Справа № 137/208/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2016 р.

Літинський районний суд Вінницької області

В складі головуючої судді Білик Н.В.

при секретарі Хижук Л.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Багринівської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай),-

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Багринівської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) . В позові зазначає, що 22.08.1996 року померла його рідна баба ОСОБА_2, яка до дня смерті була зареєстрована і проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка (пай) розміром 2,36 умовних кадастрових гектарів., яка знаходиться на території Багринівської сільської ради Літинського району Вінницької області і належала спадкодавцю на підставі сертифікату на земельну частку(пай) серії ВН № 050438 , виданого 18.09.1996 року на підставі розпорядження №243 Літинської районної державної адміністрації від 03.09,1996 р.

Спадкоємцем за законом першої черги була мати позивача, ОСОБА_3, яка на день смерті баби проживала разом з нею, а тому вважається такою, що прийняла спадщину, але не встигла оформити так як 19.01.2008 р. померла.

Після смерті матері позивач прийняв спадщину так як заявив про своє право на спадпщну в межах строку визначеного ст..1270 ЦК України.

Після смерті матері за заявою позивача 17 липня 2008 року Літинського державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа за №427/2008 і на частину спадщини він отримав свідоцтво про право на спадщину, а на земельну частку(пай), який належав бабі ОСОБА_2, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що не зберігся оригінал сертифікату.

В листі за № 2017/ 02-14 від 28 листопада 2015 року Літинської державної нотаріальної контори зазначається, що немає підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки до заяви не додані всі необхідні документи.

Право на земельну частку(пай) мати позивача набула після смерті своєї матері, ОСОБА_2, але юридично не оформила це право.

Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, оскільки після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла його мати ОСОБА_3 , яка не встигла юридично оформити своє право, так як померла. Просить визнати за ним право на земельну частку(пай) площею 2,36 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Багриновецької сільської ради Літинського району Вінницької області після смерті ОСОБА_3, яка померла 19.01.2008 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав . Уточнив позовні вимоги , та просить визнати за ним право на земельну частку(пай) площею 2,40 умовних кадастрових гектарів, як зазначено у копії сертифікату, що розташована на території Багриновецької сільської ради Літинського району Вінницької області після смерті ОСОБА_2, що померла 22.08.1996року.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши документи, які є у справі , суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами існують цивільні відносини, пов'язані із спадкуванням.

Свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 (а.с.7), підтверджується що вона померла 19.01.2008 р., копією запису акта про смерть №32 від 23.08.1996 р.(а.с.8) підтверджується, що ОСОБА_2 померла 22.08.1996 р.

Копії свідоцтв про народження (а.с.9-10) підтверджують те, що ОСОБА_3 була дочкою ОСОБА_2, а ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3. Відповідно до копії сертифікату серії ВН №050438 виданого Літинською районною державною адміністрацією 18 вересня 1996 року гр..(а.с.12) встановлено, що ОСОБА_2 мала право на земельну частку(пай), яка перебуває в колективній власності КСП «Світанок» розміром 2,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Вартість земельної ділянки складає 45205 грн. згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №31.03.-4651/2-15 від 12.11.2015 р (а.с.11).

Відповідно до архівної довідки №301/01-22 від 10.11.2015 р.(а.с.18) Літинської районної державної адміністрації підтверджується, що у протоколі зборів уповноважених КСП «Світанок» с. Багринівці від 10.02.1996 року затверджено Список працівників КСП і список пенсіонерів, які мають право на земельний пай де ОСОБА_2 числиться на 11 аркуші.

Цією довідкою підтверджується, що за ОСОБА_2, ще за життя було визнано право на земельну частку(пай), хоча сам сертифікат був виданий після її смерті.

Виписками із погосподарських книг Багринівської сільської ради (а.с.13-17) доведено, що на день смерті ОСОБА_2, її дочка ОСОБА_3, проживала разом із спадкодавцем в одному дворі. Довідкою № 1583 від 10.11.2015 р. виконкому Багриновецької сільської ради підтверджується, що на день смерті матері позивач був зареєстрований і проживав разом з нею в с. Багринівці по вул. Цимбалюка,32

На спірну земельну ділянку заборона відсутня, що стверджується довідкою №25 від 12.01.2016 р. виконкому Багриновецької сільської ради.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статті 1218, 1222 ЦК України передбачають, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 УК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Аналогічні положення містились в ЦК України 1963р, який діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2

Стаття 548 ЦК України передбачала, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Не допускається прийняття спадщини під умовою або з

застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту

відкриття спадщини.

Стаття 549 ЦК України свідчила, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння

спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем

відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом

шести місяців з дня відкриття спадщини. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

П.11. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування

відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року ( 561-12 ), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 ( 720/95 ) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР ( 1540-06 ). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року ( 2768-14 ) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до

виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

П. 27. Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК ( 435-15 ) є правом, а не обов'язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що в 1996 році померла рідна баба позивача , ОСОБА_2 .Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка (пай) розміром 2,40 умовних кадастрових гектарів. Спадкоємцем за законом першої черги була мати позивача, ОСОБА_3, яка на день смерті баби проживала разом з нею, а тому вважається такою, що прийняла спадщину, але не встигла оформити так як 19.01.2008 р. померла.Після смерті матері позивач прийняв спадщину так як заявив про своє право на спадщину в межах строку визначеного ст..1270 ЦК України.

Керуючись ст. 10,11,60,213-215 ЦПК України, ст. 1216,1218,1222, 1268 ЦК України ,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити. Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку(пай) площею 2,40 умовних кадастрових гектарів, на підставі спадкувавання, що розташована на території Багриновецької сільської ради Літинського району Вінницької області сертифікат серії ВН №050438 виданий Літинською районною державною адміністрацією 18 вересня 1996 року на ім'я ОСОБА_2 , що померла 22.08.1996року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через райсуд протягом 10 днів після проголошення .

Суддя : Білик Н. В.