№ 2/631/591/16
№631/1119/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року смт ОСОБА_1

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Л.А. Марюхни

при секретарі Л.Ф. Великородній

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Нововодолазького району Харківської області, відділу Держгеокадастру у Нововодолазькому районі Харківської області про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

В Нововодолазький районний суд Харківської області звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Нововодолазького району Харківської області, відділу Держгеокадастру у Нововодолазькому районі Харківської області, в якому зазначив, що він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, ОСОБА_4, яка померла 20 жовтня 2002 року, та після смерті батька, ОСОБА_5, який помер 01 квітня 2004 року. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за життя розпочали приватизацію земельних ділянок , що розташовані за межами населеного пункту ОСОБА_3 сільської ради Нововодолазького району Харківської області. Розпорядженням Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 30 квітня 2002 року № 91 були передані безоплатно у приватну власність земельні ділянки із земель селянського /фермерського/ господарства «ОСОБА_2Й.» голові фермерського господарства ОСОБА_2 та членам цього господарства ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_7 у розмірі середньої земельної частки /паю/, що склалася на території Старовірської сільської ради. В звязку зі смертю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 технічна документація на земельні ділянки, які були їм виділені відповідно до розпорядження не була виготовлена та реєстрація права власності не була проведена. Отримати свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька та матері на закінчення приватизації земельних ділянок в порядку спадкування відповідно до розпорядження Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області № 91 від 30 квітня 2002 року позивач не має можливості в звязку з відсутністю витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, які входять до складу спадкового майна. Враховуючи наведене вище, позивач просив визнати за ним право в порядку спадкування на завершення процедури приватизації земельних ділянок в розмірі земельної частки/паю/ 6,175 в умовних кадастрових гектарах шляхом виготовлення технічної документації, здійснення реєстраційних дій, повязаних з державною реєстрацією даних земельних ділянок, та реєстрації права власності на земельні ділянки після смерті ОСОБА_4 та після смерті ОСОБА_5 в порядку спадкування.

В судове засідання сторони не зявилися. Позивач, ОСОБА_2, надав до суду заяву, в якій просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, слухання справи провести без його участі.

Відповідач по справі, ОСОБА_3 сільська рада Нововодолазького району Харківської області, надала до суду заяву, в якій попросила справу розглядати без участі її представника, зазначила про визнання позовних вимог та не заперечувала проти задоволення позову.

Відповідач по справі, відділ Держгеокадастру у Нововодолазькому районі Харківської області, в наданій до суду заяві, попросив справу розглядати без участі його представника, зазначив про визнання позовних вимог та не заперечував проти задоволення позову.

Суд, розглянув заяви позивача та відповідачів по справі, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню за наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 жовтня 2002 року померла мати позивача, ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ № 357525, виданим ОСОБА_3 сільською радою Нововодолазького району Харківської області, актовий запис № 113. 01 квітня 2004 року помер батько позивача, ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ № 445638, виданим ОСОБА_3 сільською радою Нововодолазького району Харківської області, актовий запис № 37. Шлюбні відносини батьків позивача підтверджуються свідоцтвом про шлюб серія ХV-УА № 029021, укладеним 20 серпня 1947 року, виданим ІІІ-Старовірівською сільською радою Старовірівського району Харківської області, актовий запис № 7. Родинні відносини позивача з батьками підтверджуються свідоцтвом про народження позивача 02 грудня 1952 року, серія ЯИ № 556037, виданим ІІІ-Старовірівською сільською радою Старовірівського району Харківської області, актовий запис № 53.

Судом встановлено, спадщину після смерті матері, ОСОБА_4, яка померла 20 жовтня 2002 року, та після смерті батька, ОСОБА_5, який помер 01 квітня 2004 року, позивач прийняв фактично, оскільки на момент їх смерті, був зареєстрований та проживав разом з матір'ю та батьком за однією адресою.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК УКраїни не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вбачається, що Селянське / фермерське/ господарство ОСОБА_2 зареєстроване як юридична особа 25.06.1992 року і керівником даного фермерського підприємства є ОСОБА_2.

Суд зазначає, відповідно до пункту п.2.1 Статуту селянського /фермерського/ господарства ОСОБА_2 зі змінами № 1, зареєстрованими 21.01.2002 року, до складу селянського /фермерського/ господарства входять ОСОБА_5, ОСОБА_4.

Судом встановлено, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за життя розпочали приватизацію земельних ділянок , що розташовані за межами населеного пункту ОСОБА_3 сільської ради Нововодолазького району Харківської області. Розпорядженням Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 30 квітня 2002 року № 91 «Про передачу у приватну власність ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_7 земельних ділянок із земель, переданих у користування фермерському господарству ,,ОСОБА_2,, на території ОСОБА_3 сільської ради Нововодолазького району Харківської області», були передані безоплатно у приватну власність земельні ділянки із земель селянського /фермерського/ господарства ,,ОСОБА_2,, голові фермерського господарства ОСОБА_2 та членам цього господарства ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_7 у розмірі середньої земельної частки /паю/, що склалася на території Старовірської сільської ради. Голові фермерського господарства та членам цього господарства замовити виготовлення технічної документації у проектній організації, яка має відповідний дозвіл /ліцензію/ на виконання цього виду робіт.

Суд зазначає, на підставі розпорядження райдержадміністрації була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки / паї/ голові фермерського господарства ОСОБА_2 та членам фермерського господарства ,,ОСОБА_2,, - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_7 на території ОСОБА_3 сільської ради Нововодолазького району Харківської області ДП ,,Набат Земля,,.

Відповідно до висновку відділу земельних ресурсів у Нововодолазькому районі Харківської області про погодження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки / паї/ членам фермерського господарства ,,ОСОБА_2,, від 13.08.2008 року № 1931, відділ земельних ресурсів вважає за можливе передати у власність громадян членів фермерського господарства ,,ОСОБА_2,, земельні ділянки загальною площею 23,1034 гектарів за рахунок земель , що перебувають в постійному користуванні фермерського господарства ,,ОСОБА_2,, .

Судом встановлено, відповідно до державного акта на право користування землею Б № року, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право користування землею за № 149 селянину ОСОБА_2 ОСОБА_3 сільської ради Нововодолазького району Харківської області передана в безстрокове користування земельна ділянка площею 32,62 гектарів для створення селянського /фермерського/ господарства. Відповідно до державного акта на право користування землею Б № року, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право користування землею за № 189 громадянину ОСОБА_2 ОСОБА_3 сільська рада Нововодолазького району Харківської області передана в безстрокове користування земельна ділянка площею 20,00 гектарів для ведення селянського /фермерського/ господарства.

Суд зазначає, в звязку зі смертю ОСОБА_4 та ОСОБА_5, технічна документація на земельні ділянки, які були виділені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до розпорядження Нововодолазької райдержадміністрації Харківської області № 91 від 30 квітня 2002 року не була виготовлена та реєстрація права власності не була проведена.

Судом встановлено, на звернення позивача до Нововодолазької державної нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на закінчення приватизації земельних ділянок в порядку спадкування відповідно до розпорядження Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області № 91 від 30 квітня 2002 року, позивач отримав відмову в звязку з відсутністю витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, які входять до складу спадкового майна.

За положеннями ч.1 ст.12, ч.2 ст.13 Закону України «Про фермерське господарство», ч.2 ст.31, ч.1 ст.32 ЗК України землі фермерського господарства можуть складатися із: земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Громадяни - члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Тому Нововодолазька райдержадміністрація при наданні вказаної земельної ділянки у власність членам фермерського господарства діяла у відповідності до вимог вказаних статей ЗК України та Закону України «Про фермерське господарство».

Дані норми Закону України «Про фермерське господарство» фактично повторюють, відповідають та діють на підставі ст.ст.31,32 Земельного Кодексу України. Так ст.31 ЗК України вказує, що землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі;

б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності;в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Громадяни - члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Стаття 32 ЗК України визначає право громадян - членів фермерських господарств на передачу безоплатно у приватну власність наданих їм у користування земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Обмеження встановлені тільки для тих осіб, які раніше набули права на земельну частку (пай).

Частиною 1 статті 23 Закону України «Про фермерське господарство» визначено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22 грудня 1995 року, успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та, відповідно до ст. 1216 ЦК, не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та реєстрації права власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

В п. 3.5 Інформаційного листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатись до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п. 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами. (ч. 3 ст. 116 Земельного Кодексу України).

Суд зазначає, для завершення приватизації земельних ділянок в порядку спадкування після смерті батьків позивача, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідно виготовити технічну документації, здійснити реєстраційні дії, пов'язані з державною реєстрацією земельних ділянок, зокрема, отримати витяги з Державного Земельного кадастру України за місцезнаходженням земельних ділянок, та зареєструвати право власності на земельні ділянки.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 3 ЦПК України ст.16, 1216,1217,1218,1268 ЦК України , ЗУ ,,Про фермерське господарство,, , ст. 32,33,125, Перехідними положеннями ЗК України, -

Враховуючи заяву, що надана відповідачами по справі про визнання позову та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому суд бере до уваги ту обставину, що визнання позову відповідачами по справі є безумовним і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено , що позивач, ОСОБА_2 спадщину після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийняла фактично у відповідності до норм ст.1268 ЦК України, право спадкодавців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на приватизацію земельної ділянки доведене, в звязку з чим, суд задовольняє позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 3, 5, 15, 57-66, 114, 118-120, 159, 174, 175 ЦПК України, ст. ст.16, 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України , ЗУ ,,Про фермерське господарство,, , ст. ст. 32, 33, 125, Перехідними положеннями ЗК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Нововодолазького району Харківської області, відділу Держгеокадастру у Нововодолазькому районі Харківської області про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право в порядку спадкування на завершення процедури приватизації земельних ділянок, розташованих за межами с. Старовірівка ОСОБА_3 сільської ради на території Нововодолазького району Харківської області із земель, переданих у користування фермерському господарству ,,ОСОБА_2,, на території ОСОБА_3 сільської ради Нововодолазького району Харківської області для ведення фермерського господарства відповідно до розпорядження Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 30 квітня 2002 року № 91 в розмірі земельної частки/паю/ 6,175 в умовних кадастрових гектарах шляхом виготовлення технічної документації, здійснення реєстраційних дій, повязаних з державною реєстрацією даних земельних ділянок, та реєстрації права власності на земельні ділянки після смерті ОСОБА_4, яка померла 20 жовтня 2002 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право в порядку спадкування на завершення процедури приватизації земельних ділянок, розташованих за межами с. Старовірівка ОСОБА_3 сільської ради на території Нововодолазького району Харківської області із земель, переданих у користування фермерському господарству ,,ОСОБА_2,, на території ОСОБА_3 сільської ради Нововодолазького району Харківської області для ведення фермерського господарства відповідно до розпорядження Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 30 квітня 2002 року № 91 в розмірі земельної частки/паю/ 6,175 в умовних кадастрових гектарах шляхом виготовлення технічної документації, здійснення реєстраційних дій, повязаних з державною реєстрацією даних земельних ділянок, та реєстрації права власності на земельні ділянки після смерті ОСОБА_5, який помер 01 квітня 2004 року.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області в 10-денний строк з дня його проголошення через Нововодолазький районний суд Харківської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Марюхна Л.А.