Справа № 139/103/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді Тучинської Н.В. та

секретаря судового засідання Хонькович Л.І.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 і

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Лучинецької сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 1999 року померла мати позивача ОСОБА_3. До складу спадщини після її смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 3,41 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Немія» с. Лучинець Мурованокуриловецького району Вінницької області. Крім позивача, спадкоємцем за законом є також ОСОБА_2, який спадщину не прийняв і на неї не претендує. Позивач не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів ОСОБА_1 з відповідним позовом звернувся до суду.

Позивач у судовому засіданні підтримав свою позовну вимогу і пояснив, що на момент смерті матері він був малолітнім (11 років) і з матірю та батьком постійно жили в с. Лучинчик. Ще за життя мати розпорядилася, що земельний пай має перейти саме йому у спадщину. Через свій малолітній вік, а потім через втрату сертифіката, він своєчасно не звернувся до нотаріальної контори чи в суд за спадкуванням.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав і пояснив: Він старший брат позивача, рідний по матері. Після народження ОСОБА_1, він залишився жити в с. Лучинець, а мати із ОСОБА_1 виїхали в с. Лучинчик до батька позивача і там постійно проживали. Йому відомо про розпорядження матері щодо земельного паю, а тому він повністю визнає позов, спадщину не приймав і не має претензій до цієї спадщини.

Представник відповідача сільський голова Лучинецької сільської ради в судове засідання не зявився, подав суду заяву про слухання справи за його відсутності та про визнання позовних вимог (а.с. 25).

З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності представника одного з відповідачів.

Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного:

ОСОБА_3 померла 29 жовтня 1999 року в с. Лучинчик Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 8).

Довідкою виконавчого комітету Лучинецької сільської ради № 16 від 20 січня 2016 року (а.с. 11), довідкою про грошову оцінку земельної частки (пай) виданої начальником відділу Держгеокадастру у Мурованокуриловецькому районі № Л-128/0-95/6-16 від 28 січня 2016 року (а.с. 12) доведено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 входить право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Немія» с. Лучинець Мурованокуриловецького району площею 3,41 умовних кадастрових гектара.

Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) виданої 17 лютого 2016 року (а.с. 19-23) щодо померлої ОСОБА_3 слідує, що спадкодавець по своїй смерті заповіту не залишала.

Дружина та діти спадкодавця, відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року є спадкоємцями першої черги за законом.

Свідоцтвом про смерть (а.с. 8), свідоцтвом про своє народження (а.с. 9), довідкою виконавчого комітету Лучинецької сільської ради № 16 від 20 січня 2016 року (а.с. 11) доводиться, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, який мав право і прийняв спадщину як спадкоємець першої черги за законом.

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданої 17 лютого 2016 року (а.с. 24) на імя померлої 29 жовтня 1999 року ОСОБА_3 слідує, що у спадковому реєстрі інформація за вказаними параметрами відсутня.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 29 січня 2016 року (а.с.10), слідує, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на прізвище ОСОБА_3 втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, він також не може (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 17 від 05 лютого 2016 року (а.с.13).

Суд враховує обставину, що позивач пропустив строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через своє малолітство на момент відкриття спадщини та через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове право, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України.

Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідачі визнають позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця ОСОБА_3 за законом.

Керуючись ст. 524, ч. 1 ст. 529, 535 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 10, 57, 60, 73, ч. 4 ст. 174, ст.ст. 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк звернення до суду з позовом до ОСОБА_2 та Лучинецької сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай) розміром 3,41 умовних кадастрових гектара, що перебувала в колективній власності КСП «Немія» с. Лучинець Мурованокуриловецького району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка настала 29 жовтня 1999 року.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом десяти днів з моменту проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: __________