до суду, згідно якого просили суд визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності по 1/12 частині квартири АДРЕСА_1, загальною площею 58,00 кв.м, житловою площею 41,5 кв.м за кожним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Свої вимоги обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер батько позивачів. Позивачі є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 як діти. Мати ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Померлому на праві власності належала 1/4 частина квартири АДРЕСА_1. Дана квартира була придбана 25.02.2004 року, що підтверджується договором купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 придбали вказану квартиру у рівних долях. У визначений законом строк позивачі звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їм було відмовлено, оскільки відсутні документи, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину .

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_8 позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі, при цьому позивачі пояснили, що оформити спадщину в нотаріальній конторі вони не можуть, оскільки в свідоцтвах про їх народження запис про батька внесений відповідно до заяви матері, яка не хотіла записувати померлого батьком зважаючи на спосіб життя, який він вів. Однак, вони достеменно знають, що ОСОБА_4 є їхнім батьком. Коли позивачі були дітьми, він проживав з ними та матір'ю однією сім'єю у вказаній квартирі, вони вели спільний побут.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином, направив до суду пояснення по справі, в яких просив розглядати справу без участі представника Київської міської ради та прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення позивачів, представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_8, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 року, є батьком позивачів. Батьківство ОСОБА_5 підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1, виданим 10.12.1977 року Дарницьким відділом РАГС (а.с. 16), свідоцтвом про народження ОСОБА_7, виданим Скалхутірською сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області (а.с. 17) та свідоцтвом про народження ОСОБА_2, виданим 27.04.1988 року Подільським відділом РАГС (а.с. 15). На час народження дітей їх батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_9, не перебували у шлюбі, запис про батька в книзі народжень було проведено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дітей записано зі слів матері. Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено 11.03.1992 року відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого відділом РАГС Подільського РВК м. Києва (а.с. 14).

В судовому засіданні позивачі пояснили, що зважаючи на спосіб життя, який вів їх батько ОСОБА_5, мати не виявляла бажання реєструвати шлюб з ним, проте проживали разом з дітьми та померлим однією сім'єю, вели спільне господарство.

Також факт батьківства померлого вбачається зі змісту договору купівлі-продажу квартири від 25.02.2004 року, згідно якого ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_2, який діяв за згодою матері ОСОБА_6 та батька ОСОБА_5, уклали вказаний договір (а.с.9) та довідки форми №3 про склад сім'ї та прописку від 14.12.205 року за № 67/922/23149, згідно якої у квартирі АДРЕСА_2 з 03.03.2004 року зареєстровані власник ОСОБА_2, його батько ОСОБА_5, брат ОСОБА_1 та сестра ОСОБА_3 (а.с. 10).

Як вбачається з свідоцтва про смерть, виданого 01.11.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, мати позивачів ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а.с. 12).

Факт смерті батька позивачів - ОСОБА_5 підтверджується копією актового запису про смерть (а.с. 57) та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с. 58).

Як вбачається зі спадкової справи до майна померлого ОСОБА_5, заведеної Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10, всі позивачі звернулись з відповідними заявами про оформлення спадщини, яка складається з ? частини квартири АДРЕСА_3, що належала померлому згідно договору купівлі-продажу квартири від 25.02.2004 року, нотаріально посвідченого державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_11, зареєстрованого у реєстрі за № 2-405, та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 02.03.2004 року. Вказане спадкове майно позивачі прийняли фактично. (а.с.61-74).

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 ЦК).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи, що позивачі відносяться до кола спадкоємців першої черги, на час відкриття спадщини є спадкоємцями, які від спадщини не відмовились, звернулись до нотаріуса у строки, визначені законом з відповідною заявою, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та за ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 необхідно визнати право власності по 1/12 частині квартири АДРЕСА_4 за кожним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер16.02.2012 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216,1218, 1223, 1261 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 60, 61, 74, 88, 169, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_3, право власності по 1/12 частині квартири АДРЕСА_4, загальною площею 58,00 кв.м, житловою площею 41,5 кв.м, за кожним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Апеляційну скаргу може бути подано до Апеляційного суду м.Києва через Оболонський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом м.Києва.

Суддя