Справа № 539/328/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
05 вересня 2016 року Лубенський міськрайонний суд
В складі: головуючого судді - Волювача О. В.
при секретарі - І.В.Джадан
з участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубнах цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в її інтересах та інтересах її малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про виселення, -
Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про виселення.
В позові вказав, що 23.05.2007 року між банком та відповідачкою був укладений кредитний договір №PLL0GA00000117 відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 18 481,00 доларів США строком до 23.05.2017 року і зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку встановленим кредитним договором.
В забезпечення виконання зобовязань 23.05.2007 року між банком та відповідачкою був укладений договір іпотеки №PLLL0G00000117 згідно якого відповідачка надала в іпотеку належне їй на підставі договору купівлі-продажу нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 78,40 м. кв., житловою площею 38,40 м. кв., який розташований за адресою Полтавська область м. Лубни, вул. Тернівська, 22.
В звязку з невиконанням відповідачкою умов кредитного договору, банк звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. 18.02.2013 року суд виніс рішення звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме вищевказаний житловий будинок шляхом його продажу банком.
Позивач стверджує, що після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодежрателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, що залишається не виконаним.
Крім того, позивач вважає, що укладеним договором іпотеки передбачено право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Банк такої згоди не давав, а тому вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та ст. 629 ЦК України.
Враховуючи вищевикладене позивач прохав суд виселити відповідачку, яка зареєстрована та/або проживає у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою Полтавська область м. Лубни, вул. Тернівська, 22, поклавши на останню судові витрати.
В подальшому, згідно ухвали суду від 23.06.2016 року було задоволено клопотання представника позивача та до участі в справі була залучена в якості співвідповідача ОСОБА_3 в її інтересах та інтересах її малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Крім того до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору було залучено Службу у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради (а.с.101).
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 що діє по довіреності від 03.06.2016 року (а.с.121) позовні вимоги підтримав, прохає їх задовольнити та виселити відповідачок ОСОБА_6 та ОСОБА_3 разом з її малолітніми дітьми з житлового будинку (предмета іпотеки), розташованого за адресою м. Лубни, вул. Тернівська, 22, оскільки вони в дійсності по даний час проживають у цьому будинку. Також прохає стягнути з відповідачів на користь банку судові витрати. Не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку.
Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради ОСОБА_7 проти задоволення позову в частині виселення ОСОБА_2 заперечує, оскільки остання відповідно до рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради призначена піклувальником неповнолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. В іншій частині позовних вимог покладається на розсуд суду.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3Ю, повторно в судове засідання не з»явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися шляхом оголошення в пресі, а саме в газеті «Урядовий Кур»єр» №131 від 15.07.2016 року (а.с.119).
Відповідно до ст. 224 ЦПК України перелічені обставини дають суду право провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд враховує, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує.
Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи, суд вважає , що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 23.05.2007 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №PLL0GА00000117 за яким банк надав позичальнику кредит у розмірі 18 481,00 доларів США строком до 23.05.2017 року, що підтверджується його копією (а.с.55-57). Згідно умов цього договору ОСОБА_2 зобов'язувалась здійснювати погашення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитом , комісії нараховані банком на залишок заборгованості .
З метою забезпечення виконання своїх зобов'язань між банком та позичальником ОСОБА_2 23.05.2007 року був укладений договір іпотеки №PLL0GА00000117 за яким іпотекодавець ОСОБА_2 передала в іпотеку банку будинок, розташований по вул. Тернівськівй 22 в м. Лубни Полтавської області, який належить їй на праві власності (а.с.58-59).
Судом також встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 умови договору не виконала у звязку з чім заочним рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18.02.2013 року, яке набрало законної сили 03.04.2013 року було частково задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на будинок та вирішено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №PLL0GА00000117 від 23.05.2007 року в розмірі 340585 грн.76 коп., що виникла станом на 12.10.2012 року звернути стягнення згідно іпотечного договору №PLL0GА00000117 від 23.05.2007 року на житловий будинок загальною площею 78,40 кв.м., житловою площею 38,40 кв.м., вартістю - 116000 грн., розташований за адресою: м. Лубни, вул. Тернівська 22 Полтавської області , що належить на праві власності ОСОБА_2 з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою - покупцем, отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування , з правом здійснення ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій , необхідних для продажу предмету іпотеки (а.с.60-61).
Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
На виконання вимог вказаного рішення, позивач звертався до відповідачки з вимогою добровільно звільнити вищевказаний житловий будинок разом з усіма незареєстрованими у предметі іпотеки членами сім»ї та іншими мешканцями (а.с.62-63).
Пунктом 18.12 договору іпотеки сторони визначили заборону іпотекодавцю, без згоди іпотекодержателя, надавати документи у відповідні державні органи з метою реєстрації будь-яких осіб у предметі іпотеки. При цьому, уже після укладення договору іпотеки, в будинку, що є предметом іпотеки , а саме 19.05.2016 року були зареєстровані ОСОБА_3 разом з її малолітніми дітьми ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Статтею 33 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Згідно з ч. 1 ст. 40 даного Закону - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.
Порядок виселення визначено ст. 109 ЖК України, згідно з частиною 1 якої виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 даної статті, громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.
Таким чином, у разі винесення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, всі мешканці будинку підлягають виселенню із займаного житлового приміщення в добровільному чи в судовому порядку.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про іпотеку», за наявності підстав, одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.
Дослідженими вище доказами встановлено, що на момент розгляду справи про звернення стягнення на будинок, банк не довів суду, що ОСОБА_2 та інші особи зареєстровані у спірному будинку, а тому у їх виселенні при ухваленні заочного рішення від 18 лютого 2013 року було відмовлено.
Судом також встановлено, що ОСОБА_3 зареєструвалась в іпотечному будинку уже після винесення вищевказаного заочного рішення, а саме 19.05.2016 року.
За зазначених вище обставин, суд вбачає законні підстави для виселення ОСОБА_2, яка фактично проживає у вищевказаному будинку без реєстрації без надання їй іншого житлового приміщення з будинку розташованого за адресою: м. Лубни, вул. Тернівська 22 Полтавської області (предмет іпотеки).
Суд також вбачає підстави для виселення ОСОБА_3 разом з її малолітніми дітьми ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 які були зареєстровані в будинку уже після укладення договору іпотеки, без згоди іпотекодержателя і без повідомлення його про це.
Пунктом 44 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року №5 роз»яснено, що при винесенні рішень суди повинні враховувати положення ст. 32 ЦКУ, ст. 177 СКУ та ст. 17 ЗУ «Про охорону дитинства», при цьому виходити з того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки.
Відповідачка ОСОБА_3 та її малолітні діти ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не мали права користування предметом іпотеки на момент укладення договору і вселилися в такий будинок, без відома банку, уже після укладення договору. Відомості про те, що вони є наймачами житлового приміщення відповідно до договору в матеріалах справи відсутні.
За зазначених вище обставин суд вважає за можливе виселити ОСОБА_3 та її малолітніх дітей з житлового будинку, що є предметом іпотеки на який звернуто стягнення, право користування яким вони не мали на момент укладення договору.
На момент реєстрації неповнолітніх та їх матері, ОСОБА_2 мала усвідомлювати всі ризики того, що будинок є предметом іпотеки. Розуміючи умови договору іпотеки, що узгоджені між нею і банком, ОСОБА_2 не звернулася до банку з питань реєстрації вказаних осіб в будинку.
Посилання представника третьої особи про неможливість виселення ОСОБА_2 з будинку, який є предметом іпотеки у звязку з тим, що остання є піклувальником неповнолітньої ОСОБА_8, 24.06.1999 року не може бути взято до уваги, оскільки відповідно до рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради №106 від 22.04.2015 року за неповнолітньою ОСОБА_8 закріплено житлову площу у будинку №38 по вул. Кононівській у м. Лубни. Крім того, остання не зареєстрована у спірному будинку.
Згідно ст. 88 ЦПК України, у зв»язку із задоволенням позову у повному обсязі, суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені останнім судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1378 грн. Судові витрати у вигляді витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів не підлягають до задоволення, оскільки представником позивача не було надано суду відповідних підтверджуючих документів.
Керуючись ст. 40 ЗУ «Про іпотеку», ст..109 ЖК України, ст.ст. 526, 527, 530, 629 ЦК України, ст.ст. 57, 60, 88, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд,-
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в її інтересах та інтересах її малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про виселення задовольнити.
Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3 та її малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з житлового будинку розташованого за адресою м. Лубни вул. Тернівська, 22.
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з кожної по 689 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання ним його копії.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_9 О. В.