РІШЕННЯ

Іменем України

14.11.2016 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді: Мартинишин М.О.

при секретарі: Потюк В.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 «Української страхової компанії «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3», ОСОБА_4 обласної дирекції ОСОБА_2 «Української страхової компанії «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3»

про стягнення суми страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми страхового відшкодування, посилаючись на те, що 06.04.2014р. по вул. Городоцькій, 145 у м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням його сина та автомобіля «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5. Винуватцем вищевказаного ДТП був водій автомобіля «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 відповідно до Європротоколу. На момент ДТП відповідальність водія автомобіля «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 була застрахована відповідно до полісу страхування цивільної відповідальності №АС/8200428 від 26.03.2014р. укладеного з ОСОБА_2 "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3". Вважає, що відповідач безпідставно відмовив йому у виплаті страхового відшкодування за шкоду заподіяну 06.04.2014 року його автомобілю НОМЕР_1 внаслідок ДТП спричиненого ОСОБА_5 Просить стягнути з відповідачів 11 719,64 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди та 551,21 грн. сплаченого судового збору.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Просить позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3» у судове засідання, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи не зявився.. В письмових запереченнях проти позову заперечив такий позов, просив у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та з підстав, які зазначені в запереченні та в такому також просив справу слухати без його участі, а тому суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення.

Представник відповідача ОСОБА_4 обласної дирекції ОСОБА_2 «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3» у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, а тому суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення, проти чого і не заперечив представник позивача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що позов частково підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 06.04.2014р. по вул. Городоцькій, 145 у м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням його сина та автомобіля «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5. Учасники ДТП спільно склали Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), в якому дійшли згоди, що ДТП сталась внаслідок порушення вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_5

Згідно із ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За змістом ч.1 ст.16, п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і повязані з: 1) життям, здоровям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2)володінням, користуванням і розпорядженням майном(майнове страхування); 3)відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником(страхування відповідальності).

Відповідно до ст.6 Закону України «Про страхування» страхування може бути добровільним або обов'язковим.

Згідно ст.5 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обєктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 6 цього ж Закону визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно із ст.3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до чч.1,2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно із п.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована у ОСОБА_2 «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3» згідно Полісу №АС/8448392 в якому визначений ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну в сумі 50 000,00 грн. та розмір франшизи 0 грн.

Як вбачається з листа ОСОБА_2 «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3» №5623 від 01.09.2014р. ОСОБА_1 відмовлено у виплаті страхового відшкодування у звязку з тим, що зазначений випадок не можна визнати страховим, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_5 інформували страховика про обставини заявленого випадку, при яких було пошкоджено вказані транспортні засоби, які згідно Висновку №130-14 від 27.08.2014р. експерта ДП «Центр Експертних Досліджень» з технічної точки зору не відповідають дійсності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 Цивільного кодексу України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити Страхову виплату у строк, встановлений договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

Згідно ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв, ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди , відшкодування моральної (немайнової) шкоди, тощо. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до 5.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України N 142/5/2092 від 24.11.2003р. визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Як встановлено в судовому засіданні, для проведення спеціального інженерно-технічного дослідження обставин та механізму отримання пошкоджень автомобіль НОМЕР_1 для огляду не надавався, тому суд не бере до уваги висновок №130-14 складений ДП «Центр Експертних Досліджень» 27.08.2014 року, яким встановлено, що комплекс наявних в задній частині автомобіля НОМЕР_1 пошкоджень з технічної точки зору не відповідає та не міг утворитись за обставин, які наведені у поясненнях водіїв ОСОБА_5 та ОСОБА_6

При цьому, суд вважає, що представник відповідача ОСОБА_2 "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3" заперечення по даній справі є необґрунтовані, оскільки він не надав належних, достатніх та допустимих доказів на спростування позову, тому суд діє в такому випадку відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

Однак згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ №96 від 22.04.2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 складає 21 656,26 грн., а вартість матеріального збитку, спричиненого внаслідок пошкодження автомобіля під час ДТП 06.04.2014р. складає 11 719,64 грн.

Відповідно до ст.80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно п.п. 1.5, 1.8 Положення про ОСОБА_4 обласну дирекцію ОСОБА_2 «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3», затвердженого Рішенням Правління ОСОБА_2 «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3» від 11.06.2012 року, Дирекція не є юридичною особою, не має відокремленого майна, не може від свого імені набувати майнових та особистих немайнових прав, нести зобовязання, бути позивачем та відповідачем в суді, господарському суді та у третейському суді.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_4 обласна дирекція ОСОБА_2 «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3» не є належним відповідачем по справі.

З урахуванням доказів у справі, суд прийшов до висновку, про відмову в частині позовних вимог про стягнення коштів із відповідача ОСОБА_4 обласної дирекції ОСОБА_2 «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3».

Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до роз'яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Враховуючи наведене, сума матеріальної шкоди у розмірі 11 719,64 грн. підлягає стягненню тільки з ОСОБА_2 ОСОБА_2 «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3» на користь позивача.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відтак, вирішуючи питання стягнення судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3» на користь позивача документально підтвердженні судові витрати у розмірі 551,20 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 31, 57, 60, 88, 169, 209, 214-215, 218 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

позов частково задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 «Української страхової компанії «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3» на користь ОСОБА_1 11 719 грн. 64 коп. відшкодування матеріальної шкоди та судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., а всього разом 12270 грн.84 коп.

В частині позовних вимог про стягнення коштів із відповідача ОСОБА_4 обласної дирекції ОСОБА_2 «Української страхової компанії «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3» відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Мартинишин М.О.