АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/4858/2016 Головуючий у 1-й інстанції: Малинников О.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

за участю секретаря Горбачової І.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 05 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про стягнення коштів за договором банківського вкладу, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про стягнення з ПАТ «КБ «Хрещатик» 130000 доларів США за договором вкладу.

Вимоги обґрунтовує тим, що 15 вересня 2013 року між ним та ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» укладено Договір №222D-408079 банківського вкладу «Дарунок осені» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (24 місяці), відповідно до умов якого він передав банку 130000 доларів США, а останній зобов»язався щомісячно виплачувати проценти у розмірі 8,75% та повернути вклад 04 вересня 2015 року.

У зв»язку із невиконанням відповідачем своїх зобов»язань, позивач звернувся до нього із заявою, у якій просив повідомити причини невиконання зобов»язань. У відповідь банк повідомив, що в балансі банку за 05 вересня 2013 року існують записи про відкриття та одночасне закриття банківського вкладу, примірник договору не зберігся та відповідач відмовився повертати вклад.

На повторне звернення позивача банк повідомив, що за наслідками проведеної перевірки встановлено, що операції за договором мають ознаки шахрайських дій та банк звернувся до правоохоронних органів з посиланням на зловживання службовими особами становищем та привласненням коштів..

Позивач зазначає, що зі свого боку діяв добросовісно, довірив банку свої кошти, які і просить стягнути. В рамках кримінального провадження була проведена почеркознавча експертиза, згідно із результатами дослідження якої, зокрема договору банківського вкладу та квитанції про отримання банком вкладу, встановлено, що на зазначених документах містяться підписи співробітників банку.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 05 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено, вирішено стягнути з ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» 130000 доларів США із визначенням гривневого еквіваленту станом на 05 лютого 2016 року (3 366 047,49) грн.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі посилається на те, що дійсно 05 вересня 2013 року у електронну базу даних був заведений вклад згідно із договором, на який посилається позивач. В цей же день позивач відмовився від проведення операції і банк видалив з бази даних інформацію про укладений договір. Проте, внаслідок недбалості касира у позивача залишилась квитанція про прийняття банком вкладу, чим він наразі і користується.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав, просив скаргу задовольнити. Окрім того, вказав, що 05 квітня 2016 року на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №463 у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» введено тимчасову адміністрацію строком до 05 травня 2016 року.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з»явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що 05 вересня 2013 року між сторонами укладено Договір №222D-408079 банківського вкладу «Дарунок осені» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (24 місяці), відповідно до умов якого ОСОБА_3 передав банку 130000 доларів США, а останній зобов»язався щомісячно виплачувати проценти у розмірі 8,75% та повернути вклад 04 вересня 2015 року.

На підтвердження отримання від вкладника коштів банком видано квитанцію №13 від 05 вересня 2013 року.

01 серпня 2014 року позивач звернувся до банку із заявою, в якій просив провести перевірку причин невиплати йому грошових коштів за Договором та іншими договорами банківських вкладів.

Листом №41/3-12/4410 від 18 серпня 2014 року банк повідомив, що в балансі банку 05 вересня 2013 року існують записи про відкриття та одночасне закриття банківського вкладу за договором, сам примірник договору не збережено та позивача було повідомлено про відсутність правових підстав щодо повернення банківського вкладу.

Листом від 15 вересня 2014 року позивач повторно звернувся до банку та просив терміново повернути кошти за договором банківського вкладу, проте листом №41/3-12/5530 від 22 жовтня 2014 року йому повідомили про безпідставність вимог та повідомлено про те, що за наслідками проведеної ревізії до Шевченківського РУ ГУ МВС України із відповідною заявою банку щодо відкриття кримінального провадження були подані відповідні матеріали.

За зверненням банку органом досудового розслідування Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві відкрито кримінальне провадження №0002551, з правовою кваліфікацією за ст.191 ч.5 КК України.

Згідно фабули вказаного кримінального провадження працівники ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», зловживаючи своїм службовим становищем, привласнили грошові кошти в сумі 14 399 534,67 грн., 274 128 доларів США та 188835 євро, які були їм ввірені, чим завдали матеріальної шкоди ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК».

05 серпня 2015 року Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при ГУ МВС України в м.Києві проведено почеркознавчу експертизу банківських документів за кримінальним провадженням №0000048, за наслідками чого складено Висновок експерта №424/тдд.

За даними Висновку експерта встановлено наступне: 1.28 У заяві на видачу готівки №27 від 22 березня 2011 на суму 150000 доларів США, - у графі «Підпис отримувача» підпис виконаний не ОСОБА_3 а іншою особою. 1.29 У заяві на видачу готівки №304 від 29 березня 2011 на суму 450000 доларів США, - у графі «Підпис отримувача» підпис виконаний не ОСОБА_3 а іншою особою. У договорі №222D-408079 банківського вкладу від 05 вересня 2013 року на суму 130000 доларів США, - у графі «Заступник директора Київського регіонального відділення» підпис від імені ОСОБА_5 виконано самою ОСОБА_5 1.36 У заяві на видачу готівки №27 від 22 березня 2011 на суму 150000 доларів США, - у квитанції №13 від 05 вересня 2013 року на суму 130000 доларів США, у графі «Бухгалтер» підпис виконаний ОСОБА_6 у графі «Касир» підпис виконано ОСОБА_7

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено обставину прийняття банком від позивача суми коштів за вкладною операцією та не доведено факт, що кошти позивачу фактично були повернуті в цей же день. З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про задоволення вимог вкладника.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони узгоджуються з матеріалами справи та відповідають вимогам закону.

Згідно зі ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку встановлених договором.

Відповідно до ст.1059 ЦК України Договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року №516 передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

За змістом пункту 10.1 Інструкції №492 після пред»явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається у письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний ( депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року № 174 передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірні» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Виходячи з положень статті 1059 ЦК України, п. 1.4. Положення, п. 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

За змістом вказаних норм матеріального права, а також вимог змагальності та диспозитивності, вкладник повинен довести укладення договору банківського вкладу (депозиту) і внесення коштів на рахунок , а банк має довести виконання покладених на нього договором обов»язків щодо виконання умов договору банківського вкладу, збереження грошей і їх повернення. Неможливість доведення останнім цих обставин не звільняє його від відповідальності за неналежне виконання зобов»язань за договором.

З матеріалів справи убачається, що відповідачем факт укладення договору банківського вкладу та внесення коштів не спростовується, а також підтверджується даними договору банківського вкладу та даними примірника квитанції №13 від 05 вересня 2013 року.

Відповідно до розділу 2 п.2.18 інструкції проведення касових операцій у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» зазначено що якщо платник відмовляється від здійсненого платежу в цей же день за умови, що сума внесеного платежу ще не перерахована на рахунок одержувача, питання про повернення готівки вирішується на підставі письмової заяви платника за наявності квитанції, паспорта або документа, що його замінює. Засобами ПК «UAPay.Retail» операція скасовується відповідно до внутрішньобанківських вимог проведення операцій «сторно», про що зазначається в реєстрі прийнятих платежів. Платник віддає квитанцію, касир-контролер повертає йому готівку. Часткова виплата сум, вказана в прибуткових касових документах, не допускається. Заява клієнта та прибутковий документ формуються у касові документи дня.

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірних дій працівників банку дають підстави уважати про невиконання банком своїх обов»язків за договором банківського вкладу, проте не свідчать про нікчемність договору та не є підставою для відмови у поверненні вкладнику грошових коштів.

Доказів на підтвердження факту скасування операції у зв»язку із відмовою платника від здійсненого платежу матеріали справи не містять

Посилання в суді апеляційної інстанції представника відповідача на ту обставину, що 05 квітня 2016 року на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №463 у ПАТ «КБ « Хрещатик» введено тимчасову адміністрацію строком до 05 травня 2016 року, не є підставою для скасування судового рішення, ураховуючи, що рішення ухвалено 05 лютого 2016 року. При цьому, порядок виконання судових рішень про примусове стягнення коштів з банку, в якому запроваджена тимчасова адміністрація, визначено відповідними нормами Закону України «Про виконавче провадження», яким встановлено зупинення виконавчого провадження при запровадженні тимчасової адміністрації, а при прийнятті рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, - його закінчення із надсиланням виконавчого документа до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Відтак, саме таким чином і у такий спосіб реалізуються положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а не шляхом відмови у позові клієнта до банку і у разі встановлення порушення, невизнання чи оспорювання його прав та позбавлення останнього права на судовий захист.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 05 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В.Болотов