Ухвала

іменем україни

03 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 29 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, зазначаючи, що з 15 червня 2007 року працювала у відповідача, з 01 вересня 2013 року - на посаді викладача кафедри політології і державного управління на 0,25 ставки на постійній основі. Трудовий договір був укладений з нею безстроково, при тому, що вона була переведена з посади на посаду. Жодні строки її перебування на посаді викладача на 0,25 ставки на кафедрі з нею не узгоджувалися.

Після захисту кандидатської дисертації з 07 травня до 06 червня 2015 року вона перебувала на лікарняному, 08 червня 2015 року вийшла на роботу на кафедру політології і державного управління, де її було повідомлено про звільнення з 06 травня 2015 року. Причину звільнення їй не повідомили, але, оскільки вона хворіла і пред'явила лікарняний листок, був виданий наказ від 08 червня 2015 року № 306/09-25, з тексту якого їй стало відомо, що вона працювала за строковим трудовим договором і звільнена у зв'язку із закінченням строку трудового договору.

Однак, жодного строкового трудового договору, строк якого спливав би 08 червня 2015 року, нею з відповідачем не укладалося, навпаки, у неї з відповідачем були тривалі, усталені, на постійній основі трудові правовідносини з 15 червня 2007 року, що підтверджується записами у її трудовій книжці.

Вважала, що, оскільки укладений нею з відповідачем трудовий договір є безстроковий, підстав для її звільнення немає.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 29 березня 2016 року, позов задоволено частково.

Скасовано наказ Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» від 06 травня 2015 року № 253/09-25, п. 9, про звільнення ОСОБА_4 з посади викладача.

Скасовано наказ Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» від 08 червня 2015 року № 306/09-25 про звільнення ОСОБА_4, яким внесено зміни до наказу від 06 травня 2015 року № 253/09-25, п. 9 викладено в новій редакції, згідно з яким звільнено ОСОБА_4 з посади викладача 0,25 ставки кафедри політології і державного управління 08 червня року згідно з п. 2 ст. 36 у зв'язку із закінченням строку трудового договору.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді викладача 0,25 ставки кафедри політології і державного управління з моменту звільнення.

Зобов'язано Державний вищий навчальний заклад «Ужгородський національний університет» внести відповідні зміни до трудової книжки ОСОБА_4

Стягнуто з Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09 червня до 29 вересня 2015 року в сумі 2 406 грн 92 коп.

У решті позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі Державний вищий навчальний заклад «Ужгородський національний університет» просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судом установлено, що ОСОБА_4 згідно із наказом Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» від 21 червня 2007 року № 185/01-04 прийнята на посаду лаборанта кафедри міжнародних відносин, з 01 жовтня 2011 року переведена на посаду старшого лаборанта кафедри міжнародних відносин (наказ від 21 листопада 2011 року № 311/01-04), з вересня 2013 року переведена на посаду викладача кафедри політології і державного управління на 0,25 ставки згідно із наказом від 31 серпня 2013 року № 492/01-04.

Відповідно до листів непрацездатності серії АГЦ № 306053, серії АГЦ № 345370, серії АГЦ № 345430 ОСОБА_4 із 08 травня до 05 червня 2015 року перебувала на лікарняному.

Наказом від 06 травня 2015 року № 253/09-25 ОСОБА_4 звільнено з посади викладача 0,25 ставки кафедри політології і державного управління 08 травня 2015 року згідно з п. 2 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із закінченням строку трудового договору.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_4 перебувала на лікарняному з 08 травня до 05 червня 2015 року, до наказу від 06 травня 2015 року № 253/09-25 було внесено зміни, а саме: п. 9 викладено у новій редакції, відповідно до якого ОСОБА_4 звільнено з посади викладача 0,25 ставки кафедри політології і державного управління 08 червня 2015 року згідно з п. 2 ст. 36 у зв'язку із закінченням строку трудового договору. Наказ від 08 червня 2015 року № 306/09-25 про звільнення вручений ОСОБА_4 08 червня 2015 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Оскільки жодних умов щодо строків перебування ОСОБА_4 на останній посаді викладача 0,25 ставки у трудовій книжці ОСОБА_4 не міститься, враховуючи відсутність таких умов у поданій позивачем копії заяви про переведення від 12 серпня 2013 року, суд дійшов висновку, що трудовий договір, як при прийнятті на роботу, так і при переведенні, був укладений з позивачем безстроково, отже відповідачем при звільненні позивача з роботи було порушено вимоги законодавства.

Із матеріалів справи також убачається, що відповідач при доведенні правомірності звільнення ОСОБА_4 посилався на проведення конкурсу на заміщення вакантних посад, оголошеного 06 березня 2015 року, за результатами якого на 0,75 ставки на посаду викладача кафедри політологій і державного управління обрано кандидатуру не позивача, а іншого викладача, який набрав більшу кількість голосів при таємному голосуванні.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 29 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

О.В.Кадєтова

Г.І.Мостова