Справа № 381/286/16-ц Головуючий у І інстанції Буймова Л. П.
Провадження № 22-ц/780/2059/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 17.05.2016
УХВАЛА

Іменем України

17 травня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Волохова Л.А, ОСОБА_2,

при секретарі: Дрозд Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права на спадкування,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У січня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання копії ухвали, яку позивач отримала 25 січня 2016 року.

27 січня 2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_5 про виконання вказаної ухвали з квитанцією про сплату судового збору. Позивач зазначав, що обставини, якими обґрунтовано позовні вимоги зазначені в позовній заяві. Згідно ст.131 ЦПК України, сторони зобовязані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Щодо доказів, які підтверджують кожну обставину справи, то позивачем до суду буде подано заяву про виклик свідків.

В зв'язку з не усуненням позивачем встановлених їй недоліків, ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2016 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу від 03 лютого 2016 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи позивачу виходив з того, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, і після залишення такої заяви без руху, недоліки не були усунуті, а тому це було підставою для визнання позовної заяви неподаною та поверненню її позивачу.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява подається в письмовій формі, а також повинна містити найменування суду, ім'я позивача і відповідача, а також їхнє місце проживання або місцезнаходження, зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, перелік документів, що додаються до заяви.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119 - 120 цього ж Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви буз руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, у випадку невиконання вимог у встановлений строк, позовна заява визнається неподаною та повертається позивачу. Крім того, позовна заява може бути повернута позивачу у випадках передбачених ч. 3 ст. 121 ЦПК України.

Як вбачається зі змісту ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2016 року позивачем у позовній заяві та у заяві про виконання ухвали суду не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, а посилання ОСОБА_5 та те, що до суду буде подано заяву про виклик свідків не є доказами, що підтверджують кожну обставину, оскільки заяви не надано, свідків не зазначено. Крім того, до суду подано лише позовну заяву, квитанцію про сплату судового збору та свідоцтво про смерть. Рішення суду та висновки комісії на які посилається позивач у визначений строк суду не надані, клопотання про витребування документів не заявлені.

Проте з таким висновком судді погодитися не можна, оскільки відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя вправі повернути позовну заяву, якщо вона за формою і змістом не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, або не оплачений судовий збір, якщо при її поданні не були додержані вимоги ст. 120 ЦПК України про подання копій позовної заяви та копії всіх документів що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, а пропозиція виправити у встановлений строк недоліки заяви не була виконана. Зі змісту ст. 121 ЦПК України випливає те, що заява не може бути визнана неподаною та повернута за мотивами ненадання доказів.

Колегія суддів вважає, що заява не може бути визнана неподаною та повернута за мотивами не зазначення доказів, оскільки право осіб, які беруть участь у справі, надавати докази безпосередньо в судовому засіданні передбачено ст. 27 ЦПК України.

Також суд не звернув уваги на розяснення п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", згідно якого подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при предявленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Судом першої інстанції залишено поза увагою, що відповідно до ч. 3 ст. 10, п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Відтак відсутність доказів, на які посилається позивач, та не підтвердження в судовому засіданні обставин, якими він обґрунтовує позов, може бути підставою для відмови в позові за результатами розгляду справи, а не для залишення позовної заяви без руху та в подальшому повернення позовної заяви.

Враховуючи викладене, висновки судді про наявність підстав вважати позовну заяву неподаною і поверненню позивачу не ґрунтуються на матеріалах справи і вимогах закону.

Колегія суддів приходить до висновку, що позовна заява відповідає вимогам, які до неї ставляться і передбачені статтею 119 ЦПК, оскільки зазначені в ухвалі суддею питання як недоліки вирішуються під час розгляду справи і ухвалення рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно було визнано позовну заяву неподаною та повернуто позивачу, а тому оскаржувана ухвала по даній справі постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції з передачею питання на новий розгляд відповідно до вимог п. 3 ст. 312 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задоволити.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до ч.1 ст.324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: