печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Москаленко К.О.,

при секретарі - Ольховьскій М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», Партнерства з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт», ОСОБА_4, Приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу Донецької області Кандзюби О.Є., ОСОБА_6, треті особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Лєон», Печерська районна в м.Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування - про визнання договору іпотеки недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

25.12.2015 позивач ОСОБА_1 як законний представник своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, звернулась до суду з вказаним вище позовом до відповідачів ПАТ «Банк Комбіо», ПОВ «Ірланд Транзіт», ОСОБА_4 та приватного нотаріуса ДМНО Донецької області Кандзюби О.Є., за участі третіх осіб: ОСОБА_6, ТОВ «Леон», Печерської районної в м. Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування, посилаючись в обґрунтування на наступні обставини.

Позивач з 1994 року перебуває у шлюбі з третьою особою ОСОБА_6, від шлюбу мають дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які з 07.12.2010 зареєстровані та проживають в належній на праві власності третьою особою ОСОБА_6 квартирі АДРЕСА_1 і переданій останнім в іпотеку відповідачу ПАТ «Банк Комбіо» на підставі Договору іпотеки від 18.11.2011, укладеного в забезпечення зобов'язань за третьої особи ТОВ «Леон» перед відповідачам ПАТ «Банк Комбіо» кредитними договорами від 15.12.2010. В подальшому, 10.12.2014 право вимоги за Кредитними договорами від 15.12.2010 та Договором іпотеки від 18.11.2011 було передано відповідачу ПОВ «Ірланд Транзіт», яким в свою чергу, 10.12.2014 право вимоги за договором Іпотеки від 18.11.2011 було передано відповідачу ОСОБА_4 Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2015 №757/10469/15-ц звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності відповідача ОСОБА_4 на вищезазначену спірну квартиру. Позивач, посилаючись на порушення майнових прав та інтересів своїх неповнолітніх дітей, які на момент укладення оспорюваного Договору іпотеки від 18.11.2011 мали право користування та проживали у спірній квартирі, просить суд визнати оспорюваний договір недійсним на підставі ч.1, ч.6 ст.203 ч.1 ст.215 ЦПК України, оскільки при його укладенні не дотримано вимог Закону України ч.3 ст.15 «Про охорону дитинства», ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», ч.2 ст.177 СК України про необхідність попередньої згоди органу опіки та піклування, а також положень п.1.9, п.1.10 гл.2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого Наказом МЮ України від 22.02.2012 №296/5. /а.с.4-9/

Протягом розгляду справи судом за згодою представника ОСОБА_8 /а.с.10/ позивача залучено статус третьої особи у справі ОСОБА_6 змінено та залучено останнього до участі у справі як відповідача./а.с.122 /

В судове засідання з розгляду справи позивач ОСОБА_1 не з'явилась, направила своїх представників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 /а.с. 98, 158/, які позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладене у позові та письмових поясненнях на позов, просили позов задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Банк Комбіо» ОСОБА_10 /а.с.159/ проти позову заперечила в повному обсязі, просила відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, направив до суду своїх представників ОСОБА_11 та ОСОБА_12, проти позову заперечили, посилаючись на викладене в письмових запереченнях на позов, просили відмовити в задоволенні позову./а.с.178-181/

Відповідач ПОВ «Ірланд Транзіт», який повідомлявся судом за наявною в матеріалах справи адресою, в судове засідання представника не направив, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без участі представника до суду не надходило.

Відповідач приватний нотаріус ДМНО Донецької області Кандзюба О.Є., яка повідомлялась судом за наявною в матеріалах справи адресою, судове засідання не з'явилась, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої проти задоволення позову не заперечує./а.с.166/

Третя особа ТОВ «Леон» в судове засідання представника не направила, подало до суду заяву про розгляд справи у відсутність, згідно якої проти задоволення позову не заперечує./а.с.165/

Представник органу опіки та піклування в особі Печерської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_14 /а.с.162/ в судовому засіданні просила позов задовольнити, посилаючись на викладене в письмових поясненнях, згідно яких орган опіки та піклування в межах своїх повноважень згоди на укладення оспорюваного договору та передачу спірної квартири в іпотеку не надавав, що вважає порушенням прав та законних інтересів неповнолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які мають право користування та постійно проживають у спірній квартирі./а.с.182-183/

Суд вирішивши можливим розгляд справи у відсутність належним чином повідомлених осіб у справі, які не з'явились в судове засідання, заслухавши пояснення представників, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків.

На підставі пояснень сторін та наявних в матеріалах справи письмових доказів судом встановлено наступні обставини.

Позивач з 12.02.1994 перебуває у шлюбі з третьою особою ОСОБА_6, від шлюбу мають дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які з 07.12.2010 зареєстровані та проживають в належній на праві власності третій особі ОСОБА_6 квартирі АДРЕСА_1 і переданій останнім в іпотеку відповідачу ПАТ «Банк Комбіо» на підставі Договору іпотеки від 18.11.2011, укладеного в забезпечення зобов'язань за третьої особи ТОВ «Леон» перед відповідачем ПАТ «Банк Комбіо» за Генеральною кредитною угодою та кредитними договорами від 15.12.2010, далі Кредитні договори від 15.12.2010.

В подальшому, заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2015 №757/10469/15-ц звернуто стягнення на предмет іпотеки за зазначеним Договором іпотеки від 18.11.2011 шляхом визнання права власності відповідача ОСОБА_4 на вищезазначену спірну квартиру як іпотекодержателя, право вимоги до якого перейшло шляхом укладення договорів про передачу права вимоги за Кредитними договорами від 15.12.2010 та Договором іпотеки від 18.11.2011 між відповідачами ПАТ «Банк Комбіо», ПОВ «Ірланд Транзіт» та ОСОБА_4

Вказані обставини підтверджуються належними та допустимими письмовими доказами - копіями документів в матеріалах справи, які прийняті до уваги судом: копією свідоцтва про шлюб (повторно) від 29.04.2014 /а.с.11/, копіями свідоцтв про народження (повторно) ОСОБА_15 та ОСОБА_3 від 25.04.2014 /а.с.12, 13/, копією сторінок паспорту позивача ОСОБА_1 /а.с.15-20/, копією довідки про місце реєстрації та склад сім'ї, виданої ТОВ «Рада 6» №06-0400 від 23.11.2015 /а.с.14/, а також копіями Генеральної кредитної угоди та кредитних договорів від 15.12.2010 /а.с.25-57/, Договору іпотеки від 18.11.2011 /а.с.58-65/, копіями Договорів застави майнових прав та про відступлення прав вимоги від 11.09.2014, про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 10.12.2014 /а.с.64-75/, копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с.22-24, 76-80/ та копією рішення суду з ЄДРСР, належність та допустимість якого не заперечувалась особами у справі /а.с.80-84/, копіями довідок №269 та №270 від 22.04.2016 Спеціалізованої школи №89 Печерського району м. Києва, табелів за 2007-2015 н.р./а.с.131-145/.

При цьому, суд не приймає до уваги надану представником відповідачів ОСОБА_12 копію довідки ТОВ «Рада 6» датовану 2011 роком про реєстрацію та проживання осіб у спірній квартирі /а.с.177/, оскільки довідка не містить даних про повну дату її видачі, а тому не є належним доказом реєстрації та проживання осіб у спірній квартирі на момент укладення договору. Крім того, дана довідка не є достатнім доказом цих обставин, оскільки сама по собі не спростовує встановлених судом обставин на підставі наданих належних та достатніх доказів в їх сукупності - даних про реєстрацію та постійне проживання неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у спірній квартирі на момент укладення оспорюваного договору 18.11.2011, які містяться у вищезазначених письмових документах з місця проживання та навчання неповнолітніх, а також місця проживання їх батьків - позивача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_6

Інших доказів на спростування встановлених обставин представником відповідача суду не надано і такі дані в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. 1, ч.3 ст.215 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення оспорюваного правочину 18.11.2011) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. 3. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦПК України (в редакції, чинній на момент укладення оспорюваного правочину 18.11.2011) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.6 ст.203 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення оспорюваного правочину 18.11.2011) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», якою регламентовано захист прав та інтересів дітей під час вчинення правочинів щодо житлових приміщень (в редакції, чинній на момент укладення оспорюваного правочину 18.11.2011), 1.Держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Відповідно до змісту положень Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на момент укладення оспорюваного правочину 18.11.2011) предметом іпотеки, є, зокрема, нерухоме майно.

Відповідно до ч.2 ст.176 СК України (в редакції, чинній на момент укладення оспорюваного правочину 18.11.2011) права батьків та дітей на користування житлом, яке є власністю когось із них, встановлюються законом.

Відповідно до ч.3 ст.29 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення оспорюваного правочину 18.11.2011) місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання, зокрема, її батьків або одного з них, з ким вона проживає.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення оспорюваного правочину 18.11.2011) місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання, зокрема, її батьків або одного з них, з ким вона проживає.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» (в редакції, чинній на момент укладення оспорюваного правочину 18.11.2011) діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №6-2918цс-15 від 16.03.2016 у разі вчинення правочину щодо нерухомого майна (договір іпотеки), право власності на яке або право користування яким мають діти, попередня згода органу опіки та піклування є обов'язковою. Укладення батьками правочинів, предметом яких є житлові приміщення, право користування якими мають малолітні або неповнолітні діти, без попередньої згоди органу опіки та піклування є підставою для визнання цих правочинів недійсними, як передбачено статтями 203, 215 ЦК України. Частиною першою статті 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. За змістом цієї статті право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якої вони є; з припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.

Виходячи з вищевикладеного, положень законодавства, яке підлягає застосуванню до спірних правовідносин сторін, а також встановлених судом обставин справи, оспорюваний Договір іпотеки від 18.11.2011 укладено без дотримання вимог ч.1, ч.6 ст.203 ЦК України, що є підставою для визнання його недійсним згідно ч.1 ст.215 ЦК України.

Зокрема, зміст оспорюваного Договору іпотеки від 18.11.2011 суперечить положенням ч.4 ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», якою регламентовано захист прав та інтересів дітей під час вчинення правочинів щодо житлових приміщень (в редакції, чинній на момент укладення оспорюваного правочину 18.11.2011), оскільки оспорюваний Договір іпотеки був укладений без попереднього дозволу органу опіки та піклування, а також оскільки іпотека без відповідного дозволу суперечить правам та інтересам неповнолітніх дітей іпотекодавця ОСОБА_6 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які на підставі закону мають права користуватись спірною квартирою та проживати у ній і можуть втратити ці права внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки та припинення права власності їх батька ОСОБА_6

У зв'язку з вказаним, а також приймаючи до уваги умови п. 6.9 оспорюваного Договору іпотеки щодо зобов'язання звільнити квартиру протягом одного місяця з дня отримання вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки та факт звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання рішенням суду права власності відповідача ОСОБА_4 на спірну квартиру, доводи представника відповідачів ОСОБА_12 про відсутність негативних наслідків оспорюваного правочину для прав та інтересів неповнолітніх ОСОБА_2 є безпідставними та необґрунтованими, а обставини, на які остання посилається в їх обґрунтування, не знайшли свого підтвердження і спростовуються наявними в матеріалах справи даними та доказами, про що викладено вище.

Також, суд вважає безпідставними доводи представника відповідачів ОСОБА_12 щодо спливу строку позовної давності щодо заявлених вимог за цим позовом в силу положень ч.1 ст.261 ЦК України з дня укладення оспорюваного договору 18.11.2011, оскільки в силу положень ч.5 ст.261, ст.266 ЦК України строк позовної давності для позивача починається зі спливом строку виконання основного кредитного зобов'язання, який згідно умов Генеральної кредитної угоди та кредитних угод до неї визначений 14.12.2015.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

У зв'язку з задоволенням позову з відповідачів на користь позивача в рівних частинах підлягає стягненню сплачена та документально підтверджена сума судового збору у розмірі 487,20 грн./а.с.2/

Керуючись Висновком Верховного Суду України від 16.03.2016 у справі №6-2918цс-15, ч.3 ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», ч.2 ст.176 СК України, ч.3, ч.4 ст.29, ч.1, ч.6 ст.203, ч.1, ч.3 ст.215, ч.1 ст.242, ч.5 ст.261, ст.266 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 10-11, ст.39, ст.ст.57-60, ст.61, ст.88, ст.169, ст.208, ч.1-3 ст.209, ст.ст.212-215, ст.218, ст.223, ст.ст.292, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», Партнерства з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт», ОСОБА_4, Приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу Донецької області Кандзюби О.Є., ОСОБА_6, треті особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Лєон», Печерська районна в м.Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування - про визнання договору іпотеки недійсним, - задовольнити.

Визнати недійсним договір іпотеки, укладений 18.11.2011 між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» та ОСОБА_6, посвідченим приватним нотаріусом Донецького нотаріального округу Донецької області Кандюбою О.Є. за реєстровим № 3420.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», Партнерства з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт», ОСОБА_4, Приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу Донецької області Кандзюби О.Є., ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 у відшкодування судових витрат по оплаті судового збору 487 грн. 20 коп. в рівних частинах.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Печерського

районного суду міста Києва К.О. Москаленко