У х в а л а

іменем україни

04 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Демяносова М.В., Парінової І.К.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди джерелом підвищеної небезпеки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 29 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним позовом на обґрунтування якого зазначив, що 20 серпня 2014 року у Ленінському районі м. Кіровограда на перехресті вулиці В. Перспективної та пр. Комуністичний ОСОБА_5, порушивши Правила дорожнього руху, здійснив наїзд на належний позивачеві транспортний засіб БАЗ 2215, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, чим спричинив матеріальну шкоду. Позивач відшкодував матеріальну шкоду лише частково, оскільки розмір суми відшкодування заподіяної йому шкоди визначено без урахування усіх наявних пошкоджень транспортного засобу. Просив стягнути з відповідача 22 884 грн 53 коп., з яких 21 434 грн 53 коп. страхове відшкодування вартості матеріального збитку, 1 000 грн витрат за виконання експертної оцінки майна, 450 грн витрат на транспортні послуги за евакуацію пошкодженого ТЗ.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 січня 2016 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь позивача 22 843 грн 53 коп., з яких 21 434 грн 53 коп. страхове відшкодування вартості матеріального збитку, 1 000 грн витрат за виконання експертної оцінки майна, 450 грн витрат на транспортні послуги за евакуацію пошкодженого ТЗ. Вирішено питання судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 29 березня 2016 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 січня 2016 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що ПрАТ «СГ «ТАС» було здійснено виплату страхового відшкодування позивачеві відповідно до його заяви про виплату страхового відшкодування від 08 грудня 2014 року у розмірі 17 558 грн 11 коп. визначеному висновком звіту №216/14 про оцінку автобуса БАЗ 2215, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 від 02 вересня 2014 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ПП ОСОБА_6, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, складає 17 588 грн 11 коп. (без урахування ПДВ).

Отже, ПрАТ «СГ «ТАС» виконала свій обов'язок по відшкодування вартості матеріального збитку пошкодженого автомобіля, відповідно до вимог чинного законодавства. Сам факт, що позивач самостійно замовив звіт про оцінку автотранспортного засобу, виконаного ФОП ОСОБА_7 01 квітня 2015 року, та яким встановлено суму матеріального збитку у розмірі 39 022 грн 64 коп., за виготовлення якого позивачем було сплачено 1 000 грн, не є підставою для стягнення цієї суми із страхової компанії.

Вимога про відшкодування витрат на транспортні послуги за евакуацію пошкодженого транспортного засобу у розмірі 450 грн задоволенню не підлягає, оскільки на час ухвалення судом рішення така виплата була здійснена відповідачем, про що свідчить платіжне доручення від 20 листопада 2015 року № 22373.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 29 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

М.В.Демяносов

І.К.Парінова