Справа №1806/2-518/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1210/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

13 липня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Сибільової Л. О.,

суддів - Дубровної В. В. , Лузан Л. В. ,

з участю секретаря судового засідання -Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ОСОБА_3

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 травня 2016 року про відмову у видачі дубліката виконавчого листа та у поновленні строку предявлення виконавчого документа до виконання, виданого

на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 лютого 2011 року

у справі за позовом відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а:

05 червня 2016 року ПАТ КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ОСОБА_3 звернулось до суду з заявою, в якій просило:

визнати поважною причину пропуску строку, який надається для предявлення виконавчих листів до виконання, враховуючи, що виконавчі листи про стягнення боргу з боржників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були втрачені;

поновити пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчих листів по справі № 1806/2-518/2011 про стягнення в солідарному порядку з боржників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ФПАТ КБ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» заборгованості за кредитним договором в сумі 63 639,85 доларів США, що в еквіваленті згідно офіційно встановленого курсу НБУ складає 507 145 грн. 96 коп., та в дольовому порядку в рахунок повернення судового збору 1700 грн., відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн., а також витрат на публікацію повідомлення в газеті в розмірі 630 грн., всього 2692 грн., по 897,33 грн. з кожного окремо;

видати дублікати виконавчих листів по справі № 1806/2-518/2011 про стягнення з ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на користь банку зазначеної заборгованості по кредитному договору в солідарному порядку та судових витрат.

Заяву банк мотивував тим, що 14 червня 2011 року Ковпаківським районним судом м. Суми були видані виконавчі листи у справі № 1806/2-518/2011 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ФПАТ КБ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» заборгованості по кредитному договору в сумі 63 639 доларів США, що в еквіваленті згідно офіційно встановленого курсу НБУ складає 507 145 грн. 96 коп., та в дольовому порядку в рахунок повернення судового збору 1700 грн., відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн., а також витрат на публікацію повідомлення в газеті в розмірі 630 грн., всього 2692 грн., по 897 грн. 33 коп. з кожного окремо.

Після отримання виконавчих листів відносно боржників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вони були предявлені банком 26 березня 2012 року для примусового виконання до відділу ДВС Охтирського міськрайонного управління юстиції.

Постанови про відкриття виконавчих проваджень по боржниках ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на адресу банку як стягувача не надходили.

24 грудня 2015 року на адресу відділу ДВС Охтирського міськрайонного управління юстиції банком були направлені запити про надання інформації про хід виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ФПАТ КБ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» зазначених заборгованості по кредитному договору та судових витрат.

01 лютого 2016 року на адресу банку надійшла відповідь про те, що 04 квітня 2012 року відділом ДВС були відкриті виконавчі провадження про стягнення боргу з ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а 03 жовтня 2012 року відділом ДВС була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві та разом з виконавчими документами простою кореспонденцією була надіслана стягувачу на зазначену у виконавчому документі адресу.

Починаючи з 03 жовтня 2012 року до цього часу на адресу стягувача постанови про повернення виконавчих документів стягувачеві і виконавчі документи по боржниках ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не надходили.

ОСОБА_7 посилався на ч. 1 ст. 31, ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», згідно яких копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін, зокрема, постанови про повернення виконавчого документа стягувачу надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Посилаючись на те, що державним виконавцем відділу ДВС Охтирського міськрайонного управління юстиції не були виконані вимоги Закону України «Про виконавче провадження» щодо надсилання постанов про повернення виконавчих документів стягувачу та виконавчих листів рекомендованим листом з повідомленням про вручення, банк зазначав, що оригінали виконавчих документів - виконавчих листів по справі 1806/2-518/2011 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були втрачені з невідомих йому причин, а тому ним пропущено з поважних причин строк предявлення виконавчих листів до виконання.

Зазначав, що на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 113 від 05 червня 2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» розпочато процедуру ліквідації банку строком на 1 рік з 05 червня 2015 року по 04 червня 2016 року включно та призначено ОСОБА_3 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку, а тому подальша діяльність банку відбувається в порядку та на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Основною метою діяльності Уповноваженої особи Фонду є захист інтересів вкладників банку та забезпечення збереження активів та документації банку, у звязку з чим під час ліквідації всі дії Уповноваженої особи Фонду спрямовані на недопущення втрати активів банку та запобігання порушенню законних прав та інтересів вкладників, інших кредиторів ОСОБА_7, включаючи інтереси держави, а тому належне виконання клієнтами банку умов кредитних договорів, своєчасне та в повному обсязі погашення кредиторської заборгованості перед банком має першочергову важливість для збереження активів банку. Частиною 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що під час здійснення ліквідації банку вживаються заходи по поверненню заборгованості позичальників перед банком.

ОСОБА_7 посилався на положення ч.1 ст. 370, ч. 1 ст. 371 ЦПК України, згідно яких замість оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувача видати його дублікат; стягувачам, які пропустили строк пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено, а також частини 1 статті 14 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами, та на положення статті 129 Конституції України про те, що рішення суду є обов'язковим до виконання.

Обгрунтовуючи заяву, банк зазначав, що, згідно частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, відповідно до статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

ОСОБА_7 вказував, що сферою регулювання статті 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "суду".

ОСОБА_7 послався також на те, що щодо питання поновлення процесуальних строків національними судами, Європейський суд з прав людини зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom) від 21 лютого 1975 року, пункт 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» (Guerin V. France) від 29 липня 1998 року, пункт 37).

ОСОБА_7 зазначив у заяві, що Європейський суд у своїх рішеннях також відзначає, що правило регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» (Perez de Rada Cаvanilles v. Spain) від 28 жовтня 1998 року, пункт 45) (а. с. 142 145).

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 травня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви ПАТ КБ «Надра» в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ОСОБА_3 про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання (а.с. 179 180).

В апеляційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву ПАТ КБ «Надра».

Вважає помилковим висновок суду про те, що банк не надав доказів факту втрати виконавчого листа та поважності причин пропуску предявлення виконавчого листа до виконання, оскільки в ухвалі суду не зазначено, що державний виконавець надав докази про те, що, відповідно до вимог ч. 1 ст. 31, ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем рекомендованим листом на адресу банку було надіслано виконавчий лист з постановою про повернення виконавчого документа стягувачу, і про те, що банк отримав виконавчий лист та постанову.

Суд не врахував, що державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» разом з оригіналами виконавчих листів по боржниках ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повинні були бути направлені на адресу банку рекомендованим листом, проте з відповіді відділу ДВС від 26 січня 2016 року вбачається, що зазначені вимоги закону відділом ДВС не виконані.

ОСОБА_7 вважає, що в звязку з тим, що банк як стягувач не отримав від відділу ДВС оригінали виконавчих листів з постановами про повернення виконавчого документа, виконавчі листи щодо цих боржників були втрачені, але не стягувачем, що стало підставою для його звернення до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку предявлення їх до виконання, оскільки банком пропущено строк предявлення виконавчих документів до виконання з незалежних від нього поважних причин: на адресу банку виконавчі листи не надходили, а тому не було можливості в строк предявити їх повторно до виконання, що призвело до невиконання судового рішення.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ПАТ КБ «Надра», яка підтримала скаргу з мотивів, в ній викладених, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що банком не надано належних доказів факту втрати виконавчих листів та поважності пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання, оскільки тривалий час - з квітня 2012 року до серпня 2015 року стягувач не цікавився примусовим виконанням судового рішення.

Проте з таким висновком суду повністю погодитись не можна, оскільки він ґрунтується на неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, не відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 лютого 2011 року у справі № 1806/2-518/11 за позовом ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на квартиру стягнуто в солідарному порядку з відповідачів на користь ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» заборгованість за кредитним договором в сумі 63 639,85 доларів США, що в еквіваленті згідно офіційно встановленого курсу НБУ складає 507 145 грн. 96 коп..

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» за кредитним договором №10/2007/НОМЕР_1 від 31 жовтня 2007 року звернуто стягнення на нерухоме майно: двокімнатну квартиру загальною площею 50,3 кв. м, житловою площею 39,3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_4, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ВАТ КБ «Надра» Сумське РУ «Слобожанщина» з укладенням від імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Сумське РУ «Слобожанщина» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Виселено ОСОБА_4 та інших осіб, зареєстрованих за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, зі зняттям з реєстраційного обліку.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь банку в рахунок повернення судового збору 1700 грн., на відшкодування витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в дольовому порядку 120 грн., витрати на публікацію повідомлення в газеті «Сумщина» №11-12 від 28 січня в розмірі 242 грн. та витрати на публікацію повідомлення в газеті «Урядовий курєр №8 від 18 січня в розмірі 630 грн., всього 2692 грн., по 897,33 грн. з кожного відповідача окремо (а. с. 82-83).

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 05 квітня 2011 року рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 лютого 2011 року в частині вирішення позовних вимог про виселення ОСОБА_4 і інших осіб, зареєстрованих за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 А, кв. 139, зі зняттям з реєстраційного обліку, скасоване та ухвалене нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

В іншій частині рішення суду залишене без змін (а.с. 135-136).

14 червня 2011 року Ковпаківським районним судом м. Суми видані виконавчі листи по справі №1806/2-518/11 про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6 на користь банку заборгованості по кредитному договору за рішенням суду від 18 лютого 2011 року, яке набрало законної сили 05 квітня 2011 року, зі строком предявлення виконавчих листів до виконання до 05 квітня 2012 року, в тому числі відносно боржників ОСОБА_5 і ОСОБА_6 (а.с. 147-148).

26 березня 2012 року ПАТ КБ «Надра» звернулось до відділу ДВС Охтирського міськрайонного управління юстиції з заявами, в яких просило відкрити виконавчі провадження відносно ОСОБА_5 і ОСОБА_6 за виконавчими листами № 1806/2-518/2011, виданими Ковпаківським районним судом м. Суми 14 червня 2011 року; накласти арешт на все майно боржників та оголосити заборону на його відчуження (а.с. 149 - 150).

24 грудня 2015 року ПАТ КБ «Надра» звернулось до відділу ДВС Охтирського міськрайоного управління юстиції з заявами про надання інформації про хід виконавчих проваджень про примусове виконання виконавчих листів по справі № 1806/2-518/2011 відносно зазначених боржників та надіслати постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с. 151 - 152).

26 січня 2016 року відділ ДВС Охтирського міськрайонного управління юстиції повідомив ПАТ КБ «Надра» про те, що виконавчі документи надійшли до відділу ДВС 3 квітня 2012 року, 04 квітня 2012 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 03 жовтня 2012 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, яка разом з виконавчими документами направлено простою кореспонденцією стягувачу на зазначену у виконавчому документі адресу. На повторне виконання виконавчі документи не надходили (а.с. 153).

Відповідно до ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката.

Згідно ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визначених судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначені права і обов'язки сторін та інших учасників виконавчого провадження, зокрема, ч. 2 передбачено, що стягувач має право подати заяву про видачу дубліката виконавчого документа, про поновлення строку його пред'явлення до виконання, про відмову від стягнення і повернення виконавчого документа, а в ч. 7 зазначено, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Частина 1 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 23 зазначеного Закону передбачає, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються:

1) пред'явленням виконавчого документа до виконання;

2) частковим виконанням рішення боржником;

3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Частиною 2 ст. 24 Закону визначено, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Частина 1 ст. 31 цього Закону передбачає, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Частина 1 ст. 47 Закону містить перелік підстав, з яких виконавчий документ, на підставі якого відкрите виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу.

Частинами 2, 4, 5 ст. 47 Закону передбачено, що про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З врахуванням зазначених норм матеріального та процесуального права, відмовляючи у задоволені заяви банку, суд не в повному обсязі перевірив обставини, якими обґрунтовувалась заява, та зробив передчасний висновок про наявність підстав для відмови в її задоволенні.

Пославшись на те, що банк не довів факту втрати виконавчих листів та поважності пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з огляду на те, що тривалий час - з квітня 2012 року до серпня 2015 року як стягувач не цікавився примусовим виконанням судового рішення на його користь, суд в цій частині не виконав вимоги ч. 2 ст. 10 ЦПК України, згідно якої суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин, зокрема, розяснює особам їх права та обовязки і попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій.

ОСОБА_7 посилається в апеляційній скарзі на те, що повідомлення суду про розгляд справи 31 травня 2016 року він отримав лише 3 червня 2016 року, і це підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 182).

З метою перевірки доводів заяви банку суд не дослідив за наявності у відділі ДВС матеріали виконавчих проваджень, зокрема, факт наявності постанов державного виконавця, в тому числі про відкриття виконавчих проваджень та про повернення виконавчих листів стягувачу, журнали реєстрації вхідної і вихідної кореспонденції стягувача та відділу ДВС чи інші підтверджуючі документи з метою встановлення факту повернення державним виконавцем виконавчих документів та дотримання при цьому вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо порядку надсилання копій зазначених постанов, підстави повернення виконавчих документів стягувачу, не перевірив, чи не унеможливлюють ці підстави взагалі звернення банку до суду з зазначеною заявою без оскарження постанов, чи не виконане рішення суду повністю або частково.

У відповіді відділу ДВС на адресу банку відсутні відомості про те, на підставі яких документів відділ ДВС надав вищезазначену інформацію, чи збереглись виконавчі провадження, які були підстави для повернення виконавчих листів відповідно до вимог ст. 47 Закону.

Не перевіривши належним чином вищезазначені обставини, суд зробив передчасний висновок про недоведеність банком факту втрати виконавчих листів та про те, що, оскільки банк як стягувач тривалий час не цікавився примусовим виконанням судового рішення, відсутні підстави для поновлення строку предявлення виконавчих документів до виконання.

За таких обставин висновок суду про відмову в задоволенні заяви банку не можна визнати законним та обгрунтованим, оскільки суд не повністю встановив обставини справи з спірного питання, якими обґрунтовувалась заява банку, чим порушив порядок, встановлений для його вирішення.

В звязку з наведеним апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з скасуванням оскаржуваної ухвали та направленням справи на новий розгляд.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 травня 2016 року про відмову у видачі дубліката виконавчого листа та у поновленні строку предявлення виконавчого документа до виконання в даній справі скасувати.

Справу направити до Ковпаківського районного суду м. Суми для нового розгляду заяви публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ОСОБА_3 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -