Справа № 462/2589/14 Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 22-ц/783/4647/16 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого- судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Савуляк Р.В.

при секретарі Куцик І.Б.

з участю представника відповідача та третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 16 квітня 2014 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, третя особа: ОСОБА_4 про визнання права власності та стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 16 квітня 2014 року заяву ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_7 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на майно ОСОБА_8, ідентифікаційний код НОМЕР_1, а саме:

земельну ділянку площею 0,3494 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий № НОМЕР_2;

будівлі лазні-пральні площею 543,7 кв.м., що позначені на плані літерами А-1, А"-1 та котельні площею 134,4 кв.м. під літерою Б-1 за адресою: АДРЕСА_2

квартиру АДРЕСА_1;

інше належне відповідачеві ОСОБА_8 майно та грошові кошти в межах суми заявленого позову у розмірі 6832207,66 грн.

Вищезгадану ухвалу оскаржила третя особа - ОСОБА_4. Вважає її незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно встановлених обставинах справи. Звертає увагу, що на частину майна на яке накладено арешт, а саме: земельну ділянку площею 0,3494 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий № НОМЕР_2 та будівлі лазні-пральні площею 543,7 кв.м., що позначені на плані літерами А-1, А"-1 та котельні площею 134,4 кв.м. під літерою Б-1 за адресою: АДРЕСА_2 не належить відповідачу, оскільки таке ним набуте на підставі договору дарування укладеного 02.04.2014 року із ОСОБА_8 В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 16 квітня 2014 року про забезпечення позову скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про забезпечення позову від 15.04.2014 року відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача та третьої особи ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 квітня 2014 року суддею Залізничного районного суду міста Львова відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, третя особа: ОСОБА_4 про визнання права власності та стягнення заборгованості і лише після постановлення такої ухвали, 16 квітня 2014 року суддя Залізничного районного суду міста Львова постановив ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_7 про забезпечення позову.

Статтею 153 ЦПК України визначено порядок розгляду заяв про забезпечення позову та виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно абз. 2 пункту 7 Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року вказано, що питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Згідно ст.151 ЦПК України, суд може за заявою позивача вжити заходів забезпечення позову, але вони повинні випливати із суті заявлених позовних вимог. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В п.4 своєї Постанові "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" N 9, від 22.12.2006, Верховний Суд України роз'яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана ухвала від 16 квітня 2014 року про забезпечення позову постановлена після відкриття провадження у справі суддею одноособово, а не в судовому засіданні судом, як це передбачено чинним законодавством.

Одночасно, колегія суддів звертає увагу, що з 02.04.2014 року земельну ділянку площею 0,3494 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий НОМЕР_3 та будівлі лазні-пральні площею 543,7 кв.м., що позначені на плані літерами А-1, А"-1 та котельні площею 134,4 кв.м. під літерою Б-1 за адресою: АДРЕСА_2 перебувають у власності ОСОБА_4.

За таких обставин колегія суддів вважає, що без виконання п. 4 Постанови "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" N 9, від 22.12.2006 року, Верховного Суду України та вказаних вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України неможливо вирішити питання забезпечення позову у даній справі.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала постановлена в порушення встановленого порядку для вирішення питання щодо забезпечення позову, відповідно до положень п.3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, ухвала підлягає скасуванню із передачею питання щодо забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 307, п.3 ч.1 ст.312, ст.313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 16 квітня 2014 року - скасувати, питання про забезпечення позову передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Р.В. Савуляк