Провадження №2/760/2469/16
Справа №760/1651/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 серпня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Усатової І.А.
при секретарі - Здорик Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом -
Позивач звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, в якому просив визнати за ним, ОСОБА_1, право власності на житловий будинок загальною площею 75, 3 кв. м, а житловою площею 31, 3 кв. м , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1.
04.02.2016 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.
25.04.2016, до вирішення справи по суті, від позивача надійшла позовна заява, в якій він просив суд визнати за ним, ОСОБА_1, право власності на житловий будинок загальною площею 75, 3 кв. м, а житловою площею 44, 5 кв. м, що складається з коридору 1-1 площею 12,4 кв. м, санвузла 1-2 площею 9,5 кв. м, житлової кімнати 1-3 площею 22,4 кв.м, житлової кімнати 1-4 площею 8,9 кв. м, житлової кімнати 1-5 площею 13,2 кв. м, кухні 1-6 площею 8,9 кв. м із господарськими будівлями: сараєм В площею основи ( забудови ) 40,0 кв. м, сараєм Гплощею основи ( забудови ) 16,2 кв. м та вбиральнею Б площею основи( забудови ) 1,2 кв. м, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1.
Обґрунтовуючи свій позов ОСОБА_1 посилається на те, що він єдиний спадкоємець своєї матері, померлої 22 квітня 2006 року, ОСОБА_3. Все своє життя був зареєстрований та фактично проживав з матір'ю в будинку за адресою: АДРЕСА_1.
Після смерті матері відкрилась спадщина, у зв'язку з чим позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і заведення спадкової справи, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.11.2015, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок, а також відсутня реєстрація права власності.
Позивач зазначає, що право власності ОСОБА_3 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується архівною довідкою № 06-04/1422 від 27.11.2015 та « Планом строения по АДРЕСА_1 », яким погоджено реконструкцію даного житлового будинку, де ОСОБА_3 зазначена як власник житлового будинку.
Позивач посилається на те, що відповідно до ст. 1261 ЦК України до першої черги спадкування по закону він є єдиним спадкоємцем, тому вважає, що йому належить право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, набуте в порядку спадкування за законом.
Зазначено, що технічний паспорт від 24.09.2015 на вищевказаний будинок було виготовлено ТОВ «УКРКОНСАЛТБУДПРОЕКТ» некоректно, оскільки зазначено рік побудови будинку з надвірними спорудами 2011, що не відповідає дійсності і підтверджується технічним паспортом 1989 року, архівною довідкою, « Планом строения по АДРЕСА_1 ».
Окрім того, позивач вказав, що в технічному паспорті від 24.09.2015 зазначено, що все збудоване є самочинним будівництвом, проте згідно з п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 року за № 582/5773 (зі змінами і доповненнями) об'єкти нерухомого майна побудовані до 1992 року до категорії самочинного будівництва не належать.
Позивач пояснив, що на його замовлення ФОП ОСОБА_4, дослідивши документацію та технічний стан будівель, виготовив технічний паспорт від 18.04.2016, згідно якого всі будівлі побудовані з 1984 по 1991 рік.
З наведених підстав позивач звернувся до суду та просить визнати за ним право власності на спадкове майно.
У судове засідання позивач не з'явився. Його представник подала суду заяву, у якій просить розглядати справу у їх відсутность, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач, Київська міська рада, свого представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд, за письмовою згодою представника позивача, ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 22.04.2016 померла мати позивача - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві НОМЕР_1 від 24.04.2016 та свідоцтвом про народження ОСОБА_1, виданого Жулянською сільрадою Києво-Святошинського району Київської області НОМЕР_2 від 24.08.1968 (а.с. 9, 10).
Згідно довідки №3821 від 16.10.2015, виданої ЖЕД №901 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала в будинку за адресою: АДРЕСА_1 з 27.07.1955 по день смерті, а зареєстрованою за вищевказаною адресою була з 08.02.1978 по день смерті (а.с. 14).
Також, будинковою книгою підтверджується факт проживання ОСОБА_3 у вищевказаному будинку (а.с. 75-80).
Встановлено, що позивач був зареєстрований з 23.02.1989 та фактично проживав з матір'ю в будинку за адресою: АДРЕСА_1, де зареєстрований та проживає і далі зі своєю сім'єю, що підтверджується копією ст. 11 паспорту ОСОБА_1 НОМЕР_3, виданого Залізничним РУ ГУ МВС України 14.06.2001 (а.с. 7) та довідкою Форми-3 №3820 від 16.10.2015, виданої ЖЕД №901 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» (а.с. 13).
Встановлено, що після смерті матері позивача відкрилась спадщина, у зв'язку з чим позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і заведення спадкової справи, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.11.2015, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, а також відсутня реєстрація права власності (а.с. 15).
Згідно інформаційної довідки БТІ м. Києва №2082 від 27.10.2015 право власності на вказаний житловий будинок не зареєстровано (а.с. 16).
Згідно архівної довідки№ 06-04/1422 від 27.11.2015 (а.с. 18) та « Плану строения по АДРЕСА_1 »(а.с. 19-21), право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3.
Згідно технічного паспорту вищевказаного будинку від 18.04.2016, виготовленого ФОП ОСОБА_4, всі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 побудовані з 1984 по 1991 рік (а.с. 54).
Згідно вищезазначеного технічного паспорту житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 75, 3 кв. м, а житловою площею 44, 5 кв. м, складається з коридору 1-1 площею 12,4 кв. м, санвузла 1-2 площею 9,5 кв. м, житлової кімнати 1-3 площею 22,4 кв.м, житлової кімнати 1-4 площею 8,9 кв. м, житлової кімнати 1-5 площею 13,2 кв. м, кухні 1-6 площею 8,9 кв. м із господарськими будівлями: сараєм В площею основи ( забудови ) 40,0 кв. м, сараєм Гплощею основи ( забудови ) 16,2 кв. м та вбиральнею Б площею основи( забудови ) 1,2 кв. м. (а.с. 52-55)
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.
Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.
Відповідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно - правовими актами до набрання чинності цим законом, визнаються державою.
Право власності на збудоване до набрання чинності вказаним Законом нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом.
Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 червня 2012 року № 6-54цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва (втратила чинність), якою не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, збудованих до 5 серпня 1992 року.
Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних жилих будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (лист Державної архітектурно-будівельної інспекція України від 30 липня 2012, № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»).
У технічному паспорті на спірний будинок «Характеристика будинку, господарських будівель та споруд» у графі «рік побудови» зазначено « 1984-1991 р.р.».
Тобто, спірний будинок з господарськими будівлями та спорудами побудовано до 05 серпня 1992 року, а померла ОСОБА_3 набула за життя право власності, яке переходить у порядку спадкування, відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1218 ЦК України.
Таким чином, суд вважає дану позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягають понесені позивачем судові витрати.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.15, 16, 328, 1216, 1218, 1220, 1222, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 88, 215, 218, 223 ЦПК України,-
Позов - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 75, 3 кв. м, а житловою площею 44, 5 кв. м, що складається з коридору 1-1 площею 12,4 кв. м, санвузла 1-2 площею 9,5 кв. м, житлової кімнати 1-3 площею 22,4 кв.м, житлової кімнати 1-4 площею 8,9 кв. м, житлової кімнати 1-5 площею 13,2 кв. м, кухні 1-6 площею 8,9 кв. м із господарськими будівлями: сараєм В площею основи ( забудови ) 40,0 кв. м, сараєм Гплощею основи ( забудови ) 16,2 кв. м та вбиральнею Б площею основи( забудови ) 1,2 кв. м, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3200, 00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його отримання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: І. А. Усатова