Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/37/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кривохижа В. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

16.02.2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючої: Кривохижі В.І.

Суддів: Бубличенко В.П. Сукач Т.О.

при секретарі Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24 березня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Зазначала, що 25 січня 2014 року помер її рідний син - ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок №12, розташований по вул.Кузнєцова в м.Гайвороні Кіровоградської області, вантажний автомобіль марки VOLVO FH12-16, причіп марки TFUEHAUFTF34C13RBA та вантажний автомобіль DAF 95. Крім неї спадкоємцями першої черги за законом являються дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_5 Постановою державного нотаріуса Гайворонської районної державної нотаріальної контори від 15 серпня 2014 року їй відмовлено у вчинені нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Однак документи на спадкове майно знаходяться у відповідача, яка на її звернення надати правовстановлюючі документи на спадкове майно або з'явитися до нотаріальної контори для розподілу часток спадщини між спадкоємцями, відмовила. Тому і просила розділити спадкове майно: автомобілі, які є спільною сумісною власністю подружжя, - по 1/6 частині; будинок, що належав спадкодавцеві на праві приватної власності згідно договору дарування, - по 1/3 частині.

Рішенням Гайворонського районного суду від 24 березня 2015 року позов задоволений. Визнано за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 право власності: на 1/3 частину спірного житлового будинку №12 по вул.Кузнецова в м.Гайворон; та на 1/6 частину: вантажного автомобіля VOLVO FH12-16, вантажного автомобіля DAF 95, причіпа марки FRUEHAUF TF34C13RBA.

Додатковим рішенням суду від 6 серпня 2015 року стягнуто з відповідача судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду через порушення норм матеріального і процесуального права з направленням справи на новий розгляд. Зазначає, зокрема, що вона не погоджується з рішенням суду в частині визнання права власності в порядку спадкування за позивачем на 1/3 частину житлового будинку №12 по вул.Кузнецова в м.Гайворон, оскільки позовні вимоги в суді першої інстанції нею в частині визнання поділу спадкового будинку між трьома спадкоємцями в рівних долях були визнані помилково. Враховуючи, що за час проживання в шлюбі з чоловіком - спадкодавцем, вартість 27/50 частин спірного будинку збільшилася внаслідок капітального ремонту за рахунок сімейного бізнесу, а тому спадщина відкрилася лише на 13,5/50 частин спірного будинку, а частка позивача буде складати 4,5/50 частин спадкового будинку.

Додаткове рішення суду не оскаржується.

Позивач належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з»явилася, що відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача, її представника, які підтримували доводи скарги, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині визнання права власності у порядку спадкування на 1/3 частину житлового будинку з господарськими спорудами - зміні з таких підстав.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що після смерті ОСОБА_4, який помер 25 січня 2014 року, відкрилася спадщина на житловий будинок №12, розташований по вул.Кузнєцова в м.Гайвороні Кіровоградської області, вантажні автомобілі марки: VOLVO FH12-16 та DAF 95, причіп марки TFUEHAUFTF34C13RBA (а.с.4-8,10,40, 85).

Відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом являються: матір померлого ОСОБА_2, дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_5, що підтверджується і матеріалами спадкової справи (а.с.49-54, 86).

Постановою державного нотаріуса Гайворонської районної державної нотаріальної контори від 15 серпня 2014 року відмовлено у вчинені нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на ім'я позивачки, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 9).

Положеннями ч.1 ст.1267, ст.1278 ЦК України передбачено, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними.

Визнавши, що спадкове майно: вантажні автомобілі марки: VOLVO FH12-16 та DAF 95 і причіп марки TFUEHAUFTF34C13RBA є спільною сумісною власністю подружжя померлого, суд дійшов правильного висновку за можливе визнати право власності за позивачем по 1/6 частині вказаного майна.

Рішення суду фактично в цій частині не оскаржується.

Визнаючи право власності на 1/3 частину у спадковому майні - житловому будинку з господарськими спорудами, суд виходив з того, що спадковий будинок належав спадкодавцеві на праві приватної власності згідно договору дарування та відповідач визнала позов щодо частки позивача у спадковому майні.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем, що вона визнала позов щодо рівності часток між трьома спадкоємцями у спадковому будинку. Однак правовстановлюючий документ на нього при розгляді справи та ухваленні судового рішення у матеріалах справи був відсутній.

Із долученої до апеляційної скарги копії договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Гайворонського районного нотаріального округу 22 лютого 1999 року за реєстром №155, та зареєстрованого в Ульянівському МБТІ 25 лютого 2000 року за №3443, вбачається, що ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_4 27/50 частин жилого будинку з надвірними спорудами №12 по вул.Кузнєцова в м.Гайвороні (а.с.85).

Таким чином, виходячи із 27/50 частин зазначеного спадкового майна, відповідно до ч.1 ст.1267, ст.1278 ЦК України частка кожного із трьох спадкоємців у житловому будинку з господарськими спорудами №12, розташованому по вул.Кузнєцова в м.Гайвороні, буде складати по 9/50 частин (27/50:3).

Посилання відповідача у скарзі щодо збільшення 27/50 частин спірного будинку за час проживання у шлюбі з чоловіком, є безпідставним, оскільки із наданих нею до апеляційного суду архівної довідки Ульяновського МБТІ від 4 лютого 2016 року та копій технічного паспорту на зазначений будинок на час відчуження та 2015 рік (дата останньої технічної інвентаризації 26 травня 2015 року) за архівними даними реєстрових книг ОСОБА_4 належало право власності на 27/50 частин спірного будинку, тобто спадкова частка не збільшувалася (а.с.163-168).

До того ж ухвалою суду апеляційної інстанції від 4 листопада 2015 року було зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у справі за пред»явленим відповідачем позовом до ОСОБА_2 про визнання об»єктом спільної сумісної власності спірного будинку, визнання права власності в порядку спадкування за законом та розподілення спадкового майна, який за її письмовою заявою залишений без розгляду ухвалою суду першої інстанції від 16 грудня 2015 року, яка сторонами не оскаржувалася і набрала законної сили (а.с. 139-140, 146-147, 151).

Тобто, належних та допустимих доказів щодо збільшення спадкової частки у спірному будинку чи зміни її розміру відповідачем та її представником не надано і матеріали справи не містять.

Посилання у судовому засіданні на наявні самовільні споруди, право власності на які не набуто, на частку кожного із спадкоємців у спадковому майні не впливає, оскільки в межах заявлених вимог вони не входять до складу спадкового майна.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України).

Враховуючи, що в частині визнання права власності у порядку спадкування на 1/3 частину житлового будинку з господарськими спорудами не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки суду не відповідають цим обставинам, відповідно до ст.309 ЦПК України рішення суду підлягає зміні з визнанням за позивачем у порядку спадкування за законом права власності на 9/50 частин спірного житлового будинку з господарськими спорудами.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24 березня 2015 року в частині визнання права власності у порядку спадкування на 1/3 частину житлового будинку з господарськими спорудами - змінити.

Визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 25 січня 2014 року, право власності на 9/50 частин житлового будинку з господарськими спорудами №12, розташованого по вул.Кузнецова в м.Гайвороні Кіровоградської області.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: