Ухвала

іменем україни

07 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Леванчука А.О., Маляренка А.В., Савченко В.О., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Запорізькому районі Запорізької області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення надмірно виплаченої пенсії, за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Запорізькому районі Запорізької області на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 12 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 11 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року управління Пенсійного фонду України в Запорізькому районі Запорізької області (далі - УПФУ в Запорізькому районі Запорізької області) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення надмірно виплаченої пенсії, посилаючись на те, що з червня 1998 року відповідачам було призначено пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», проте згодом після проведення перевірки стало відомо, що відповідачі також отримують пенсію по втраті годувальника призначену Головним УПФУ на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», що призвело до подвійної виплати пенсії за період з ІНФОРМАЦІЯ_1 до 28 лютого 2011 року, у зв'язку з чим просило стягнути з відповідачів переплачену пенсію в розмірі 39 365 грн 76 коп.

РішеннямЗапорізького районного суду Запорізької області від 12 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 11 листопада 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі УПФУ в Запорізькому районі Запорізької області просить ухвалені в справі судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що позивачем не доведено недобросовісності дій відповідачів та не зазначено, які саме недостовірні відомості були надані останніми для нарахування їм пенсії.

Апеляційний суд погодився з такими висновками районного суду, зазначивши про відповідність рішення суду вимогам матеріального та процесуального права.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції повністю погодитися не можна.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Зазначеним вимогам ухвала апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, який був чоловіком ОСОБА_1 та батьком - ОСОБА_5 і ОСОБА_3

У лютому 1999 року ОСОБА_1 звернулася до УПФУ в Запорізькому районі Запорізької області з заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, відповідно до протоколу № 224, відповідачу, яка має двох неповнолітніх дітей призначено пенсію з ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 01 вересня 2007 року ОСОБА_1 отримувала пенсію на одного утриманця - ОСОБА_3

З 01 вересня 2010 року ОСОБА_3, як повнолітня особа отримувала пенсію особисто.

Рішенням УПФУ в Запорізькому районі Запорізької області № 2 від 24 лютого 2011 року ОСОБА_3 припинено виплату пенсії з березня 2011 року в зв'язку з тим, що Головним УПФУ в Запорізькій області виявлена подвійна виплата пенсії, відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

На підставі вказаного рішення УПФУ в Запорізькому районі Запорізької області з пенсії ОСОБА_3 проводилися утримання переплаченої пенсії в загальному розмірі 45 915 грн 85 коп., залишок невідшкодованої переплати складає 39 365 грн 76 коп.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Положеннями ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Згідно із ч. ч. 1, 2, 4 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

З аналізу наведеного вбачається, що повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Відповідно до норми ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті:) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмується, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК Українимайно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів (правова позиція, висловлена у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14).

Апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 212-214, 303 ЦПК України, на зазначене вище уваги не звернув, доводів позивача щодо повідомлення відповідачів про те, що при наявності одночасно права на різні пенсії, вони мають право одержувати одну з них по своєму вибору, що свідчить про їх обізнаність та подальшу недобросовісність при отриманні двох пенсій, належним чином не перевірив, не визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, що підлягає застосуванню, не врахував, що механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації, не встановив, чи є інформація надана відповідачем ОСОБА_1 для призначення пенсійних виплат дійсно недостовірною, чим це підтверджується, чи є між діями відповідачів та шкодою безпосередній причинний зв'язок та вина зазначених осіб у заподіянні вказаної шкоди.

За таких обставин апеляційний суд дійшов передчасного висновку про законність рішення суду першої інстанції.

Допущене судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, згідно вимог ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухваленого судового рішення і направлення справи на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргууправління Пенсійного фонду України в Запорізькому районі Запорізької області задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 11 листопада 2015 року скасувати.

Справу передати на новий апеляційний розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: А.О. Леванчук

А.В.Маляренко

В.О.Савченко

О.В.Ступак