АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 640/7334/16-ц Головуючий суддя І інстанції Лях М.Ю.
Провадження № 22-ц/790/7086/16 Суддя доповідач Трішкова І.Ю.
Категорія: із договорів
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Трішкової І.Ю.,

суддів: - Гуцал Л.В., Кругової С.С.,

за участю секретаря - Дмитренко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання кредитора таким, що прострочив виконання зобов'язання за договором,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року позивач ОСОБА_3 звернулась у суд з позовом про визнання кредитора ТОВ «Кредитні ініціативи» таким, що прострочив в період з 06.06.2014 року по день винесення рішення, прийняття виконання зобов'язання за кредитним договором № 05/2008 від 25.04.2008 року, що був укладений між Акціонерним банком «АвтоЗАЗбанк» та ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 25.04.2008 року АК «АвтоЗАЗбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 05/2008 від 25.04.2008 року згідно умов якого їй було надано кредит на поточні потреби в сумі 124 600,00 доларів США з 25.04.2008 року по 24.04.2018 року зі сплатою за користування кредитом 14,0 % річних. У 2015 році їй стало відомо, що 06.06.2014 року між ПАТ «Банк Кіпру», яке є правонаступником усіх прав та обов'язків АБ «АвтоЗАЗбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» відповідно до чинного законодавства України був укладений договір факторингу згідно умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 05/2008 від 25.04.2008 року. Проте, як зазначала позивач, в порушення норм Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач на момент звернення до суду з позовною заявою не надав їй докази переходу права вимоги, а також реквізити нового валютного розрахункового рахунку на який слід перераховувати кредитні кошти. Вказана бездіяльність фактично призвела до позбавлення боржника можливості виконання зобов'язання відповідно до умов кредитного договору. Крім того, ТОВ «Кредитні ініціативи» не відкрило позивачу валютний поточний рахунок для здійснення погашення за кредитним договором та не надало ліцензій відповідно до вимог Декрету Кабінету Міністрів України, підтверджуючих можливість приймання платежів відповідно в іноземній валюті на території України, що у свою чергу призводить до неможливості виконання позивачем своїх обов'язків за кредитним договором. Позивач зазначає, що зміна валюти виконання умов договору є фактично зміною істотних умов договору, що відповідно до чинного законодавства України не допускається. У зв'язку з наведеним, позивач вимушено звернулась до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4, який діє на підставі договору, підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити в повному обсязі на підставах, викладених в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності, заперечувала проти задоволення позовних вимог, які не визнала в повному обсязі, просила відмовити в задоволені позовних вимог за необґрунтованістю та недоведеністю.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2016 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання кредитора таким, що прострочив прийняття виконання зобов'язання за договором - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд під час розгляду справи перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 25.04.2008 року між АБ «АвтоЗАЗбанк» (правонаступник - ПАТ «Банк Кіпру») та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 05/2008, відповідно до умов якого позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у розмірі 124 600,00 доларів США.

06.06.2014 року між ПАТ «Банк Кіпру», яке є правонаступником усіх прав та обов'язків АБ «АвтоЗАЗбанк», та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості до фактора перейшло право вимоги за кредитними договорами визначеними в договорі факторингу.

Згідно копії свідоцтва ФК № 214 від 22.09.2008 року про реєстрацію фінансової установи вбачається, що ТОВ «Кредитні ініціативи» від 15.09.2011 року зареєстровано як фінансову установу відповідно до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 18.09.2008 року № 1121 (а.с. 44-45).

Відповідно до умов вищевказаного Договору, ОСОБА_3 зобов'язалась в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та Додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19.03.2015 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором №05/2008, укладеним 25.04.2008 року між АБ «АвтоЗАЗбанк» та ОСОБА_3 в розмірі 1165812,86 грн., а також судовий збір у сумі 3654,00 грн. (а.с. 42-43).

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 13.07.2015 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 19 березня 2015 року залишено без змін (а.с. 39-41).

Відповідно до ч.3 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зі змісту судових рішень вбачається, що 06.06.2014 року між ПАТ «Банк Кіпру», яке є правонаступником усіх прав та обов'язків АБ «АвтоЗАЗбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу.

Відповідно до п.п.2.1, 2.2. Договору Клієнт (ПАТ «Банк Кіпру») відступає Фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими йому. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника вернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплату процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що позивач ОСОБА_3 повинна була повертати борг частинами. Між тим, вона сплачувала заборгованість не в повному обсязі і несвоєчасно, зокрема, останні платежі нею внесені в червні 2014 року, у вересні, серпні, липні, червні 2013 року.

Згідно ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та Цивільним кодексом України не передбачено обмежень стосовно складу осіб, по відношенню до яких може здійснюватися відступлення права вимоги. Статтею 204 Цивільного кодексу України передбачено презумпцію правомірності правочину.

Таким чином, відсутність у ТОВ «Кредитні ініціативи» ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями не є підставою для задоволення позовної заяви ОСОБА_3, оскільки ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями необхідна при укладенні кредитного валютного договору, в даному випадку між ТОВ « Кредитні Ініціативи» та ПАТ « Банк Кіпру» було укладено договір факторингу, який не є валютною операцією, а відтак і валютна ліцензія для його укладення не потрібна. Аналогічна правова позиція міститься в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року, 04 лютого 2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи заборгованість позивача за кредитним договором на час розгляду позовної заяви залишається несплаченою, зобов'язання не виконані, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для визнання кредитора ТОВ «Кредитні ініціативи» таким, що прострочив в період з 06.06.2014 року по день винесення рішення, прийняття виконання зобов'язання за кредитним договором № 05/2008 від 25.04.2008 року.

У зв'язку з викладеним, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог з вищезазначених обставин.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для зміни чи скасування рішення немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати з цивільних справ,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала судової колегії набирає чинності негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: І.Ю. Трішкова

Судді: Л.В. Гуцал

С.С. Кругова