Справа № 605/200/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"11" травня 2016 р. Підгаєцький районний суд Тернопільської області в складі головуючої судді Ігнатової Г.В. при секретарі Чебан Т.В з участю позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Підгайці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голгочанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Підгаєцького районного суду з позовом до Голгочанської сільської ради про визнання права власності на 1/6 частину спадкового майна, мотивуючи вимоги тим, що 11 грудня 1991 померла його бабуся ОСОБА_2 Лукянівна.Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається із 1/6 частини житлового будинку, з надвірними будівлями, розташованого за адресою: будинок 1 вул. Тарасівка с. Голгоча Підгаєцького району Тернопільської області..Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2 є батько позивача ОСОБА_3 , який помер 30.12.2012 року, не оформивши прийняття спадщини встановленому порядку. Позивач, який є її внуком і єдиним спадкоємцем після її смерті, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно йому було відмовлено у зв'язку з державною реєстрацією права власності спадкодавця на спірну частину житлового будинку після смерті. Інших спадкоємців не має.

Оскільки позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку встановити за собою право власності на спадкове нерухоме майно, то він звернувся із даним позовом до суду.

У судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві. Вважає, що має право на спадкування, так як є єдиним спадкоємцем, а інших спадкоємців у померлих бабці та його батька небуло, тому просив визнати за ним право власності на 1/6 частини житлового будинку в порядку спадкування по закону, що залишилось не успадкованим після смерті його бабці та батька,оскільки в іншому порядку прийняти спадщину невидається можливим.

Відповідач , представник Голгочанської сільської ради у судове засідання не з'явився, однак завчасно надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями від 22 жовтня 2001 року 1/6 частини будинковолодіння, що знаходиться в с. Голгоча по вул.Тарасівка,1 належало ОСОБА_2.

З обставин справи вбачається, що 01.01.1960 року народився ОСОБА_1 батьками якого в свідоцтві про народження зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4. /а.с. 11/.

14 травня 1932 року народився ОСОБА_3, батьками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_2, про що засвідчують записи в свідоцтві про народження /а.с. 10/.

Таким чином позивач є внуком ОСОБА_2

При цьому з обставин справи також вбачається, що згідно свідоцтва про смерть від 02 січня 2013 року ОСОБА_3 помер 30.12.2012 року /а.с. 9/.

В свою чергу ОСОБА_2 померла 11 грудня 1991 року у віці 79 років, /а.с. 7/. З матеріалів справи вбачається, що після смерті спадкодавця пінять К.Л. відповідно до вимог ст. 548,549 ЦК України ( в редакції 1963 року) відкрилася спадщина на 1/6 частину, яке складається з житлового будинку та надвірних будівель за адресою с. Голгоча по вул.Тарасівка,1 Підгаєцького району. ОСОБА_2 разом з сімєю сина ОСОБА_3 проживали однією сім'єю, вели спільне господарство.Свідоцтво про право власності на спадщину за законом на 1/6 частки ,що залишилось після смерті померлої ОСОБА_2 не було видане державною нотаріальною конторою .

За правилами ст.ст. 120, 121, 123 ЦК УРСР у редакції, чинній до 16 грудня 1993 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної вланості.

15 квітня 1991 року введено в дію Закон України „Про власність, яким передбачено право спільної сумісної власності громадян, гарантії захисту права власності, правомірності володіння майном.

У п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2005 року № 20 „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності(зі змінами та доповненнями) розяснено, що положення ст. 17, 18 Закону України „Про власність щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону. До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов'язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості.

Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року.

Оскільки судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 набув право власності на спірну частину житловий будинок, в порядку спадкування по закону, що залишилась після смерті його матері, однак юридично не оформив документи на спадкове майно, тому до позивача ОСОБА_1 перейшло таке право в порядку спадкування по закону .

На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.

Виходячи з вимог вказаної статті та правової позиції викладеної Верховним Судом України при розгляді цивільної справи № 6-164цс12 в спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Враховуючи викладене суд вважає, що у позивача в даній справі як спадкоємця першої черги по закону ОСОБА_3 право володіння та користування спадковою 1/6 частиною житлового будинку та господарських споруд, за адресою с. Голгоча по вул.Тарасівка,1 Підгаєцького району виникло з моменту смерті ОСОБА_3 та дня відкриття спадщини 30.12.2012 року

Оскільки судом встановлено, що позивач набув право власності на 1/6 частиною житлового будинку та господарських споруд за вищевказаною адресою , в порядку спадкування за заповітом свого батька ОСОБА_3,що останньому належала на праві особистої власності, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане 18.02.2016 року, тому суд приходить до висновку враховуючи те, що батько позивача, померлий ОСОБА_3 не оформив прийняття спадщини післі смерті матері ОСОБА_2,отже позивач у справі ОСОБА_1 має право на спадкування ,щодо спадкового майна яке залишилось після смерті його бабці померлої ОСОБА_2

Таким чином, приймаючи до уваги усі обставини, на які посилався позивач, і оцінюючи докази кожне окремо і в іх сукупності, якими обґрунтовував свої вимоги, суд вважає, що позовні вимоги доведені в повному обсязі, тому за позивачем необхідно визнати право власності на 1/6 частини спадкового майна, що належало спадкодавиці при житті щодо житлового будинку з надвірними будівлями, та залишилось після смерті ОСОБА_2

. Керуючись ст.ст.6, 524, 526, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. 16, ч.1, с. 2, ст. 186, ст. 392, 1218, ч.3 ст 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 57-60, 209, 212-215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 ідеальної частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою с. Голгоча вул.Тарасівка,1 Підгаєцького району Тернопільської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 17.12.1991р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: підпис ОСОБА_6

Рішення вступило в законну силу ___ травня 2016 року та не оскарженов апеляційному порядку. Оригінал даного рішення зберігається при матеріалах справи № 605/200/16-ц в архіві Підгаєцького районного суду.

Голова Підгаєцького

районного суду ОСОБА_6

секретар суду