АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/1113/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1917/К/16 суддя Зімін М.В.
Категорія - 69 ( І ) Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Михайлів Л.В.

за участю секретаря - Чубіної А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 10 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ОСОБА_3 ради, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, про встановлення факту перебування фізичної особи на утримання.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник третьої особи ОСОБА_5 ОСОБА_6, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ОСОБА_3 радипро встановлення факту перебування фізичної особи на утримання.

В обґрунтування позову зазначила, що з липня 2000 року до 17 квітня 2014 року - день смерті ОСОБА_7 вона постійно проживала із останнім. При цьому, вона частково перебувала на утриманні померлого, так як її дохід був дуже маленьким, а ОСОБА_7 з жовтня 2000 року отримував пенсію та продовжував працювати на високооплачуваній роботі. 28.04.2008 року позивачці виповнилося 55 років та їй було призначено мінімальну пенсію за віком і з того часу вона повністю перебувала на утриманні ОСОБА_7, який постійно сплачував усі комунальні платежі, за власні кошти купував продукти харчування, одяг, щомісяця надавав кошти на відвідування позивачкою перукарні, та щорічно сплачував вартість відпочинку на морському узбережжі Криму, Херсонської та Одеської областях.

Посилаючись на те, що після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки у садовому товаристві «Більшовик-2» у Жовтневому районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, просила суд встановити факт її перебування на утриманні померлого 17 квітня 2014 року спадкодавця ОСОБА_7 не менш як пять років, а саме з 29 квітня 2008 року по 17 квітня 2014 року.

Ухвалою суду від 31 травня 2016 року до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, залучено ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 10 серпня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог, посилаючись на неправильне встановлення судом обставин, які мають значення для справи, та на неправильне дослідження доказів та їх оцінку. Зокрема, вважає, що судом не було враховано всіх доказів по справі, які підтверджують факт її проживання із ОСОБА_7 та перебування на його утриманні. Так, ці обставини було підтверджено актом від 01.02.2016 року та поясненнями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, яких вона просить повторно допитати в судовому засіданні суду апеляційної інстанції. Також, вважає, що співвідношення отриманої нею пенсії за період з 29.04.2008 року по 30.04.2014 року та доходів померлого підтверджує, що її доходи є значно меншими ніж доходи померлого, що теж свідчить про перебування її на утриманні ОСОБА_7, однак вказане безпідставно не було враховано судом першої інстанції.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник третьої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_6 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Позивач ОСОБА_2С, будучи завчасно належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи за її апеляційною скаргою в судове засідання не з'явилася, надавши 08 листопада 2016 року до канцелярії апеляційного суду заяву про відкладення розгляду справи у звязку з участю в судовому процесу по іншій цивільній справі, яка задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, згідно п.2 ч. 1 ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 жовтня 2016 року колегією суддів було задоволено заяву позивача ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у звязку з її хворобою (а.с. 199, 205).

Зважаючи на те, що повторне відкладення розгляду справи за заявою позивача ст. 169 ЦПК України не передбачено, а викладені в заяві про відкладення розгляду справи причини відсутності позивача не є поважними, колегія суддів відмовляє у задоволенні цієї заяви, що (у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника третьої особи ОСОБА_5 ОСОБА_6, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила її відхилити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 7 квітня 2014 року помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 564502 (а.с.13).

Згідно свідоцтва про право власності ОСОБА_7 на праві приватної власності належала земельна ділянка № 26, площею 0,0431 га у городному товаристві «Більшовик-2» у м.Кривому Розі Дніпропетровської області (а.с.14).

Згідно довідки №5246 виданої 26.05.2014 року комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація №35» ОСОБА_7 з 18.12.2007 року по день смерті 17.04.2014 року проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з ним проживали і були зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_11 (а.с.11).

Відповідно до інформації КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4» Криворізької міської ради, за №1954 від 14.11.2014 року ОСОБА_7, який був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкав за адресою: АДРЕСА_1, звертався за медичною допомого у період з 2013 по 2014 рік. ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, зверталась за медичною допомогою у період з 2007 по 2013 рік. (а.с.12).

Згідно акту складеного мешканцями будинку № 24 вул.Співдружності м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, затвердженого начальником дільниці № 3 ТОВ «Житлосервіс-КР», від 01.02.2016 року, зазначено, що ОСОБА_2 проживала разом із ОСОБА_7 з липня 2000 року і перебувала на його утриманні до дня його смерті 17.04.2014 року. (а.с.16).

Згідно довідки голови правління садового товариства «Городне товариство «Більшовик-2» від 25.01.2016 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 із 2000 року постійно обробляли земельну ділянку №26 с/т «Городне товариство «Більшовик-2», на якій вирощували овочі, фрукти, квіти, овочеву розсаду. У 2013 році ОСОБА_7 приватизував зазначену земельну ділянку та отримав свідоцтво про право власності. Після смерті ОСОБА_7 на земельній ділянці продовжує працювати ОСОБА_2 Будь-які інші особи з проханням надати дозвіл обробляти земельну ділянку, що належала ОСОБА_7 не зверталися (а.с.17).

Згідно довідок управління пенсійного фонду України в Саксаганському районі м.Кривого Рогу за №208,209 від 16.02.2016 року, ОСОБА_2 за період з 29.04.2008 року по 30.04.2014 року нарахована та сплачена пенсія у наступних розмірах: за період з квітня 2008 року по грудень 2011 року включно -32263,01 грн.; з січня 2012 року по квітень 2014 року включно - 27387,97 грн. (а.с.53-54,55-56).

Згідно довідок Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області за № 823 від 08.0.2016 року ОСОБА_7 за період з 01.01.2008 року по 30.04.2014 року нарахована та сплачена пенсія у наступних розмірах: січень-грудень 2008 року - 18042,87 грн., січень-грудень 2009 року- 21136,46 грн., січень-грудень 2010 року -22253,43 грн., січень-грудень 2011 року- 22858,74 грн., січень-грудень 2012 25023,38 грн., січень-грудень 2013 року - 25918,32 грн., січень-квітень 2014 -8639,44 грн. (а.с.73-79).

Згідно довідки ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» за №1114 від 18.04.2016 року, ОСОБА_7 за період з 01.01.2008 року по 17.04.2014 року нараховано заробітної плати у розмірі 289606,58 грн., виплачено заробітної плати у розмірі 233651,51 грн. (а.с.84-86).

Відповідно до копії актового запису про укладення шлюбу за № 757 від 02.09.1972 року, ОСОБА_7 уклав шлюб із ОСОБА_12, відомості щодо розірвання шлюбу відсутні (а.с.59).

Згідно спадкової справи щодо померлого ОСОБА_7 до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за законом звертались ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_5 Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. 25.02.2016 року на імя ОСОБА_5 видано свідоцтво про право власності на частку у спільному майні подружжя на 1/2 частку грошових вкладів у ПАТ КБ «ПриватБанк». (а.с.88-128).

Згідно рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 23.07.2015 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.09.2015 року, ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову до виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про встановлення юридичного факту постійного проживання однією сімєю із ОСОБА_7 (а.с.132-135).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, щодо встановлення факту перебування на утриманні, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка отримувала пенсію та дохід померлого не був для неї основним джерелом існування.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції як з такими, що відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального права.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування.

Як вбачається із розяснень викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7, у п'яту чергу право на спадкування за законом також одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Утриманцями слід вважати неповнолітню або непрацездатну особу (жінку, чоловіка при досягненні відповідно 55 і 60 років, інвалідів I, II і III груп), яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування.

Згідно з Законом України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999 №966-ХIV, прожитковий мінімум це вартісна величина набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, які необхідні для нормального функціонування організму людини для задоволення основних соціальних та культурних потреб особистості.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сфері доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров'я та освіти.

Прожитковий мінімум включає: 1) набір продуктів харчування 2) набір непродовольчих товарів 3) набір послуг. Перші два набори визначаються в натуральних показниках, третій у нормативах споживання.

Набір продуктів харчування формується з використанням нормативів фізіологічної потреби організму людини в продуктах харчування, з урахуванням їхнього хімічного складу та енергетичної цінності, з урахуванням рекомендацій Всесвітньої організації охорони здоров'я. Вартість такого набору визначається як сума вартостей споживання кожного продукту, включеного до набору продуктів харчування відповідної групи населення. Основними принципами формування набору продуктів харчування є: 1) забезпечення дитини повноцінним харчуванням для розвитку здорового організму 2) забезпечення дитини віком від 6 до 18 років додатковим харчуванням для активного соціального та фізичного розвитку 3) задоволення організму працюючої особи у відтворенні працездатності, збереження працездатності для безробітного, відновлення в необхідних випадках працездатності для особи, яка її втратила 4) підтримання повноцінного функціонування організму людини похилого віку.

Набір непродовольчих товарів формується згідно з нормативами забезпечення засобами гігієни, медикаментозними засобами, засобами захисту організму людини від впливу навколишнього середовища, а також засобами для влаштування побуту. Непродовольчі товари бувають індивідуального користування (верхній зимовий одяг, верхній демісезонний одяг, костюм (сукня), натільна білизна, панчішно-шкарпеткові вироби, головні убори, галантерейні вироби, взуття) і загальносімейного користування (текстильні вироби, білизна, посуд, побутові прилади, меблі, предмети першої потреби, предмети санітарії та ліки). Вартість набору складається із суми вартостей споживання непродовольчих товарів індивідуального та загальносімейного користування на одну особу на рік. Основними принципами формування набору непродовольчих товарів є: 1) забезпечення збереження здоров'я та підтримання життєдіяльності організму людини 2) урахування особливостей потреб осіб, які належать до різних соціальних і демографічних груп населення 3) урахування культурно-побутових потреб особистості.

До набору послуг включаються житлово-комунальні, транспортні, побутові послуги, послуги зв'язку, закладів культури, освіти, охорони здоров'я та інші. Основними принципами формування набору послуг є: 1) задоволення мінімальної потреби громадян у житлі, організації побуту, користуванні транспортом, закладами культури, у підтриманні зв'язку з навколишнім середовищем 2) задоволення потреби громадян у користуванні закладами освіти, охорони здоров'я 3) визначення житлово-комунальних послуг (з водопостачання, теплопостачання, газопостачання, електропостачання, водовідведення, утримання та експлуатації житла і прибудинкових територій, сміттєзбирання, утримання ліфтів), на основі соціальної норми житла та нормативів споживання зазначених послуг 4) урахування особливостей потреб осіб, які належать до різних соціальних і демографічних груп населення.

Таким чином, при визначенні прожиткового мінімуму законодавцем враховано всі необхідні щомісячні потреби для людини відповідного віку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 у період з 29.04.2008 року по 30.04.2014 року була нарахована та сплачена пенсія у розмірі, що перевищував прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність (а.с.53-54,55-56), а тому підстави вважати, що допомога померлого ОСОБА_7 була для позивачки основним і постійним джерелом засобів до існування відсутні.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, в той час як доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 10 серпня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: