АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 608/614/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Квятковська Л.Й.
Провадження № 22-ц/789/1007/16 Доповідач - Загорський О.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2016 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Загорського О.О.

суддів - Козак І. О., Демкович Ю. Й.,

секретар судового засідання - Танцюра О.В.

за участі - представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3 і його представника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Чортківського районного суду від 23 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору про дольове інвестування чинним та визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

23 березня 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з вказаним позовом. Зазначив, що 26.12.2007 року між ним, як «інвестором» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, як «забудовником» укладено договір про дольове інвестування будівництва - торгівельного місця НОМЕР_1 площею 14,3 м/кв в приміщенні ринку в м. Чорткові по вул. Гончара (далі - Договір).

В 2008 році ОСОБА_1 на незавершене будівництвом приміщення ринку оформив на себе право власності, а 27.02.2009 року вніс його як майновий внесок до статутного фонду ТзОВ «Ковчег-БМ», хоча за умовами договору про дольове інвестування, він таких прав не мав.

В березні 2015 року ОСОБА_3 отримав повідомлення від ОСОБА_1 про те, що він в односторонньому порядку відмовляється від виконання взятих на себе зобов'язань. Мотивував складними економічно-фінансовими умовами, які мали місце у 2008 році, та які мають місце на даний час, і що між ними не досягнуто згоди щодо умов подальшої співпраці, зіслався на п.3.3. Договору. Позивач вважає відмову від виконання Договору незаконною, оскільки він є обов'язковим до виконання, а пунктом 3.3 Договору передбачена лише фінансова відповідальність забудовника у випадку розірвання Договору за власною ініціативою і в даному пункті мова не йде про односторонню відмову від виконання зобов'язання.

Справа розглядалася судами неодноразово і ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.02.2016 року рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 19.06.2015 року і рішення апеляційного суду Тернопільської області від 11.08.2015 року скасовано, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Позивачем подана заява про зміну позовних вимог, в якій він вказує, що 30.06.2015 року ФОП ОСОБА_1 було подано до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції Тернопільської області Декларацію про готовність об'єкта і 01.07.2015 року Декларацію було зареєстровано за №ТП 0. Об'єкт будівництва - критий ринок по вул. О. Гончара в м. Чорткові - готовий до експлуатації ще із 01.07.2015 року.

Відповідно до п.п. 1.4. Договору, ФОП ОСОБА_1 повинен був передати ОСОБА_3 торгівельне місце у власність ще 15.07.2015 року, але вказаного свого зобов'язання за Договором він не виконав.

Позивач вважає, що право власності на торгівельне місце виникло з моменту виконання сторонами умов Договору, який на даний час є чинним, ніким не оспорений, не визнаний незаконним чи неукладеним.

На підставі вказаного позивач просить визнати Договір про дольове інвестування від 26 грудня 2007 року чинним та визнати за ним право власності на торгівельне місце НОМЕР_1 площею 14,3 м/кв в приміщенні критого ринку в м. Чорткові, по вул. Гончара.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 23.06.2016 року змінені позовні вимоги задоволено.

Визнано договір про дольове інвестування від 26.12.2007 року укладений між ОСОБА_3 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, чинним.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на торгівельне місце НОМЕР_1 площею 14,3 кв.м в приміщенні критого ринку в м.Чорткові по вул. О.Гончара, 33-Б. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що в порушення ст. 31 ЦПК України позивач одночасно змінив предмет і підстави позову.

Зазначає, що одностороннє розірвання договору ФОП ОСОБА_1 було виконано відповідно до вимог законодавства, що у рішенні відсутнє обгрунтування задоволення позовних вимог про визнання договору чинним та правового обгрунтування заявленого способу захисту.

Вказує, що суд безпідставно визнав за позивачем право власності на новостворене майно, оскільки не досліджено судом наявність у позивача порушеного права та можливості його захисту обраним способом.

Судом безпідставно не застосовано строки позовної давності, не залучено до участі у справі ТОВ "Ковчег - БМ".

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2, апеляційну скаргу підтримав і навів доводи аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Зазначив, що в запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить змінити резолютивну частину рішення, що не підлягає до задоволення.

ОСОБА_3 і його представник, апеляційну скаргу заперечили опираючись на доводи викладені в поданому запереченні на скаргу. Зазначили, що торгівельному місцю НОМЕР_1 за результатами технічної інвентаризації присвоєно номер 22.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено умови договору про дольове інвестування і права позивача підлягають захисту шляхом їх поновлення.

З такими висновками суду слід погодитись, оскільки вони відповідають вимогам чинного законодавства і грунтуються на матеріалах справи.

Судом встановлено, що 26.12.2007 року між ОСОБА_3 та приватним підприємцем ОСОБА_1, укладено договір про дольове інвестування у будівництво (а.с. 9).

Відповідно до умов п. 1.1 Договору забудовник приймає Інвестора у дольове інвестування у будівництво ринку на земельній ділянці, відведеній для будівництва та обслуговування ринку в м. Чортків, вул. Гончара, шляхом інвестування Інвестором цього будівництва в обсягах та в порядку, що передбачені Договором.

Згідно п. 1.3 Договору строк закінчення будівництва і здачі торгівельного місця на ринку Інвестору в експлуатацію до 01.09.2008 року.

Відповідно до умов п. 1.4 Договору протягом 15 днів після прийняття в експлуатацію будівлі ринку Забудовник зобов'язується надати Інвестору у власність торгівельне місце НОМЕР_1 площею 14,3кв.м.

Згідно п. 1.5. Договору сума інвестиції - 60775,00 грн. і вноситься інвестором в 1 етап.

Відповідно до п. 3.1.1. порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом Договору.

Згідно п. 4.2. строк Договору починає перебіг у момент, визначений у п.4.1. Договору та закінчується з моменту виконання сторонами своїх зобов'язань по Договору.

Відповідно до п. 4.3 Договору, закінчення строку Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав взяті на себе зобов'язання за Договором в повному обсязі - оплатив вартість об'єкта інвестування - 60775,00 грн., що підтверджується квитанціями про оплату і сторонами не заперечується (а.с.10)

ФОП ОСОБА_1 за Договором від 26.12.2007 року не забезпечив введення приміщення ринку в експлуатацію в запланований загальний строк будівництва - до 01.09.2008 року.

27.02.2015 року ФОП ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_3 подано повідомлення про розірвання договору в односторонньому порядку. В повідомлені відповідач зазначив, що у зв'язку із складними економічно-фінансовими умовами, які мали місце у 2008 р., та які мають місце на даний час, ним порушені зобов'язання, щодо завершення будівництва та передачі позивачу у власність вище вказаного торгівельного місця (а.с. 11).

Вказано що між сторонами не досягнуто згоди щодо умов подальшої співпраці. Відповідач зазначає, що в укладеному між сторонами договорі передбачено одностороння відмова забудовника від виконання взятих на себе зобов'язань та передбачено відповідні правові наслідки - у пункті 3.3 договору зазначено, що забудовник у разі розірвання Договору за власною ініціативою сплачує інвестору неустойку в розмірі 5 (п'яти) % від суми дольового інвестування, яка вказана в пункті 1.5 Договору та повергає йому внесену суму інвестицій.

Зазначено, що 27.02.2015 року прийнято рішення про односторонню відмову від виконання взятих на себе зобов'язань у повному обсязі, які передбачені договором про дольове інвестування від 26.12.2007 р., за яким позивач сплатив передбачені у Договорі грошові кошти, а він взяв на себе зобов'язання збудувати та передати позивачу у власність торгівельне місце НОМЕР_1 площею 14,3 кв.м. у критому ринку по вул. О. Гончара в місті Чорткові Тернопільської області розірваний з 27 .02.2015 року.

Позивачем ОСОБА_3 на повідомлення відповідача надано відповідь, у якій вказано, що він не вважає договір розірваним, оскільки Договором не передбачено процедури його розірвання в односторонньому порядку. Договір може бути розірваний тільки на загальних засадах, згідно ст. 651 ЦК України - зміна або розірвання договору допускається лише зі згодою сторін. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Позивачем вказано що п. 3.3 Договору, на який посилається ФОП ОСОБА_1, визначає наслідки після одностороннього розірвання, а не право, умови і порядок одностороннього розірвання даного договору, а пункт 3.1 Договору передбачає фінансову відповідальність сторін за неналежне виконання умов Договору. Ним як інвестором виконано в повному обсязі взяті на себе зобов'язання і він не бачить законних підстав на розірвання договору в односторонньому порядку забудовником (а.с. 12).

30.06.2015 року ФОП ОСОБА_1 було подано до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції Тернопільської області Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації: «Будівництво критого ринку по вул. О. Гончара в м. Чорткові (перша черга)»; код об'єкта 1230.2; категорія складності - III. 1 липня 2015 року вказану Декларацію Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції Тернопільської області було зареєстровано за№ТП 0, що об'єкт будівництва - критий ринок по вул. О. Гончара в м. Чорткові - готовий до експлуатації ще із 1 липня 2015 року.

Виконавчий комітет Чортківської міської ради прийняв рішення №271 від 16.10.2015 року «Про оформлення права власності на завершений будівництвом об'єкт критого ринку по вулиці Олеся Гончара, 33-Б м. Чортків на товариство з обмеженою відповідальністю «Ковчег-БМ» та фізичних осіб-інвесторів на умовах дольового інвестування згідно Статуту ТОВ «Ковчег-БМ», про що свідчить виписка з рішення.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 16.09.2015 року, яке залишено в силі ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.05.2016 року (провадження 6-31061св15), визнано недійсним рішення загальних зборів засновників ТзОВ "Ковчег - БМ" від 27.02.2009 року в частині внесення ФОП ОСОБА_1 до статутного фонду ТзОВ "Ковчег - БМ" 14.3 кв.м. об'єкта незавершеного будівництва критого ринку по вул. О. Гончара в м.Чорткові Тернопільської області проінвестованого ОСОБА_3.

Згідно ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доходи) або досягається соціальний ефект.

Згідно ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» передбачено, що інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торгівельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України, самостійно визначає цілі, напрями, види й обсяги інвестицій, залучає для їх реалізації на договірній основі будь-яких учасників інвестиційної діяльності, у тому числі шляхом організації конкурсів і торгів.

Згідно вимог ст. 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність» основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності є договір (угода).

Колегія суддів критично оцінює доводи апеляційної скарги, що позивачем змінено одночасно і предмет і підстави позову, оскільки вказане спростовується як змістом позову так і заявою про зміну позовних вимог.

Критично оцінюються доводи апеляційної скарги щодо правомірного розірвання договору ФОП ОСОБА_1 в односторонньому порядку з наступних підстав:

У відповідності до ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними.

Із змісту інвестиційного Договору вбачається, що у ньому відсутній розділ та пункт, який передбачає підстави та умови "одностороннього розірвання договору", а є лише пункт 3.3 - "відповідальність сторін за порушення договору", який передбачає штраф та неустойку у разі його неналежного виконання або розірвання.

Сама ж по суті відповідальність сторін за порушення умов договору в випадку його розірвання не є тотожним поняттям умові договору, що передбачає можливість одностороннього його розірвання, а є лише санкцію, щодо можливості сплати неустойки.

Рішення суду не може грунтуватися на припущенні (ч.4 ст. 60 ЦПК України) того, що наявність у Договорі пункту 3.3.- "відповідальність сторін за порушення договору" є підставою вважати, що договором передбачена можливість його розірвання в односторонньому порядку.

Згідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 не бажає розривати договір, умови договору не містять пунктів, які передбачають підстави розірвання договору в односторонньому порядку.

Колегія суддів критично оцінює доводи апеляційної скарги, що суд безпідставно визнав за позивачем право власності на новостворене майно, оскільки не досліджено судом наявність у позивача порушеного права та можливості його захисту обраним способом з наступних підстав:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.02.2016 року рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 19.06.2015 року і рішення апеляційного суду Тернопільської області від 11.08.2015 року скасовано, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

В ухвалі зазначено, що за умовами укладеного між сторонами договору, зобов'язання надати у власність об'єкт інвестування виникає лише після завершення будівництва та здачі об'єкта в експлуатацію.

Під час нового розгляду справи судом першої інстанції позивачем на підтвердження свого права подана декларація про готовність об'єкта до експлуатації, згідно якої 30.06.2015 року ФОП ОСОБА_1 було подано до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції Тернопільської області Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації: «Будівництво критого ринку по вул. О. Гончара в м. Чорткові (перша черга)»; код об'єкта 1230.2; категорія складності - III.

01.07.2015 року вказану Декларацію Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції Тернопільської області було зареєстровано за №ТП 0, що об'єкт будівництва - критий ринок по вул. О. Гончара в м. Чорткові - готовий до експлуатації з 01.07.2015 року.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Враховуючи те, що критий ринок зданий в експлуатацію ще 01.07.2015 року, згідно п. 1.4 Договору протягом 15 днів після прийняття в експлуатацію будівлі ринку Забудовник зобов'язаний надати Інвестору у власність торгівельне місце, що ним зроблено не було і на момент розгляду справи апеляційним судом, а тому права позивача є порушеними і підлягають захисту судом.

Критично оцінюються і доводи скарги про незастосування судом строку позовної давності, оскільки:

П. 4.2. Договору вказує, що строк закінчується з моменту виконання сторонами зобов'язань по договору.

Зобов'язання по договору не виконані і на момент розгляду справи апеляційним судом.

Критий ринок зданий в експлуатацію - 01.07.2015 року (а.с. 224-228).

Повідомлення про розірвання договору датоване 27.02.2015 року (а.с. 11).

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 16.09.2015 року, визнано недійсним рішення загальних зборів засновників ТзОВ "Ковчег - БМ" від 27.02.2009 року в частині внесення ФОП ОСОБА_1 до статутного фонду ТзОВ "Ковчег -БМ" - 14.3 кв.м. об'єкта незавершеного будівництва критого ринку по вул. О. Гончара в м.Чорткові Тернопільської області проінвестованого ОСОБА_3.

Враховуючи вказане строки позовної давності не пропущено.

Доводи скарги про безпідставне не залучення до участі у справі ТзОВ "Ковчег -БМ", оцінюються критично, оскільки як вже зазначалося Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 16.09.2015 року, визнано недійсним рішення загальних зборів засновників ТзОВ "Ковчег - БМ" від 27.02.2009 року в частині внесення ФОП ОСОБА_1 до статутного фонду ТзОВ "Ковчег - БМ" 14.3 кв.м. об'єкта незавершеного будівництва критого ринку по вул. О. Гончара в м.Чорткові Тернопільської області проінвестованого ОСОБА_3.

Колегія суддів зазначає, що не підлягають до задоволення вимоги представника ОСОБА_3 про зміну резолютивної частини рішення, а саме зазначення у рішенні замість торгівельного місця НОМЕР_1 площею 14,3 кв.м - торгове приміщення №22, площею 14.3 кв.м, з наступних підстав:

ОСОБА_3 Не подавав відповідного позову, не подавав апеляційну скаргу на дане рішення в порядку передбаченому ЦПК України, не сплачував судового збору;

ОСОБА_3 заявляв вимоги саме щодо торгівельного місця НОМЕР_1;

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, а відтак не вправі розглядати питання про зміну резолютивної частини рішення без подання апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України саме апелянт повинен довести належними доказами обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, що ним зроблено не було.

У відповідності до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вказане, матеріали справи, подані докази, колегія суддів приходить до переконання, що рішення постановлено у відповідності до чинних норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування немає. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Чортківського районного суду від 23 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді