АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А.І.

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М

секретар: Вівчарик Н.В.

з участю сторін: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрсибБанк» до Головного управління юстиції у Чернівецькій області в особі відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області, ОСОБА_3, третя особа ТОВ «Кредекс Фінанс» про зняття арешту із заставленого майна, за апеляційними скаргами ОСОБА_1, Головного управління юстиції у Чернівецькій області в особі відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18 листопада 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року ПАТ «Укрсиббанк» звернулося до суду з позовом до Головного управління юстиції у Чернівецькій області в особі відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області, ОСОБА_3, третя особа ТОВ «Кредекс Фінанс» про зняття арешту із заставленого майна.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 18.06.2008 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0 відповідно до умов якого позивач надав позичальнику кредит в розмірі 90000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення не пізніше 19.02.2029 року.

_____________________________________________________________________________

Провадж.№ 22ц/794/108/2016 р. Головуючий у І інстанції:Скуляк І.А.

Категорія: 58 Суддя-доповідач: ОСОБА_5

В рахунок забезпечення виконання вище вказаного зобовязання між позивачем та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки №88408 відповідно до умов якого іпотекодавцем надано в заставу банку нерухоме майно, а саме квартиру, загальною площею 53,10 кв.м., що знаходиться за адресою м. Чернівці, вул. Целана Пауля, 4/4 та обтяження вказаного майна було зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та оголошено заборону його відчуження.

16 липня 2015 року було отримано лист ВПВР УДВС ГУЮ у Чернівецькій області зі змісту якого вбачається, що у проваджені відділу примусового виконання рішень перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання 13 виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості на загальну суму 20 229 673,74 грн. та в рамках вказаного виконавчого провадження 09.07.2015 року державним виконавцем складено акт опису і арешту майна боржника №37409740, яким описано вказану квартиру.

Вважало, що обтяження, яке виникло на підставі вказаного акту опису і арешту майна перешкоджає реалізації права позивача на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки, оскільки обтяження спірного нерухомого майна у позивача виникло раніше та він має вищий пріоритет перед іншими на задоволення вимог за рахунок предмета іпотеки, у звязку з чим накладене державним виконавцем обтяження підлягає скасуванню.

На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просило звільнити з-під арешту нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_3, що перебуває в іпотеці AT «УкрСиббанк» на підставі договору іпотеки №88408 від 18.06.2008 року, а саме квартиру, загальною площею 53,10 кв.м., що знаходиться за адресою м.Чернівці, вул. Целана, 4/4, та стягнути з відповідачів судові витрати.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18 листопада 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрсибБанк» задоволено. Звільнено з-під арешту нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_3, що перебуває в іпотеці AT «УкрСиббанк» на підставі договору іпотеки №88408 від 18.06.2008 року, а саме квартиру, загальною площею 53,10 кв. м., що знаходиться за адресою м. Чернівці, вул. Целана, 4/4. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1, як особа права якої безпосередньо порушені ухваленням оскаржуваного рішення, інтереси якого представляє ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, обставини які суд вважав встановленими не є доведеними.

В своїй апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не було досліджено зведене виконавче провадження №37409740 про стягнення з ОСОБА_3 заборговані на користь стягувачів різної форми власності, що включає в себе 13 виконавчих проваджень на загальну суму стягнення 20 229 673,74 грн., не було враховано наявність прав інших стягувачів цього провадження, законні права та інтереси яких будуть порушенні звільненням майна з-під арешту, а згодом і зверненням стягнення на предмет іпотеки з подальшою реалізацією цього майна на підставі Закону України «Про іпотеку» та договору іпотеки №88408 від 18.06.2008 року для задоволення потреб виключно заставодержателя AT «УкрСиббанк».

Крім того судом першої інстанції не було зясовано та встановлено вартість предмета іпотеки, достатності його вартості для задоволення вимог всіх стягувачів зведеного виконавчого провадження, не враховано, що суми заборгованостей, які належні іншим стягувачам є значно більшими, чим суму заборгованості ОСОБА_7 перед ПАТ «Укрсиббанк».

Просить скасувати рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18.11.2015 року, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Також з вказаним судовим рішенням не погоджується Головне управління юстиції у Чернівецькій області в особі відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області, та подало апеляційну скаргу, в якій вважає, що рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, обставини які суд вважав встановленими не є доведеними.

В обґрунтування скарги посилалося на те, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення по справі, не з'ясував обставин, що мають значення для справи, зокрема: наявність зведеного виконавчого провадження №37409740 про стягнення з ОСОБА_3 заборговані на користь стягувачів різної форми власності, що включає в себе 13 виконавчих проваджень на загальну суму стягнення 20 229 673,74 грн., наявність прав інших стягувачів цього провадження, законні права та інтереси яких будуть порушенні звільненням майна з-під арешту, а згодом і зверненням стягнення на предмет іпотеки з подальшою реалізацією цього майна на підставі ЗУ «Про іпотеку» та договору іпотеки №88408 від 18.06.2008 року задоволення потреб заставодержателя AT «УкрСиббанк».

Крім цього, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про відсутність доказів, які би свідчили про право інших стягувачів відповідно до зведеного виконавчого провадження забезпечити свої вимоги за рахунок нерухомого майна, що перебуває в іпотеці позивача, та не застосував до спірних відносин ч.1, 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» який підлягає застосуванню. В мотивувальній частині рішення суду першої інстанції відсутні мотиви, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти, що є порушенням норм процесуального права визначених ст. 215 Цивільного процесуального кодексу України.

Просить скасувати рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18.11.2015 року, та ухвалити нове рішення, яким відмовити ПАТ «Укрсиббанк» у задоволенні позовних вимог про зняття арешту із заставленого майна.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрсибБанк» суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до акту опису та арешту майна від 09.07.2015 року накладений арешт на предмет іпотеки унеможливлює виконання умов договору іпотеки щодо звернення стягнення на предмет іпотеки вразі порушення умов основного зобовязання. Крім того, суд виходив з того, що обтяження спірної квартири на користь позивача відповідно до договору іпотеки було накладено раніше ніж був здійснений арешт майна, а тому позивач має пріоритетне право на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки. Таким чином, накладений арешт на майно від 09.07.2015 року порушує право банку, як іпотеко держателя з найвищим пріоритетом, оскільки позбавляє його можливості задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна будь яким способом передбаченим законодавством.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.292 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участь справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

В силу ч.1 ст.224 та ч.1 ст.225 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутністю або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України, якщо відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив причин неявки з поважних причин і докази, і докази на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, заочне рішення підлягає скасуванню.

Як вбачається з пояснення (а.с.62-62) відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області, її представник просив розглянути справу у його відсутності.

Із заяви представника позивача про розгляд справи (а.с.99), видно, що він просив розглянути справу без участі представника ПАТ «УкрсибБанк», але не давав згоду на проведення заочного розгляду справи.

Таким чином, оскільки Головне управління юстиції в Чернівецькій області в особі відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби не мало права оскарження заочного рішення з підстав, зазначених у ч.1 ст.232 ЦПК України, то воно правомірно оскаржило рішення суду в загальному порядку, а тому заперечення позивача в цій частині, щодо апеляційної скарги відповідача 1 є безпідставними.

Порядок передачі майна у заставу та звернення стягнення на це майно визначений ст.ст.572-597 ЦК України, Законом України "Про іпотеку", Законом України "Про заставу", Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Відповідно до ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Закону.

Згідно з ч.1 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

ПАТ «УкрсибБанк» не є власником спірного майна, а лише іпотеко держателем.

Як розяснено у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про виключення майна з опису", за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Як встановлено судом, 18.06.2008 року між позивачем ПАТ «УкрсибБанк» та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0 відповідно до умов якого позивач надав позичальнику кредит в сумі 90000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення не пізніше 19.02.2029 року.

В рахунок забезпечення виконання вище вказаного зобовязання між позивачем та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки №88408 відповідно до умов якого останнім надано в заставу банку нерухоме майно, а саме квартиру, загальною площею 53,10 кв.м., що знаходиться по вул. Целана Пауля, 4/4 в м. Чернівці, яка залишилася у його володінні.

Вирішуючи спір, суд не звернув уваги на те, що позивач ПАТ «УкрсибБанк» не є власником чи володільцем арештованого майна.

Права банка як іпотекодержателя при наявності інших обтяжень спірного майна задовольняються не шляхом звільнення майна зпід арешту, а пріоритетом задоволення його вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні ВПВР УДВС ГУЮ у Чернівецькій області перебуває зведене виконавче провадження №37409740 з примусового виконання 13 виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості на користь різних стягувачів на загальну суму 20 229 673,74 грн.. З метою забезпечення повного виконання вказаного виконавчого провадження 09.07.2015 року державним виконавцем складено акт опису і арешту майна боржника №37409740, яким описано вказану квартиру (а.с.31-32).

Згідно час.1 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень,неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії .

Відповідно част.1 ст.33Закону України "Про виконавче провадження" У разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито

кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного

боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на

майно боржника накладається арешт у межах загальної суми

стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з

організацією та проведенням виконавчих дій.

Згідно част.1 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Частиною час.1,3 ст.53 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що Звернення стягнення на заставлене майно в порядку

примусового виконання допускається за виконавчими документами для

задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Відповідно до част.1 ст.44 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо сума, стягнута з боржника, недостатня для задоволення всіх вимог за виконавчими документами, вона розподіляється державним виконавцем між стягувачами в порядку черговості, встановленому цією статтею.

Таким чином, при виконанні зведеного виконавчого провадження та накладенні 09.07.2015 року арешту на майно, що перебувало у іпотеці ПАТ «УкрсибБанк», державний виконавець діяв в межах вище наведених норм чинного законодавства, для забезпечення своєчасного і в повному обсязі виконання зведеного виконавчого провадження.

Згідно част.1-4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, позивачем ПАТ «УкрсибБанк» не надано було належних та допустимих доказів вартості предмета іпотеки квартири загальною площею 53,10 кв.м., що знаходиться по вул. Целана Пауля, 4/4 в м. Чернівці, з метою з'ясування можливості задоволення вимог всіх стягувачів зведеного провадження, а також не зазначено суми боргу ОСОБА_3 перед банком на момент розгляду справи.

За таких обставин висновки суду першої інстанції у даній справі не відповідають обставинам справи та рішення ухвалене з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до пп.3,4 час.1 ст.309 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів ,-

В И Р І Ш И ЛА :

Апеляційні скарги ОСОБА_1, та Головного управління юстиції у Чернівецькій області в особі відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області задовольнити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18 листопада 2015 року скасувати.

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства «УкрсибБанк» до Головного управління юстиції у Чернівецькій області в особі відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області, ОСОБА_3, третя особа ТОВ «Кредекс Фінанс» про зняття арешту із заставленого майна відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: