У х в а л а

іменем україни

14 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 25 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 перебував з ОСОБА_3 у шлюбі, в якому народилися сини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Оскільки відповідач не виконує рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 25 жовтня 2013 року, яким визначено порядок участі у вихованні дітей, перешкоджає йому бачитись та вільно спілкуватися з ними, ОСОБА_1 просив зобов'язати ОСОБА_3 не чинити йому перешкоди у спілкуванні з синами; встановити, що позивач забиратиме синів до себе додому кожні перші та треті тижні місяця з 10 год суботи до 14 год неділі, у будні дні - з 14 год до 17 год, а також два тижні під час літніх канікул для оздоровлення і по три дні осінніх, зимових та весняних канікул. ОСОБА_2 просила надати їй можливість спілкуватися з онуками четвертого тижня місяця з 17 год п'ятниці до 14 год неділі та один тиждень під час літніх канікул.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 25 травня 2015 року, позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешкод у спілкуванні з дітьми та у їх вихованні.

Встановлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дні побачень з дітьми: кожного першого та третього тижня місяця з 10 год суботи до 14 год неділі за місцем проживання батька і баби; у будні дні за домовленістю з матір'ю дітей з 14 год до 17 год; два тижні під час літніх канікул на оздоровлення і по три дні осінніх, зимових, весняних канікул з правом перебування за місцем проживання батька та баби.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 25 травня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив з того, що батько дітей, а також їхня баба мають право виховувати дітей особисто, спілкуватися з ними у відсутності матері, у чому ОСОБА_3 не повинна їм перешкоджати; доказів про те, що таке спілкування може перешкоджати нормальному розвитку дітей не надано, порушень міжнародних норм права не встановлено.

Таким чином, порушень норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи і вплинули на правильність ухвалення судових рішень, судом касаційної інстанції не встановлено.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 квітня 2015 року та ухвала апеляційного суду Миколаївської області від 25 травня 2015 року постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права і їх висновки доводами касаційної скарги не спростовані.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 25 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийС.О.Карпенко
Судді: В.О.Кузнєцов Г.І.Мостова