Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 316/1632/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Вільямовська Н.О.
Провадження № 22-ц/778/3182/16 Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» липня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Маловічко С.В.

за участю секретаря: Бурими В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 21 квітня 2016 року про відмову у прийнятті та повернення зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору недійсним

по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення трьох процентів річних та інфляційного корегування суми заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення трьох процентів річних та інфляційного корегування суми заборгованості.

В обґрунтування вимог зазначила, що рішенням апеляційного суду Полтавської області від 09 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого2014 року, стягнуто з ОСОБА_3 на її користь грошову компенсацію за різницю у частках виділеного майна в сумі 625808 грн. 38 коп.

24 грудня 2013 року Автозаводським районним судом м. Кременчука на виконання рішення апеляційного суду Полтавської області від 09 грудня 2013 року видано виконавчий лист №2-109/12, постановою державного виконавця Автозаводського відділу ДВС Кременчуцького міського управління юстиції від 25.12.2013 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання даного виконавчого листа, яке на день подання позову не виконано в зв'язку з ухиленням відповідача від виконання рішення суду.

Просила стягнути суму інфляційних втрат за весь час прострочення в розмірі 448 992,45 грн. та три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 26 026,77 грн.

В березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив визнати недійним договір про надання коштів на утримання дитини в сумі 60 000 доларів США.

В обґрунтування вимог зазначив, що надав ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 60 000 доларів США в якості компенсації витрат, пов'язаних з утриманням спільної дитини, яка після розлучення залишилась проживати з ОСОБА_4 Факт отримання грошових коштів підтверджується розпискою від 09.01.2009р., написаною власноруч ОСОБА_4

Відповідно до ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

Таким чином, угода між сторонами щодо надання 60 000 доларів США на утримання спільної дитини укладена з порушенням норм СК України.

Посилаючись на невідповідність угоди ст. 189 СК України та на те,що вказані грошові кошти не були використані за цільовим призначенням, оскільки дитина ОСОБА_5 не утримується ОСОБА_4 та перебуває на його повному утриманні.,просив визнати недійсним договір про надання коштів на утримання дитини в сумі 60 000 доларів США.

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 21 квітня 2016 року відмовлено у прийнятті та повернуто зустрічний позов ОСОБА_3

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на взаємозв'язок первісного позову ОСОБА_4 та його зустрічного позову, доцільність спільного розгляду, просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу про прийняття зустрічного прозову до розгляду, задовольнити зустрічний позов та визнати недійсним договір про надання коштів на утримання дитини в сумі 60 000 доларів США.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Пунктом 1 частини 1 статті 312 ЦПК України передбачено, що розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 123 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Згідно з роз'ясненнями,викладеними у п.15 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», судам слід мати на увазі, що оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об'єднання і роз'єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими статтями 123 - 126 ЦПК.

З матеріалів справи вбачається, що основний та зустрічний позови не взаємопов'язані між собою предметом, підставами.

Первісний позов пред'явлений щодо з стягнення інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасне виконання рішення суду про стягнення компенсації за різницю у частках виділеного майна при його поділі між подружжям.

Предметом позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_3 є визнання недійсним договору про надання коштів на утримання дитини в сумі 60 000 доларів США.

Взявши до уваги характер правовідносин сторін за первісним позовом та за зустрічним позовом, відсутність взаємопов'язаних вимог, суд першої інстанції повернув ОСОБА_3 зустрічний позов з дотриманням вимог ст. 123 ЦПК України.

Вимоги апеляційної скарги прийняти зустрічний позов та ухвалити рішення по суті взагалі є такими, що суперечать положенням ст.ст.107,123, 312 ЦПК України.

Оскаржувана ухвала ґрунтується на матеріалах справи, відповідає нормам процесуального права, підстав для її зміни або скасування немає.

Керуючись ст. ст. 307,312 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 21 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: