УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Леванчука А.О., СтупакО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргоюПриватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 08 серпня 2014 року на вул. Незалежності у м. Івано-Франківську водій ОСОБА_5, перебуваючи у нетверезому стані, керував автомобілем марки «Міцубісі Лансер», державний знак НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген Пасат», державний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, чим спричинив її автомобілю механічні пошкодження. Постановою Івано-Франківського міського суду від 29 серпня 2014 року за вчинене ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності.

25 вересня 2013 року між ОСОБА_5 та ПрАТ «УПСК» в собі Івано-Франківського обласного управління укладено угоду (Поліс №АС/7003819) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, згідно з п. 4 якого розмір страхової суми, в межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн. Однак, 18 листопада 2014 року ПрАТ «УПСК» виплатило їй лише 11 914 грн 90 коп., пояснивши це тим, що транспортний засіб визнаний фізично знищеним. Оскільки страховик їй не надав для ознайомлення документи про оцінку пошкодження і залишків її автомобіля, то вона звернулась до судового експерта для проведення автотоварознавчого дослідження по визначенню ринкової вартості і матеріального збитку пошкодженої машини. Згідно висновку № 419 від 13 грудня 2014 року вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, що підлягають заміні, складала 51 923 грн 95 коп., а ринкова вартість автомобіля станом на 08 серпня 2014 року становила 68 930 грн, тому висновок страховика про те, що транспортний засіб є фізично знищеним, надуманий.

Посилаючись на наведене, з урахуванням збільшених позовних вимог, позивачка просила стягнути на її користь із страхової компанії страхове відшкодування в розмірі 37 585 грн 10 коп., а з ОСОБА_5 7 518 грн 15 коп. різницю між фактичним розміром шкоди і розміром страхового відшкодування.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2015 року, позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ПрАТ «УПСК» на користь ОСОБА_4 суму страхового відшкодування у розмірі 37 585 грн 10 коп. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 різницю між фактичним розміром шкоди та розміром страхового відшкодування 7 518 грн 15 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ПрАТ «УПСК» - ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог до ПрАТ «УПСК» відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 08 серпня 2014 року на вул. Незалежності у м. Івано-Франківську водій ОСОБА_5, у нетверезому стані керував автомобілем марки «Міцубісі Лансер», державний знак НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген Пасат», державний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, чим спричинив її автомобілю механічні пошкодження.

Транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN Passat», належить позивачці на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 24).

Постановою Івано-Франківського міського суду від 29 серпня 2014 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 130 ч.1, ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 5-6).

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_5 застрахована в ПрАТ «УПСК», зокрема 25 вересня 2013 року укладено угоду - Поліс №АС/7003819 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (а.с. 7), згідно з яким розмір страхової суми, в межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн. Строк дії полісу до 25 вересня 2014 року.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положенням ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до звіту № 45/14 про оцінку колісного транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN Passat», (а.с.68-70,71-74), наданого 13 серпня 2014 року ТзОВ «Експрес-сервіс» (ПП Мачкур), вартість матеріально збитку пошкодженого при ДТП зазначеного транспортного засобу дорівнює ринковій вартості і складає 37 694 грн 78 коп.

Крім цього, на замовлення ПрАТ «УПСК» ФОП ОСОБА_7 30 жовтня 2014 року надано звіт № 950-зал. (а.с. 59-60), згідно з яким утилізаційна вартість пошкодженого автомобіля позивача становить 25 279 грн 88 коп.

01 жовтня 2014 року ОСОБА_4 подала до ПрАТ «УПСК» заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 67) та, відповідно, останній здійснено виплату такого відшкодування в розмірі 11 941 грн 90 коп. (а.с.8-9), що є різницею між вартістю транспортного засобу до та після ДТП з урахування безумовної франшизи (500 грн).

Також згідно висновку № 419 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку від 13 грудня 2014 року (а.с.14-18), наданого позивачем в обґрунтування позовних вимог, вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, що підлягають заміні пошкодженого автомобіля марки «VOLKSWAGEN Passat 1.8», складала 51 923 грн 95 коп. Матеріальний збиток завданий власнику пошкодженого автомобіля марки «VOLKSWAGEN Passat 1.8», приймається у розмірі, що дорівнює його ринковій вартості станом на 08 серпня 2014 року і складала 68 930 грн.

Згідно з висновком експерта № 09/18-34 від 10 червня 2015 року (а.с.116-130) вартість відновлювального ремонту пошкоджень автомобіля марки «VOLKSWAGEN Passat», отриманих в результаті ДТП, з урахуванням фізичного зносу складників, які підлягають заміні, станом на дату оцінки (огляду) 25 травня 2015 року складала 57 518 грн 15 коп. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «VOLKSWAGEN Passat», від виявлених на момент огляду пошкоджень, які прийняті такими, що відносяться до пошкоджень, отриманих при ДТП, визначається таким, що дорівнює ринковій вартості наданого на дослідження автомобіля, без врахування пошкоджень, отриманих в результаті ДТП, а з врахуванням тільки тих характеристик, показників його стану, що мали місце ще до неї, які можливо було встановити при зовнішньому органолептичному обстеженні вже пошкодженого автомобіля в зборі та без огляду знизу, станом на дату оцінки (огляду) 25 травня 2015 року складала 75 819 грн 10 коп.

Визначаючи суму матеріального збитку, який підлягає відшкодуванню позивачу, суди правильно взяли за основу висновок судової автотоварознавчої експертизи № 09/18-34 від 10 червня 2015 року, оскільки такий є повним та обґрунтованим, не викликає сумніву в його правильності. Даний висновок є належним та допустимим доказом у даній справі.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Належні та допустимі докази, які б давали підстави вважати транспортний засіб позивача є фізично знищеним внаслідок ДТП у матеріалах справи відсутні. Враховуючи, що наданий ПрАТ «УПСК» звіт та висновок не є належними та допустимими доказом, страхова компанія неправомірно визнала автомобіль позивача фізично знищеним.

З огляду на викладене, суди дійшли до вірного висновку про задоволення позову та стягнення із страхової компанії на користь позивача страхове відшкодування у сумі 37 585 грн 10 коп.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Леванчук А.О. Ступак О.В.