УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗавгородньоїІ.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за затримку розрахунку, за касаційною скаргою Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, який уточнив в процесі розгляду справи, та остаточно просив стягнути з Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» (далі - ДП «Завод імені В.О. Малишева») компенсацію за затримку розрахунку за період з червня 2011 року по січень 2016 року у розмірі 102 539грн 36 коп. та моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що 09 червня 2011 року він був звільнений з підприємства відповідача з посади інженера конструктора 2 категорії за згодою сторін, проте на час звільнення відповідач не провів із ним остаточного розрахунку.

Зважаючи на вищевикладене та посилаючись на вимоги ст. ст. 116, 117 КЗпП України, ОСОБА_4 просив задовольнити позовні вимоги.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 лютого

2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Завод ім. В.О. Малишева» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 97 046 грн 18 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12 травня 2016 року апеляційну скаргу ДП «Завод ім. В.О. Малишева» відхилено, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ДП «Завод імені В.О. Малишева», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення ОСОБА_4 на неї, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

При новому розгляді справи суди попередніх інстанцій, частково задовольняючи позов, відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України врахували висновки і мотиви скасування попередніх рішень, викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 липня 2015 року, а також рішення Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, та на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, виходили із відсутності між сторонами спору щодо розміру заборгованості із заробітної плати, остаточну виплату якої було проведено відповідачем у жовтні 2015 року, що підтверджено відомістю на виплату грошей (а. с. 164), а також врахувавши недоведеність відповідачем відсутності його вини у затримці остаточного розрахунку, дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 97 046 грн 18 коп. відповідно до вимог ст. ст. 116, 117 КЗпП України.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 лютого

2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 травня

2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М.Завгородня

О.В. Попович