Справа № 428/2143/16-ц
Провадження № 22ц/782/282/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2016 року, квітня місяця, 27-го дня судова колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі : головуючого судді Яреська А.В., суддів - Карташова О.Ю., Єрмакова Ю.В., за участю секретаря: Попової Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 березня 2016 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановила:

19.02.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, у заяві просив суд встановити факт, що він є рідним онуком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 04 березня 2015 року.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 березня 2016 року відмовлено у відкритті провадження.

Із ухвалою суду не погодився заявник та надав суду апеляційну скаргу на зазначену ухвалу, у якій посилався на припущені судом першої інстанції процесуальні порушення при винесенні оскаржуваної ним ухвали, просив апеляційний суд цю ухвалу скасувати та передати справу на новий розгляд, .

Вислухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відмовляючи у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення суд першої інстанції дійшов до висновків про те, що ОСОБА_1 ставиться питання про встановлення юридичного факту, а саме встановлення факту родинних відносин, повязане з метою реалізації спадкових прав, а отже у даному випадку вбачається спір про право.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, адже до них він дійшов поспішно, без належних до цього підстав, із порушенням норм процесуального права. Так, статтею 234 ЦПК є визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як було розяснено у Постанові Пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Між тим, як вбачається зі змісту заяви та доданих до неї документів висновки суду першої інстанції про наявність спору про право не ґрунтуються на матеріалах справи чи наданих до заяви доказах, є по суті лише припущенням суду. З наданої до заяви копії постанови про відмову у здійсненні нотаріальних дій вбачається, що у якості спадкоємця тут є зазначеним лише сам заявник, у інших матеріалах, що є додані до заяви теж відсутня жодна інформація про інших осіб що претендують чи могли б претендувати на спадок. За таких обставин висновки суду про наявність спору про право не можна визнати обґрунтованими, суд першої інстанції помилково дійшов до висновків про те, що само по собі встановлення факту родинних відносин, повязане із метою реалізації спадкових прав є таким спором про право, який вже сам по собі унеможливлює розгляд справи у окремому провадженні.

Відповідно до правил статтей 311, 312 ЦПК недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання є підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Порушення порядку, встановленого для його вирішення є підставою для передання вирішення питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

З огляду на викладене вище та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 311-312, 314-315 ЦПК України колегія суддів

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 березня 2016 року скасувати та повернути вирішення питання щодо відкриття провадження на новий розгляд.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: