У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів:Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О.,
Кадєтової О.В.,Мостової Г.І.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Артемівської селищної ради Чутівського району Полтавської області про визнання заповіту нікчемним, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 24 березня 215 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області від 25 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7, Артемівської селищної ради Чутівського району Полтавської області про визнання заповіту нікчемним. В обгрунтування позовних вимог він посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_8, яка за життя, а саме 26 червня 2009 року склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла ОСОБА_7 Даний заповіт було посвідчено секретарем Артемівської селищної ради Чутівського району Полтавської області. Оскільки заповідач через фізичні вади не могла сама прочитати заповіт, а відтак його посвідчення мало відбуватися при свідках, просив на підставі ст. 1257 ЦК України встановити нікчемність зазначеного заповіту.

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 24 березня 215 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області від 25 травня 2015 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами установлено, що 26 червня 2009 року ОСОБА_8 складено заповіт, за яким вона заповіла все належне їй на день смерті майно своїй дочці ОСОБА_7

Вказаний заповіт посвідчено секретарем Артемівської селищної ради Чутівського району Малько Л.М., зареєстровано за № 52 та внесено до спадкового реєстру за № 48113049.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

З висновку експерта Полтавського обласного бюро судово-медичної експертизи від 09 квітня 2013 року № 107 вбачається, що згідно представленої медичної документації ОСОБА_8 станом на 26 червня 2009 року мала наступні захворювання органів зору: дистрофія рогівки, артифакія, вторинна гіпертензія, дислокація ІОЛ (інтраокулярних лінз), анізометропія обох очей. Дані вади зору супроводжувались концентричним звуженням полів зору до 0,1 на праве око та до 0,03 - на ліве без корекції і до 0,2 та 0,06 відповідно з корекцією. ОСОБА_8 (навіть за умови корекції зору) не могла розрізняти друкований текст виконаний шрифтом з розміром меншим № 9 відповідної контрольної таблиці визначення гостроти зору для читання.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі ст. 1244 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

Відповідно до ч. 2 ст. 1248 ЦК України, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

Згідно положень ст. 1253 ЦК України свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус або інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт; спадкоємці за заповітом; члени сім'ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт.

Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків.

Аналогічні вимоги щодо форми та посвідчення заповіту у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, містяться і у пунктах 156-158 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 № 20/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882 (із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції № 40/5 від 24 травня 2004 року та № 33/5 від 07 квітня 2005 року).

Відповідно до ст. 1257 ЦК України нікчемним є заповіт, складений особою, яка не мала на це право, а також заповіт, складений із порушенням вимоги щодо його форми та посвідчення.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суди попередніх інстанцій, визначившись правильно з характером спірних правовідносин, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення з урахуванням наданих сторонами доказів у їх сукупності, дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог через їх недоведеність. Судами попередніх інстанцій враховано пояснення представника Артемівської селищної ради Чутівського району Полтавської області, що під час складання та посвідчення оспорюваного заповіту, ОСОБА_10 не скаржилась на вади зору, погодилась зі змістом заповіту та власноручно його підписала, не вчиняла дій на його зміну або скасування, її волевиявлення було вільним і відповідало її внутрішній волі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи апеляційним судом допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 24 березня 215 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області від 25 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова