Справа № 755/4973/16-ц
"21" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Марцинкевич В.А.
при секретарі Іова О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації, -
Позивач звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 що підтверджується договором дарування квартири від 10.10.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Карташевою Н.В.
Свої позовні вимоги мотивує наступним, позивачка народилась та мешкає у АДРЕСА_1, яку її мати придбала ще до її народження та з часом приватизувала. Згідно договору дарування мати подарувала позивачці дану квартиру. У квартирі крім позивачки прописані ще її син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її племінниця ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, яка тут і народилась, зареєстрована , але не проживає. У жовтні 2013 року відповідачка припинила з'являтися за зареєстрованою адресою та не з'являється по теперішній час, вона добровільно переїхала по невідомій позивачу адресі. Позивач не зверталась до відповідача з проханням, щоб та добровільно виписалась, оскільки останнє відоме місце проживання відповідача - АДРЕСА_1. Ніякого зв'язку з нею не має, та місце її мешканка позивачці не відоме. Відповідачка не несе обов'язків по сплаті комунальних послуг за квартиру, усі витрати по утриманню квартири несе позивач.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився. Надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 повідомлена судом про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явилася і не повідомили суд про причини неявки.
У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації, підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 що підтверджується договором дарування квартири від 10.10.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Карташевою Н.В.
Позивачка народилась та мешкає у АДРЕСА_1, яку її мати придбала ще до її народження та з часом приватизувала. Згідно договору дарування мати подарувала позивачці дану квартиру. У квартирі крім позивачки, відповідно до довідки форми №3-А прописані: ОСОБА_5 ОСОБА_2, ОСОБА_4 Відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 у жовтні 2013 року припинила з'являтися за зареєстрованою адресою та не з'являється по теперішній час, що підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації, від 08.04.2016 року, якиї складений в присутності сусідів Рославцева Н.А., Малишка М.В., Стельмах О,О. та посвідчений головою ЖБК «Механізатор -2» Трифоненко В.В. Позивач не зверталась до відповідача з проханням, щоб та добровільно виписалась, оскільки останнє відоме місце проживання відповідача - АДРЕСА_1. Ніякого зв'язку з нею не має, та місце її мешканка позивачці не відоме. Відповідачка не несе обов'язків по сплаті комунальних послуг за квартиру, усі витрати по утриманню квартири несе позивач.
Необхідність визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 позивач обґрунтовує необхідністю вільно користуватися своєю власністю та зменшити додаткові витрати на утримання житла.
Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.
Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на майно яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 386 ЦК України позивач, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні його права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 Цивільного процесуального кодексу України.
Разом з тим, відповідно до частини першої ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісного відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачаОСОБА_1 підлягають до задоволення, наявні підстави для визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловою площею, а саме квартирою АДРЕСА_1
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 316, 317 Цивільного кодексу України, ст.ст. 71, Житлового кодексу УРСР, ст.ст. 10, 57, 58, 60, 209, 212-215, 226, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позовні вимогиОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1
Виконання рішення суду в частині зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 покласти на Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.