Справа 431/2103/13-ц
Провадження 6/431/17/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року Старобільський районний суд

Луганської області

у складі: головуючого - судді Озерова В.О.,

при секретарі Дубініній О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Старобільську заяву ОСОБА_1 спілки «Імперіал ЛТД» про зміну способу і порядку виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 спілки (далі КС) «Імперіал ЛТД» звернулася до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, посилаючись на те, що у відділі державної виконавчої служби Старобільського районного управління юстиції на примусовому виконанні перебувають виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 боргів за рішеннями суду на загальну суму 21003,89 грн. В ході проведення виконавчих дій з провадження пенсії боржника ОСОБА_2, стягнуто 2681,75 грн. Таким чином, заборгованість за рішеннями суду ОСОБА_3 перед КС «Імперіал ЛТД» складає 18322,64 грн.

Щомісячне утримання з пенсії ОСОБА_3 складає приблизно 40,00 грн. Тому, щоб стягнути з неї залишок заборгованості потрібно 38 років.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, житловий будинок, який розташований за адресою: вул. Кірова, буд. 148 м. Старобільськ Луганської області, належить боржнику ОСОБА_2.

Ознайомившись з виконавчим провадженням, стягувачем встановлено, що боржник на повістки та виклики державного виконавця не реагує, до відділу державної виконавчої служби не зявляється, кошти на які можливо звернути стягнення у боржника відсутні, інше майно на яке можливо звернути стягнення також відсутнє, що значно ускладнює проведення виконавчих дій з виконання рішення суду і у подальшому може взагалі зробити його неможливим. Також слід врахувати важливу обставину, яка не потребує доказуванню, що примусова реалізація арештованого майна виконавчими службами Луганської та Донецької областей на підставі закону України «Про виконавче провадження», Інструкції «Про проведення виконавчих дій» на даний час не провадиться, у звязку з проведенням на даній території ВС України АТО.

Починаючи з квітня місяця 2014 року спеціалізовані торгівельні компанії Луганської області не провадять господарської діяльності на території Луганської області та виконання нормативно-правових актів України, що стосуються договірних відносин, що укладаються між виконавчими службами України та спеціалізованими торгівельними організаціями, щодо примусової реалізації арештованого майна стало неможливим внаслідок наступних обставин, а саме: непередбачені обставини, що відбуваються незалежно від волі і бажання в Луганській області, це девальвація національної грошової одиниці гривні, загроза війни, збройний конфлікт між Збройними Силами України та представниками самопроголошеної ЛНР, іншими незаконними озброєними формуваннями, що відбувається на значній території Луганської області, серйозна погроза такого конфлікту у місті Старобільськ Луганської області, включаючи, але не обмежуючись, ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, часткова військова мобілізація, військові дії. неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, безлади, масові заворушення, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, протиправні дії третіх осіб, пожежі, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, тривалі перерви в роботі державного казначейства в Луганській області, відсутність зв'язку в деяких районах Луганської області, у тому числі й поштового. Дані перелічені обставини не є вичерпними, але і вони перешкоджають стабільній роботі при здійснені такої діяльності.

До моменту початку конфлікту в Луганській області торгівельні організації на підставі укладених договорів з виконавчими службами здійснювали свою господарську діяльність безперешкодно, так як для здійснення такої діяльності не було жодних перешкод, функціонували всі державні механізми реалізації прав громадян та юридичних осіб, щодо встановленого законодавством порядку примусової реалізації арештованого майна.

Обставини непереборної сили, які також є підставою змінити порядок та способу виконання рішення суду підтверджуються загальновідомими доказами, а саме: Указом Президента України від 14.04.2014 р. № 405/2014, яким введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України». Прийняття вищевказаного Указу Президента зумовило проведення антитерористичної операції (АТО) на сході України. За інформацією Служби безпеки України (лист від 13.06.2014р. № 33/2117 та Міністерства внутрішніх справ України (лист від 26.06.2014р. № 12/3-2428) 07 квітня 2014 року згідно з вимогами чинного законодавства України (ст. 10, 11 Закону України «Про боротьбу з тероризмом») прийнято рішення щодо проведення антитерористичної операції в Донецькій, Луганській і Харківській областях. У проведенні АТО в установленому законом порядку задіяні сили (особовий склад, спеціалісти) і засоби (зброя, транспортні, спеціальні та інші матеріально-технічні засоби) суб'єктів боротьби з тероризмом та інших суб'єктів, відповідно до законів України. При цьому в ході проведення АТО уповноваженими правоохоронними органами виявляються та розслідуються численні кримінальні правопорушення, які мають ознаки терористичних актів, диверсій, умисних вбивств, захоплень будівель і споруд, незаконного заволодіння транспортними засобами, незаконного позбавлення волі, захоплення заручників, блокування і пошкодження обєктів транспортної системи тощо. Зазначені правопорушення, вчинювані озброєними організованими злочинними угрупованнями та окремими фізичними особами, створюють загрозу життю і здоров'ю людей, збереженню їх майна, обмежують свободу пересування територією зазначених областей.

Відповідно до отримуваної інформації на постійній основі від Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України щодо контрольованості територій силами АТО, на теперішній час заходи з проведення АТО тривають.

Таким чином, інші дієві способи здійснити заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом, як то передбачено законом України «Про виконавче провадження» не можливо, тому стаття 36 закону України «Про виконавче провадження» прямо передбачає, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

У судове засідання представник заявника КС «Імперіал ЛТД» не зявився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі. Заяву про зміну порядку та способу виконання рішення суду підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник зацікавленої особи ВДВС Старобільського районного управління юстиції в судове засіданні не зявився. Від старшого державного виконавця ВДВС ОСОБА_4 надійшла заява, в якій вона просить суд розглянути заяву без участі представника відділу та просить рішення прийняти згідно чинного законодавства.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі. Заяву вважала необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Розглянувши заяву стягувача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Заявником подана заява про заміну порядку та способу виконання виконавчих проваджень про стягнення з боржника на його користь суми боргу на загальну суму 18322,64 грн. та визнання за ним право власності на житловий будинок належний боржнику.

У відповідності до ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Таким чином, предметом доказування заявником має бути наявність обставин які утруднюють виконання судового рішення та відповідність заміни способу та порядку виконання судового рішення обставинам справи.

Заявником не надано суду доказів застосування державним виконавцем заходів примусового виконання судового рішення та неможливості їх застосування з наведених в заяві причин. Також не надано доказів відповідності вартості житлового будинку сумі заборгованості. Не надано доказів того, що боржник ухиляється від виконання вимог державного виконавця, не зявляється на виклики державного виконавця.

Посилання заявника на проведення на території Старобільського району проводяться заходи антитерористичної операції не є доказом того, що неможливо проведення виконання судового рішення в межах існуючого виконавчого провадження. Від відділу державної виконавчої служби Старобільського РУЮ жодних доказів того що, є обмеження або ускладнення при проведення заходів примусового виконання, не надійшло.

В той же час, боржником надано доказ довідку Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області, про те, що вона має постійне джерело прибутку пенсію, та те що з пенсії боржника щомісячно проводиться стягнення на користь заявника. Сума заборгованості, станом на 01 квітня 2016 року становить 4923,43 грн.

Крім того, ОСОБА_2 22 квітня 2016 року в рахунок погашення заборгованості перед КС «Імперіал ЛТД» сплатила 300 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 22 квітня 2016 року.

Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, житловий будинок за адресою: вул. Кірова, буд. 148 м. Старобільськ Луганської області, належить ОСОБА_2

Згідно довідки виконавчого комітету Старобільської міської ради № 2893 від 20 квітня 2016 року, ОСОБА_3 у вищевказаному будинку проживає разом з чоловіком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У звязку з викладеним, суд приходить до висновку про те, що заявником не наведено доказів на обґрунтування своїх вимог, а тому підстав для заміни способу та порядку виконання судового рішення немає.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 10, 11, 60, 373 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 спілки «Імперіал ЛТД» про зміну способу і порядку виконання рішення суду відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.О. Озеров