Справа №652/27/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року Високопільський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді - Дригваль В.М.,

за участю секретаря - Гапич В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Високопілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» м.Київ, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору, -

В С Т А Н О В И В:

До Високопільського районного суду Херсонської області звернулася ОСОБА_1 із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» м.Київ, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору, зазначивши у позові, що 25.10.2011 року між її чоловіком ОСОБА_2 та ТОВ «Авто Просто» відповідачі у справі, було укладено угоду №374212. За умовами даної угоди відповідач ОСОБА_3 набув членства в системі АвтоТак, створеної відповідачем ТОВ «Авто Просто», з метою придбання автомобілів для учасників системи та зобовязався сплачувати внески, а відповідач ТОВ «Авто Просто» зобовязався забезпечити отримання автомобіля учасником на умовах цієї угоди. До угоди також було підписано ОСОБА_4 №1, яким було визначено марку автомобіля та визначена його вартість в розмірі 64200,00 грн. та ОСОБА_4 №2 яким визначено правила функціонування системи. Так її чоловік, відповідач по справі, сплачував внески у 2011 році, повний 2012 рік та 2013 році, хоча відповідач ТОВ «Авто Просто», обіцяв придбання ОСОБА_5 вже через два місяці після вступу до системи. Натомість автомобіль було придбано лише 16 квітня 2013 року - Договір №114012-Y01436 від 16.04.2013 року. Згідно з п.2.4. цього Договору вартість придбаного автомобіля становить 64300,00 грн. Так, на момент придбання автомобіля позивачем та відповідачем ОСОБА_2, було сплачено відповідачу ТОВ «Авто Просто» повних внесків в розмірі 48762,87 грн. Також зазначила, що всі бухгалтерські витрати в її родині веде вона і за її попередніми підрахунками умови Угоди її родиною були виконані ще у вересні 2015 року, натомість відповідач ОСОБА_2 продовжував сплачувати кошти відповідачу ТОВ «Авто Просто» і в жовтні, і в листопаді 2015 року і коли вона поцікавилася в чому справа, відповідач ОСОБА_2 повідомив її про те, що 28.03.2013 року, він підписав з відповідачем ТОВ «Авто Просто» ОСОБА_4 №3 до Угоди, відповідно до якої зобовязався сплатити відповідачу ТОВ «Авто Просто», без її на те згоди, крім вже сплаченої, на дату підписання цієї угоди суми в розмірі 48762,87 грн. суму в розмірі 57525,09 грн. Вважає, що підписаний відповідачем ОСОБА_2 ОСОБА_4 №3 до Угоди за своєю сумою виходить за межі дрібного побутового і підписано без її на те згоди, тобто з порушенням вимог ст.65 СК України та ст.369 ЦК України, що відповідно до положень ст.ст.215, 203 ЦК України є підставою для визнання його недійсним. Просить суд, визнати ОСОБА_4 №3 від 28.03.2013 року до Угоди №374212 від 25.10.2011 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Авто Просто» недійсним та застосувати відносно цієї частини угоди наслідки, передбачені ст.216 ЦК України. Судові витрати стягнути з відповідачів.

Позивач ОСОБА_1 та її представник, за довіреністю, ОСОБА_6 (а.с.64) в судовому засіданні, позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та в додаткових обґрунтуваннях позовних вимог (а.с.67-68), просять суд задовольнити їх в судовому порядку. Крім того, додатково в судовому засіданні представник позивача, за підтримки позивача, не заперечуючи дійсність укладеної Угоди від 25.10.2011 року та додатків до неї №1 та №2, наполягає на тому, що Угода, яка укладена між відповідачами ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_2 є Угодою про надання споживчого кредиту та посилаючись на ст.65 СК України, ст.ст.244, 245, 369, 526, 531 ЦК України, ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», вважають, що додаток №3 до основної Угоди укладено з порушенням чинного законодавства, а тому до ОСОБА_4 №3, який необхідно визнати недійсним, слід застосувати наслідки недійсності такої Угоди, передбачені ст.216 ЦК України.

Представник відповідача ТОВ «Авто Просто», за довіреністю, ОСОБА_7, в судове засідання не зявився, надавши до суду письмові заперечення (а.с. 45-48, 79-81) в яких зазначив, що ОСОБА_4 №3 до Угоди не встановлює новий порядок погашення заборгованості, а в ньому лише відображено стан розрахунків учасника за Угодою, на момент одержання права на отримання автомобіля. Тобто, фактично ОСОБА_4 №3 до Угоди є актом взаємозвірки сторін Угоди. ОСОБА_4 №3 до Угоди не визначає порядок сплати внесків. В ОСОБА_4 №3, в абзаці 2 п.3 зазначено: «Сума заборгованості за Угодою має бути погашена в повному обсязі згідно з графіком внесків учасника. Відповідно до положень статей 2, 3 ОСОБА_4 №2 до Угоди, сума заборгованості може бути змінена в разі зміни поточної ціни автомобіля». Отже, ОСОБА_4 №3 до Угоди не встановлює порядок сплати внесків та новий порядок погашення заборгованості, оскільки, зобовязання учасника повністю погасити заборгованість згідно з графіком внесків після отримання автомобіля, відображено в ст.5 Угоди та ОСОБА_4 №2 до Угоди. Також у запереченні зазначено, що статтею 65 СК України встановлено, що при укладанні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Тобто, зазначеною нормою встановлено, що будь-яка угода укладена одним з подружжя є такою, що вчинена за згодою другого з подружжя. При цьому, зазначив, що жодним нормативно-правовим актом не передбачений обовязок суду визнати договір недійсним, як такий, що вчинений одним з подружжя без згоди іншого з подружжя. Крім того, відповідачем вказано те, що відповідно до ст.1 Угоди відповідач не є фінансовою установою з надання споживчих кредитів та не виступає продавцем автомобіля, а лише надає послуги спрямовані на їх отримання учасниками системи «АвтоТак». Таким чином Угода з додатками до неї не виходить за межі побутової, що ґрунтується на умовах Угоди. Просить суд, позовну заяву залишити без задоволення, справу розглянути у відсутності представника.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить суд їх задовольнити в судовому порядку.

Заслухавши позивача, її представника, відповідача ОСОБА_2, дослідивши письмові заперечення відповідача ТОВ «Авто Просто», вивчивши та дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, судом встановлено наступне:

- ОСОБА_7 копії Угоди №374212 від 25.10.2011 року (а.с.85) вбачається, що між ОСОБА_2 та ТОВ «Авто Просто» укладено Угоду, предметом якої є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля. Угода укладається шляхом підписання сторонами Угоди, ОСОБА_4 №1 та ОСОБА_4 №2, які є невідємними частинами Угоди.

- ОСОБА_7 копії ОСОБА_4 №1 до Угоди №374212 від 25.10.2011 року (а.с.4, 5) вбачається, що відповідачі: ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_2 визначили марку автомобіля, який мав бути придбаний за Угодою в системі та визначена його вартість в розмірі 64200,00 грн., а саме автомобіль марки ВАЗ 210994.

- ОСОБА_7 копії ОСОБА_4 №2 до Угоди №374212 від 25.10.2011 року (а.с.6-8) вбачається, що відповідач ОСОБА_2, шляхом підписання даного ОСОБА_4 №2 своїм підписом засвідчив, про факт ознайомлення з умовами Угоди, підтвердив свої права та обовязки за Угодою, підтвердив здатність набувати прав та обовязків за Угодою, умови Угоди зрозумілі та він вважає їх справедливими по відношенню до себе.

- ОСОБА_7 копії ОСОБА_4 №3 від 28.03.2013 року до Угоди №374212 від 25.10.2011 року (а.с.9) (а.с.10) вбачається, що загальна сума грошових зобовязань відповідача - ОСОБА_2 станом на день підписання цього ОСОБА_4 становить 106287,96 грн. На день підписання цього ОСОБА_4 відповідач-Кошуба М.Ю. сплатив 48762,87 грн. Сума заборгованості відповідача-Кошуба М.Ю. складає 57525,09. Термін дії Угоди до 31.10.2021 року.

- ОСОБА_7 копії Договору №114012-Y01436 від 16.04.2013 року (а.с.10-12) вбачається, що відповідач-Кошуба М.Ю., 16.04.2013 року отримав автомобіль вартістю 64300,00 грн. відповідно до ОСОБА_4 №1 до Угоди, але в даному договорі не вказано точну марку авто та його технічних характеристик, а також відсутні будь-які відомості про передачу та одержання автомобіля.

- ОСОБА_7 копій квитанцій (а.с.13-33) вбачається, що відповідач ОСОБА_2, в період з 2011 року по 06.11.2015 року сплатив на користь відповідача- ТОВ «Авто Просто», внесків на суму 48762,87 грн.

- ОСОБА_7 копії паспорту (а.с.34-35) вбачається, що ОСОБА_1 народилася 17.08.1948 року в селі Старосілля Великоолександрівського району Херсонської області, зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_1 є пенсіонером за віком (а.с.69) та отримує пенсію в розмірі 1476,93 грн. (а.с.72).

- ОСОБА_7 копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.37) вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_8 уклали шлюб 22.10.1979 року про, що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів зроблено запис №63. Дружині після укладення шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_2.

- ОСОБА_7 копії паспорту (а.с.65) вбачається, що ОСОБА_2 народився 01.02.1953 року в селищі Нижні Сірогози Херсонської області, зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, та має ІПН- (а.с.66), а також є пенсіонером за вислугою років за службу у правоохоронних органах (а.с.70) та його пенсія становить 3127, 69 грн. (а.с.73).

- ОСОБА_7 копії Акту №hk25141197 (а.с.86) вбачається, що ОСОБА_2, 25.04.2013 року від ПАТ «Херсон-Авто» отримав автомобіль марки ЗАЗ SENS, чорного кольору, згідно договору №114012-Y01436 від 16.04.2013 року (а.с.10-12), що підтверджується підписом відповідача ОСОБА_2 в акті.

- ОСОБА_7 копії договору застави (а.с.82) вбачається, що між ОСОБА_2 та ТОВ «Авто Просто» 26.04.2013 року укладено договір застави транспортного засобу, а саме автомобіля марки ЗАЗ модель СЕНС, 2013 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 (п.1.2. Договору застави). Так, п.1.3. цього Договору вказано, що загальна вартість предмета застави складає 64300,00 грн. та п.1.6. встановлено, що забезпечене заставою зобовязання заставодавця вважається виконаним за умови своєчасної сплати всіх щомісячних повних внесків (періодичних платежів) в загальному розмірі 106287,96 грн. Також п.6.2. Договору застави зазначено, що заява дружини заставодавця ОСОБА_1, про згоду на укладення договору застави, посвідчена приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_9 26.04.2013 року за реєстровим номером 1018 та додана до документів нотаріуса.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб які беруть участь у справі виник спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, розумності та справедливості.

Зміст договору згідно ст.628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання стронами.

Відповідно до ч.2 ст.65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

В судовому засіданні встановлено, що 25.10.2011 року між ОСОБА_2 (відповідач по справі) та ТОВ «Авто Просто» (відповідач по справі), укладено угоду №374212, предметом якої є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля. Угода укладається шляхом підписання сторонами Угоди, ОСОБА_4 №1 та ОСОБА_4 №2, які є невідємними частинами Угоди.

Згідно з додатком №1 до зазначеної угоди відповідач ОСОБА_2 отримав право на придбання автомобіля марки «ВАЗ 210994», вартістю 64200,00 грн. (а.с.4). Вказаний автомобіль, але іншої марки ЗАЗ «СЕНС» згідно договору застави та акту прийому-передачі автомобіля від 25.04.2013 року (а.с.82, 86) було отримано відповідачем-Кошуба М.Ю., що не заперечується сторонами в судовому засіданні.

За змістом додатку №3, до вказаної Угоди, встановлено, що загальна сума грошових зобов'язань учасника станом на день підписання цього додатку за угодою від 25.10.2011 року становить 106287,96 грн., на день підписання додатку учасником сплачено 48762,87грн., сума заборгованості складає 57525,09 грн.

Також 26.04.2013 року між відповідачами ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_2, укладено договір застави автомобіля марки ЗАЗ модель СЕНС, 2013 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 (п.1.2. Договору застави). Так, п.1.3. цього Договору вказано, що загальна вартість предмета застави складає 64300,00 грн. та п.1.6. встановлено, що забезпечене заставою зобовязання заставодавця вважається виконаним за умови своєчасної сплати всіх щомісячних повних внесків (періодичних платежів) в загальному розмірі 106287,96 грн.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні, в свою чергу наголошує на тому, що відповідач ОСОБА_2 уклав з відповідачем- ТОВ «Авто Просто» ОСОБА_4 №3 до Угоди від 25.10.2011 року без згоди на те позивача, що суперечить загальним вимогам ст.65 СК України. З чим суд погодитися не може, з наступних підстав.

Судом зясовано, що предметом Угоди від 25.10.2011 року є надання системи послуг, спрямованих на придбання автомобіля, а не надання споживчого кредиту, як на те наполягає позивач та представник позивача. В даному випадку відповідач не виступає продавцем автомобілів, а лише надає послуги з їх придбання, тобто виступає в якості посередника між продавцем автомобілів (в даному випадку ПАТ «Херсон-Авто») та кінцевим споживачем ОСОБА_2 (відповідач по справі). Статтею 42 Конституції України гарантується право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. Діяльність ТзОВ «Авто Просто» є легальною та такою, що не суперечить вимогам чинного законодавства України. Спірна укладена між сторонами угода не суперечить нормам Цивільного Кодексу України. А тому твердження позивача та представника позивача, щодо укладення додатку №3 до Угоди без відома позивача, спростовується належними та допустимими доказами у розумінні ст.60 ЦПК України, в тому числі і договором застави від 26.04.2013 року (а.с.82), де п.1.1. зазначено, що для забезпечення вимог заставодержателя до заставодавця щодо виконання останнім своїх зобовязань, передбачених Угодою №374212 від 25.10.2011 року, ОСОБА_4 №1 від 25.10.2011 року, ОСОБА_4 №2 від 25.10.2011 року, ОСОБА_4 №3 від 28.03.2013 року, заставодавець передає заставодержателю в заставу автомобіль, визначений в п.1.2. цього Договору. Таким чином, предметом застави є автомобіль марки ЗАЗ модель СЕНС, 2013 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 (п.1.2. Договору застави). Як зазначено у п.1.3. цього Договору, загальна вартість предмета застави складає 64300,00 грн. та п.1.6. встановлено, що забезпечене заставою зобовязання заставодавця вважається виконаним за умови своєчасної сплати всіх щомісячних повних внесків (періодичних платежів) в загальному розмірі 106287,96 грн. Крім того, у п.6.2. Договору застави зазначено, що заява дружини заставодавця, ОСОБА_1 (позивач у справі), про згоду на укладення договору застави, посвідчена приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_9 26.04.2013 року за реєстровим номером 1018 та додана до документів нотаріуса (а.с.82 на звороті). Також, статтею 8 ОСОБА_4 №2 до Угоди №374212 від 25.10.2011 року передбачено, що «учасник, якому надано право на отримання автомобіля, має право одержати автомобіль у зазначений термін, якщо він на момент такого одержання належно виконує свої зобовязання та попередньо виконав наступні зобовязання (п.8.2. ОСОБА_4 №2): …Підписав ОСОБА_4 №3, в якому відображено стан розрахунків учасника за Угодою, на момент одержання права на отримання автомобіля (п.8.2.1.6. ОСОБА_4 №2).

А тому, суд не погоджується з твердженнями позивача та представника позивача про те, що укладений ОСОБА_4 №3 до Угоди від 25.10.2011 року є недійсним, оскільки він укладений з порушенням вимог ст.ст.244, 245, 526, 531 ЦК України та ст.65 СК України, оскільки виходить за межі дрібної побутової, та укладений без письмової згоди дружини, а також в порушення вимог ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки умова про підписання ОСОБА_4 №3 було передбачено п.8.2.1.6 ОСОБА_4 №2 Угоди, яка не заперечується позивачем та її представником, в сукупності з основною Угодою. Таким чином, про укладення ОСОБА_4 №3 було передбачено сторонами за ОСОБА_4 №2, у звязку з чим твердження про необізнаність позивача про укладення ОСОБА_4 №3 є необґрунтованим та спростовується визнаною сторонами, в тому числі і позивачем ОСОБА_4 №2 до основної Угоди.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Зважаючи на викладене, суд вбачає, що позивач в судовому засіданні не довела належним чином, в розумінні ст.60 ЦПК України, тієї обставини, що вона з моменту підписання оскаржуваного ОСОБА_4 №3 до Угоди відповідачем ОСОБА_2 (її чоловіком) на протязі двох років, не знала (не помічала), куди саме сплачує кошти її чоловік ОСОБА_2, а тому суд вважає, що позивач була обізнана про існування ОСОБА_4 №3 до Угоди, а також і з сумою заборгованості, яка також зазначена і в п.1.6. Договору застави, а тому позовні вимоги є не доведеними та необґрунтованими.

Щодо відсутності підстав для визнання договорів недійсними, укладеними між сторонами, підтверджується і правовими позиціями Верховного Суду України у справі №6-40цс 13 від 11.09.2013 р., в ході розгляду якої судова колегія дійшла висновку, що відповідно до додатка № 2 Угоди система «АвтоТак» - це торговельна марка зареєстрована згідно із законодавством України та використовується для позначення послуг «ОСОБА_5 з адміністрування системи придбання автомобілів у групах. Кожна укладена угода включається в групу, кожній сформованій групі надається порядковий номер, кожному учаснику системи - порядковий номер його в групі. Після формування групи учасників залучення інших учасників не відбувається. Право на отримання автомобіля здійснюється в порядку, передбаченому Угодою (ст. ст. 5, 6 додатка № 2 до Угоди), і відповідно до платежів, здійснених самим учасником, а не відповідно до платежів, здійснених іншими учасниками групи.

За таких обставин, на підставі викладеного, суд, проаналізувавши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що укладена між сторонами угода відповідає вимогам чинного законодавства України, і не оспорювалася в установленому законом порядку, що також не заперечується в судовому засіданні сторонами.

Крім того, відповідно до ст.1 Угоди, остання укладається шляхом підписання сторонами самої угоди, та додатків 1 та 2, які є невід'ємними частинами угоди. А також, п.п.8.2., 8.2.1.6 статті 8 ОСОБА_4 №2 до Угоди, встановлено певне зобовязання, щодо отримання автомобіля, в тому числі необхідності саме підписання ОСОБА_4 №3, в якому відображено стан розрахунків учасника за Угодою на момент одержання права отримання автомобіля. Отже, суд не може погодитися, що позивачем обраний правильний та ефективний спосіб захисту порушеного права, оскільки відомості викладені в додатку №3 до основної Угоди, не змінюють та не впливають на умови укладеної між сторонами Угоди від 25.10.2011 року, яку не визнано недійсною в цілому, або окремі її положення, у встановленому законом порядку, а лише відображають наслідок укладання основної Угоди. А тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі за необґрунтованістю позовних вимог.

На підставі викладеного, ст.42 Конституції України, ст.ст.16, 626, 627, 628, 629 ЦК України, ст.65 СК України, керуючись ст.ст.8, 10, 11, 57, 58, 60, 61, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» м.Київ, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору відмовити у повному обсязі за необгрунтованістю.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Херсонської області протягом десяти днів, починаючи з дня проголошення рішення, через Високопільський районний суд Херсонської області.

Суддя В.М. Дригваль