Справа № 2-н-203/09
У Х В А Л А

31 жовтня 2016 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:

головуючого - судді - Неганової Н.В.

при секретарі - Савіцькому Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за скаргою

публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Шеремет Юлії Михайлівни, заінтересована особа - ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Родовід Банк» звернулося до суду з вищевказаною скаргою, посилаючись на те, що 22.04.2009 року Подільським районним судом м. Києва було видано судовий наказ по справі №2-н-203/09 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором. 15.12.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Шеремет Ю.М. за заявою АТ «Родовід Банк» було відкрито виконавче провадження №49637720 з примусового виконання вказаного судового наказу. 18.07.2016 року АТ «Родовід Банк» отримало постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 03.03.2016 року у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення. АТ «Родовід Банк» вважає цю постанову такою, що винесена з порушенням норм матеріального права. На думку банку, державний виконавець для задоволення вимог стягувача не здійснив усі дії, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Державним виконавцем, зокрема, не було подане подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника з метою з'ясування наявності майна боржника. Проведення виконавчих дій здійснювалось державним виконавцем безрезультатно понад встановлені законодавством строки. ПАТ «Родовід Банк» просить визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м. Києві Шеремет Ю.М. при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 03.03.2016 року та скасувати цю постанову, а також зобов'язати ВДВС Дніпровського РУЮ відновити виконавче провадження №49637720.

Представник ПАТ «Родовід Банк», головний державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві Шеремет Ю.М., заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, про день і час розгляду справи повідомлені. Від ПАТ «Родовід Банк» надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника банку. Державний виконавець та заінтересована особа про причини неявки не повідомили. Тому суд вважав за можливе розглядати справу за відсутності учасників процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на день винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами ч.1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

У відповідності до п. 10 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Згідно із п. 15 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням поліцейських, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Судом встановлено, що 15.12.2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Шеремет Ю.М. було відкрито виконавче провадження №49637720 з виконання судового наказу по справі №2-н-203/09, виданого Подільським районним судом м. Києва 22.04.2009 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості в розмірі 52 658 гривень 90 копійок (а.с.34-копія постанови про відкриття виконавчого провадження).

15.12.2015 року головним державним виконавцем Шеремет Ю.М. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.38).

Також державним виконавцем з метою з'ясування наявності у боржника майна і доходів надсилалися запити до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Пенсійного фонду України та ДФС України.

03.03.2016 року постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Шеремет Ю.М. було повернуто судовий наказ ПАТ «Родовід Банк» відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.52-53-копія постанови). В постанові, зокрема, зазначено, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, що підтверджується відповідями регіонального сервісного центру МВС у м. Києві, Державної реєстраційної служби ГТУЮ у м. Києві, ДФС України, Пенсійного фонду України, актом державного виконавця. Відомості щодо місця отримання прибутків вжитими державним виконавцем заходами встановити неможливо.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

З вказаної вище постанови та наданих державним виконавцем матеріалів не вбачається чи перевіряв державний виконавець наявність у боржника земельних ділянок, річкового або морського транспорту, а також наявність майна за місцем проживання, на яке за законом можливо звернути стягнення. Запити до Державного земельного агентства у м. Києві, Державної інспекції сільського господарства України, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті державним виконавцем не направлялись, адже доказів на підтвердження цього суду не надано.

ПАТ «Родовід банк» у скарзі зазначає підставою для оскарження рішення державного виконавця те, що державним виконавцем не було подане подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника з метою виявлення майна, а отже не було вжито всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішення.

Суду державним виконавцем надана копія акту від 29.02.2016 року (а.с.51), в якому зазначено, що виходом за адресою - АДРЕСА_1 на момент перевірки майно, що належить боржнику на праві власності, на яке можливо звернути стягнення, не виявлено. Однак, в акті не відображено в присутності кого з мешканців квартири державним виконавцем проводилась перевірка майна, що знаходиться у квартирі за місцем проживання боржника. Жодних підписів, крім підписів державного виконавця та понятих, акт не містить. Також в акті не відображено, що наявність майна перевірялась саме в квартирі за місцем проживання боржника.

А тому суд критично ставиться до наданого акту і вважає, що державним виконавцем не спростовано твердження ПАТ «Родовід банк», викладені у скарзі, щодо не проведення перевірки наявності майна боржника за місцем його проживання.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що постанову головного державного виконавця Шеремет Ю.М. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 03.03.2016 року слід визнати неправомірною та зобов'язати Дніпровський ВДВС м. Києва відновити виконавче провадження №49637720.

ПАТ «Родовід Банк» просить також визнати незаконними дії головного державного виконавця Шеремет Ю.М. при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 03.03.2016 року.

Суд вважає, що в цій частині вимоги скарги задоволенню не підлягають, оскільки банком не зазначено які саме дії при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 03.03.2016 року він просить визнати незаконними.

Згідно з ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про часткове задоволення скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 383-387 ЦПК України,

суд

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити частково.

Визнати постанову головного державного виконавця Дніпровського РВ ДВС м. Києва Шеремет Юлії Михайлівни про повернення виконавчого документа стягувачеві від 03.03.2016 року, винесену у виконавчому провадженні №49637720, неправомірною, та зобов'язати державного виконавця Дніпровського РВ ДВС м. Києва відновити виконавче провадження №49637720.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п»яти днів з дня проголошення ухвали, а у разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяН. В. Неганова