АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5771/16 Головуючий 1 інстанції Карімов І.В.
Справа № 611/489/16-ц Доповідач Коровін С.Г.
Категорія: відшкодування шкоди
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Коровіна С.Г.

суддів Овсяннікової А.І., Довгаль А.П..,

при секретарі Личак А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 11 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського районного суду Харківської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом до цього суду та Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди в сумі 350 000 гривень.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду Харківської області від 05 березня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 направлено до Апеляційного суду Харківської області для визначення підсудності.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області від 16 березня 2015 року визначена підсудність справи за позовом ОСОБА_1 Чугуївському міському суду Харківської області.

Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 25 березня 2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського районного суду Харківської області і Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 27 серпня 2015 року ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 25 березня 2015 року скасовано і питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 18 вересня 2015 року відкрито провадження у справі.

В обґрунтування заявленого на підставі ч.6 ст. 1176 ЦК України позову ОСОБА_1 посилався на те, що постановою Шевченківського районного суду Харківської області від 09.04.2009 року було відмовлено у задоволенні його адміністративного позову до дільничного інспектора Шевченківського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2 про скасування протоколу та постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Копію цієї постанови 15.04.2009 року йому було направлено на двох аркушах, хоча при ознайомленні з адміністративною справою ним виявлено вказану постанову суду на трьох аркушах, яку він вважав сфальсифікованою.

05.07.2012 року Вищим Адміністративним судом України постанову Шевченківського районного суду Харківської області від 09.04.2009 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

30.08.2012 року постановою Шевченківського районного суду Харківської області, яку ОСОБА_1 вважає невмотивованою, скасована постанова від 02.02.2009 року про притягнення його (ОСОБА_1М.) до адміністративної відповідальності, справу про адміністративне правопорушення закрито.

Позивач вважав, що такими неправомірними діями відповідач спричинив йому моральну шкоду, яка виражається в суттєвих душевних стражданнях та переживаннях у зв'язку з незабезпеченням його права на отримання постанови суду в повному обсязі та фальсифікацію справи, на ефективне апеляційне оскарження цієї постанови, не виконання ухвали Вищого Адміністративного суду України та прийняття невмотивованого рішення, що призвело до незаконного притягнення до адміністративної відповідальності на протязі тривалого часу, та принизило честь, гідність та ділову репутацію.

При розгляді справи 17 листопада 2015 року ОСОБА_1 подав додаткову позовну заяву про відшкодування моральної шкоди в сумі 250 000 грн., а 16 лютого 2016 року подав додаткову позовну заяву про встановлення факту порушення права на справедливий суд та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування доводів посилався на те, що адміністративна справа за його позовом була розглянута 30.08.2012 року Шевченківським районним судом Харківської області з перевищенням своїх повноважень в порушення ст.ст. 251, 279 КУпАП за невмотивованою постановою, упередженим та небезстороннім судом.

У зв'язку з чим ОСОБА_1 просив визнати факт порушення ст. 6 Європейської Конвенції про захист основних свобод та прав людини Шевченківським районним судом Харківської області у справі №2-А-7/09 ( № 2-а/2037/79/12), стягнувши з останнього на його користь додатково 300 000 грн. в трьохмісячний термін з дня набрання чинності рішення суду. Зобовязати Державну казначейську службу України здійснити заходи до безспірного списання коштів з відповідного рахунку державного бюджету на відшкодування йому (ОСОБА_1М.) в розмірі 300000 грн. завдану незаконними рішеннями, діями, бездіяльністю Шевченківського районного суду Харківської області та його працівниками в трьохмісячний термін з дня набрання чинності рішення.

Позивач у суді першої інстанції просив розглядати справу у його відсутність.

Представник Шевченківського районного суду Харківської області проти позову заперечував, посилаючись на його безпідставність, доводи позову вважав надуманими.

Представники відповідачів у судове засідання не зявилися, просили розглянути справу у їх відсутність проти позову заперечували.

Рішенням суду у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог; винести окрему ухвалу до ВККС та Генеральної прокуратури України щодо притягнення винних осіб до юридичної відповідальності; витребувати матеріали наглядового провадження від Шевченківського відділу Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області за №40/09, матеріали перевірки згідно відповіді Шевченківського районного суду за №4031 від 01.10.2009 року; викликати свідків.

В обґрунтування скарги зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення були порушені норми матеріального та процесуального права, а також не було всебічно досліджено всі обставини по справі. Суд не перевірив його доводи, щодо порушення його прав відповідачами у справі та спричинення йому моральної шкоди. Позивач в апеляційній скарзі просив розглянути справу у його відсутність.

До апеляційного суду сторони не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені у відповідності до вимог ст.305 ЦПК України колегія розглядає справу у відсутність незявившихся сторін.

Заслухавши доповідача, перевіривши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Суд, за нормою ч.1 ст.11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, та

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Шевченківського районного суду Харківської області та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги він обґрунтовував тим, що постановою Шевченківського районного суду Харківської області від 09.04.2009 року йому було відмовлено у задоволенні адміністративного позову до дільничного інспектора Шевченківського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 про скасування протоколу та постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. Порушення з боку суду він вбачав у тому, що копію постанови суду від 09.04.2009 року направлено на двох аркушах, а при ознайомленні з матеріалами справи процесуальний документ містився на трьох аркушах. Такі дії суду він вважав фальсифікацією. Крім того, ухвалою Вищого Адміністративного суду України від 05.07.2012 року рішення суду першої та апеляційної інстанцій по цій справі було скасовано і справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції, а при повторному розгляді справи постановою Шевченківського районного суду Харківської області від 30.08.2012 року скасовано постанову від 02.02.2009 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Справу про адміністративне правопорушення закрито.

Відповідно до вимог ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у частині 2 цієї статті.

Судом першої інстанції встановлено, що постанова Шевченківського районного суду Харківської області від 09.04.2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до дільничного інспектора Шевченківського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 про скасування протоколу та постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.178 КУпАП викладена на трьох аркушах і знаходиться у матеріалах справи Копія зазначеної постанови, яку направлено ОСОБА_1 виготовлена на двох аркушах, оскільки текст постанови надруковано на одному листі з обох сторін. Зазначене не заборонено будь-якими нормативними документами і Інструкцією з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженою наказом Державної судової адміністрації України 27.06.2006 року №68 в редакції, що діяла на час надання копії постанови позивачу. Таким чином, доводи позивача щодо фальсифікації копії постанови суду не обґрунтовані і судом правильно визнані таким, що не відповідають дійсності.

Судом першої інстанції перевірені твердження ОСОБА_1, що справа за його адміністративним позовом розглядалася неналежним судом. Зазначені ним обставини не знайшли свого підтвердження. Позов ОСОБА_1 розглядався належним судом, про що свідчать судові рішення першої, апеляційної та касаційної інстанції.

У відповідності до ч.6 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Позивачем не надано у відповідності до вимог ст.10, 11, 58-60 ЦПК України належних та достовірних доказів незаконної дії чи бездіяльності Шевченківського районного суду Харківської області. Судом першої інстанції такі обставини не встановлені не доведено це і в апеляційній скарзі.

Суд першої інстанції дав належну оцінку доводам сторін і дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачами не порушено прав позивача в розумінні ст.6 Європейської Конвенції про захист основних свобод та прав людини. Відповідачем не порушено його право на доступ до правосуддя та право на ефективний спосіб захисту прав.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції і відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -