Справа №2/359/355/2016

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі
головуючого судді Саган В.М.,
при секретарі Степаненко А.О.
розглянувши у відкритому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-
встановив:
Представник позивача в судове засідання не зявився, направив суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідачі та представник відповідачів ОСОБА_7 в судове засідання повторно не з'явились, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності та заперечень щодо позову не надходило, причину неявки відповідача ОСОБА_4 судом визнано неповажною. Тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки представник позивача проти такого порядку не заперечував.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 23.07.2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір № K2А3АU01771167 (а.с.15-17).
Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, ОСОБА_1 повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.
Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Банк виконав свої зобов'язання за Кредитним договором в повному обсязі, що підтверджується даними видаткових платіжних доручень (а.с.18, 19).
В свою чергу, ОСОБА_1 скористався кредитними ресурсами та свої зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконує, порушивши виконання умов Кредитного договору.
В забезпечення виконання зобовязання за Договором №K2А3АU01771167 між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_3, 23.07.2007 року були укладені договори поруки, згідно якого останні поручились за виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань у повному обсязі ( а.с.20,21,22).
Відповідно до умов Договору поруки, а саме п. 5, Банком були направлені на адресу відповідачів письмові вимоги із зазначенням невиконаних зобовязань за Договором №K2А3АU01771167 (а.с.8,9,10,11).
Вимога, що була предявлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобовязання, залишена без задоволення.
Статтями 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається.
Нормою ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно зі ст.ст. 610, 611, 625 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених - згідно змісту зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобовязань
Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1054 ЦК України відповідач зобовязаний повернути банку кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.
Стаття 553 ЦК України визначає, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.
Згідно ст..554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання відповідно до ст. 617 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст.. 541 ЦК України, солідарний обов»язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у неподільності предмета зобов»язання, разом з тим, солідарний порядок стягнення судових витрат цивільним процесуальним кодексом України не передбачено.
Відповідно ст..88 ЦПК України, витрати позивача, пов»язані зі сплатою судового збору, підлягають стягненню з відповідачів з кожного окремо у рівних частках, тобто по 5 501,69 грн. з кожного. В решті позову- відмовити.
На підставі наведеного, керуючись: ст.ст. 526, 527, 530, 544, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 169, 212-215, 223-228 ЦПК суд,
Позов задовольнити частково.
В решті позову- відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до апеляційного суду Київської області в загальному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Саган В.М.