Справа № 185/6122/16-ц
Провадження 2-з/185/41/16
У Х В А Л А

20 липня 2016 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Бабій С.О., за участю секретаря судового засідання Шмик К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду заяву Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту, -

ВСТАНОВИВ:

19.07.2016 р. до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту, у якій позивач просить вжити заходів забезпечення позову - накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та обмежити право виїзду відповідачів за межі України шляхом тимчасової відмови їм у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, тимчасового затримання або вилучення паспорта, якщо він був виданий раніше.

В обґрунтування заяви посилається на те, що на розгляді в Павлоградському міськрайонному суді Дніпропетровської області перебуває позовна заява подана Позивачем - ПАТ «ВіЕс Банк» до Відповідачів - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № KF025233-AN від 16.01.2015 року (надалі - Кредитний договір) у розмірі 656 678, 01грн. Вказує, що відповідачі навмисно не здійснюють виконання зобов'язань за Кредитним договором щодо погашення суми боргу, процентів за його користування; є недобросовісними Боржниками, оскільки у будь-який спосіб ухиляються від виконання обов'язків, покладених на них Кредитним договором, в тому числі не відповідають на телефонні дзвінки працівників Банку, вимикають мобільні телефони, не реагують у встановлений чинним законодавством та умовами вищезазначеного Кредитного договору термін на письмові звернення Банку; користуються даним майном та не дають можливість перевірити стан в якому перебуває заставлене майно; мають намір здійснити відчуження належного їм майна та, з метою уникнення виконання своїх зобов'язань перед Позивачем, планують взагалі покинути територію України. Дані обставини свідчать про ухилення відповідача від виконання взятих на себе зобов'язань. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань. Згідно з ч. 4 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Аналогічні заходи передбачені пп. 22-24 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення. На виконання Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів» від 24.03.2008 року за № 261/2008 Міністерством Юстиції України та Адміністрацією Державної прикордонної служби України видані спільні листи «Щодо запровадження єдиного порядку застосування державними виконавцями деяких норм чинного законодавства» від 27.05.2008 року N 25-32/463, N 25-5347 та «Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, в тому числі зі сплати аліментів, покладені на них рішеннями судів» від 06.06.2008 р. N 25-32/507 в яких вказано, що наявність в особи невиконаних зобов'язань покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст.151 ЦПК України - забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволені заяви з наступних підстав.

Відповідно до ст.151 ЦПК України - забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, станом на 20.07.2016 року провадження по даній справі не відкрито, із урахуванням виконання судом приписів ч. 3 ст. 122 ЦПК України щодо звернення до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У даному випадку предмет позову заяви не стосується захисту прав інтелектуальної власності.

За таких обставин, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" про забезпечення позову про забезпечення позову, зважаючи на її передчасність.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 122, 151-153, 209-210, 293 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.О. Бабій