РІШЕННЯ

іменем України

24 листопада 2016 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю: секретаря Єрмоленко О.О.

позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки,

у с т а н о в и в:

07.10.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягувати з ОСОБА_3 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дочкою двадцяти трьох років.

В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 15.11.1997 року по 17.10.2006 року, від шлюбу мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається на 3 курсі в Харківському медичному коледжі №2, денне відділення.

Вона особисто оплачує навчання дочки, хоча на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною.

Підставою звернення до суду є те, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дочки.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні наполягала на задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені у ньому.

Вона пояснила, що їх дочка на даний час, окрім того, що потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання, має незадовільний стан здоров'я, на обстеження витрачаються значні кошти.

Водночас, відповідач, який має доходи від ведення тепличного господарства, займається утримання двох дітей від повторного шлюбу, однак зовсім не надає коштів дочці.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_2 позов не визнала та пояснила, що ОСОБА_3 не має можливості надавати допомогу на утримання повнолітньої дочки, оскільки не працює, на його утриманні перебуває дружина, яка також не працює, та двоє малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Крім того, він має незадовільний стан здоров'я у зв'язку із захворюванням очей та хребта.

Вислухавши сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

З копій свідоцтва про розірвання шлюбу та рішення Зміївського районного суду Харківської області від 04.08.2006 року вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі (а. с. 9).

Повнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_1, що підтверджується даними її свідоцтва про народження (а. с. 11).

Даними довідки від 16.09.2016 року, виданої Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, підтверджується, що ОСОБА_1 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 24 кв. 83. Разом з нею зареєстровані наступні громадяни: дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, син павленко А.С., 23.07.2014 року, стороння особа ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6. (а. с. 5).

Під час судового розгляди сторонами повідомлено, що власником зазначеної квартири є відповідач ОСОБА_3

З довідки №401 від 03.10.2016 року, виданої КЗОЗ "Харківський медичний коледж №2", вбачається, що ОСОБА_4 навчається на 3 курсі денного відділення "сестринська справа" в гр. М-35, термін навчання з 01.09.2015 року по 04.07.2018 року (а. с. 4).

Даними копій довідки головного лікаря Слобожанської міської лікарні та медичної документації щодо результатів обстеження, підтверджується, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на диспансерному обліку в жіночій консультації Слобожанської міської лікарні, має скарги на стан здоров'я, у зв'язку з чим проходить обстеження. (а. с. 33-42).

З копій свідоцтва про шлюб та свідоцтв про народження, вбачається, що ОСОБА_3 з 14.09.2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 (до шлюбу Лагункова) Г.О., від шлюбу мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 24-26).

ОСОБА_3 та ОСОБА_8 офіційно не працевлаштовані, що підтверджується даними копій їх трудових книжок (а. с. 27, 28).

ОСОБА_3 має захворювання очей та хребта у зв'язку з чим проходив обстеження та звертався за медичною допомогою (а. с. 22, 23, 29, 30).

У відповідності зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, у даній справі доказуванню підлягає наявність обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження нею навчання; 3) потреба у зв'язку з навчанням у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Позивачкою ОСОБА_1 надано докази того, що їх з відповідачем повнолітня дочка, яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги.

Водночас, зазначені відповідачем обставини, які підтверджені письмовими доказами, свідчать про відсутність у нього можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки.

Доводи позивачки про те, що відповідач утримує своїх неповнолітніх дітей, а тому повинен і має змогу утримувати і повнолітню дочку, носять характер припущень, на яких не може ґрунтуватися доказування.

Таким чином, позивачем ОСОБА_1 не надано доказів того, що матеріальний та сімейний стан ОСОБА_3 дозволяє сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки.

За таких обставин, у задоволенні позовної заяви належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: