Справа № 344/6619/16-ц
Провадження № 4-с/344/79/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Домбровської Г.В.,

при секретарі судового засідання Устинській Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання незаконною бездіяльності державного виконавця, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі також «Скаржник») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою про визнання незаконною бездіяльності державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 50614983 про зобовязання ВАТ «Пресмаш» надати ОСОБА_1 обґрунтовану відповідь про причини ненадання всіх днів відпустки; скасувати постанову ВП № 50614983 від 14 квітня 2016 року про закінчення виконавчого провадження; зобовязати Відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції виконати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 січня 2016 року у справі № 344/9027/2015-ц в повному обсязі.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вимоги скарги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених в даній скарзі.

Зокрема, на думку скаржника, постанова державного виконавця ВП № 50614983 від 14 квітня 2016 року про закінчення виконавчого провадження підлягає скасуванню, оскільки підстави для закриття виконавчого провадження станом на даний час відсутні, так як ВАТ «Пресмаш» не надано ОСОБА_1 обґрунтовану відповідь про причини ненадання всіх днів відпустки, тобто не виконано Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 січня 2016 року у справі № 344/9027/2015-ц в повному обсязі.

Державний виконавець Відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 в судовому засіданні проти вимог скарги заперечив, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, та просив відмовити в її задоволенні.

Зокрема, як зазначив державний виконавець, при вчиненні виконавчих дій у виконавчому провадженні № 50614983 державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством України.

Оскільки, як вказав державний виконавець, боржником надано відповідь про повне виконання рішення суду, виконавче провадження з виконання Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 січня 2016 року у справі № 344/9027/2015-ц було закінчено у відповідності до вимог законодавства України про виконавче провадження.

Проаналізувавши доводи учасників процесу, дослідивши письмові матеріали скарги, Судом встановлено наступне.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 січня 2016 року у справі № 344/9027/15-ц, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до ВАТ «Пресмаш» про визнання дій (бездіяльності) незаконними, зобовязання надати обґрунтовану відповідь про причини ненадання всіх днів відпустки задоволено; визнано дії (бездіяльність) ВАТ «Пресмаш» (м. Івано-Франківськ, вул. Автоливмашівська, 1, ) щодо ненадання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованому в ІНФОРМАЦІЯ_2, обґрунтованої відповіді про причини ненадання всіх днів відпустки незаконними; зобовязано ВАТ «Пресмаш» (м. Івано-Франківськ, вул. Автоливмашівська, 1, ) надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованому в ІНФОРМАЦІЯ_2, обґрунтовану відповідь про причини ненадання всіх днів відпустки.

03 березня 2016 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області по вищевказаній цивільній справі видано виконавчий лист про зобовязання ВАТ «Пресмаш» надати ОСОБА_1 обґрунтовану відповідь про причини ненадання всіх днів відпустки.

Відповідно до частини 1 статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частини 5 статті 124 і частини 3 статті 129 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України, а обовязковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства.

Обовязковість судових рішень гарантується згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обовязкове судове рішення залишалося недіючим на шкоду одній зі сторін.

Відповідно до цього принципу постанова або ухвала суду, що набрали законної сили, є обовязковими для всіх субєктів правовідносин, яких у той чи інший спосіб стосується судове рішення.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

Згідно з частиною 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

На підставі заяви стягувача від 24 березня 2016 року Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження ВП № 50614983 від 28 березня 2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області № 344/9027/2015 від 03 березня 2016 року про зобовязання ВАТ «Пресмаш» надати ОСОБА_1 відповідь про причини ненадання всіх днів відпустки; надано божнику ВАТ «Пресмаш» строк для добровільного виконання виконавчого документу в семиденний термін.

Частиною 1 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; 4) безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; 5) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 6) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 7) за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна; 8) звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення; 9) звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз'яснення змісту документа; 10) звертатися до суду з поданням про розшук боржника фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 11) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи Національної поліції; 12) залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, поліцейських, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна суб'єктів оціночної діяльності суб'єктів господарювання; 13) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 14) застосовувати під час провадження виконавчих дій відеозапис, фото- і кінозйомку; 15) у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням поліцейських, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення; 16) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 17) з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження; 18) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням; 19) у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 20) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами (частина 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як підтверджується наявними в матеріалах справи копіями документів виконавчого провадження ВП № 50614983, листом № 78/04 від 05 квітня 2016 року ВАТ «Пресмаш» повідомило заступника начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 про те, що відповідно наказу № 86 по ВАТ «Пресмаш» щодо надання відпустки згідно поданої заяви ОСОБА_1 йому була надана відпустка з 17 липня 2014 року по 09.08.2014 р. (24 календарних дні), так як в письмовій заяві ОСОБА_1 про надання відпустки ним було вказано лише дату початку відпустки. Після виходу на роботу після відпустки 10.08.2014 року ОСОБА_1 жодних претензій щодо терміну відпустки усно чи письмово не предявляв. Решта днів невикористаної оплачуваної відпустки йому було враховано при нарахуванні компенсації при звільненні в липні 2015 року.

Підстави закінчення виконавчого провадження визначено статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; 2) визнання судом мирової угодиміж стягувачем і боржником у процесі виконання; 3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; 3-1) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі; 6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; 7) визнання боржника банкрутом; 8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; 11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону; 14) списання згідно із Законом України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію» заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження ВП № 50614983 від 14 квітня 2016 року закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області № 344/9027/2015 від 03 березня 2016 року про зобовязання ВАТ «Пресмаш» надати ОСОБА_1 відповідь про причини ненадання всіх днів відпустки.

Вищевказану постанову про закінчення виконавчого провадження ОСОБА_1 вважає незаконною та просить її скасувати, посилаючись на відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження.

Так, як зазначено в мотивувальній частині постанови заступника начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження ВП № 50614983 від 14 квітня 2016 року, на адресу до ВДВС Івано-Франківського МУЮ від боржника поступив лист-відповідь про виконання рішення суду, оригінал якого стягувач отримав наручно.

Правовою підставою закінчення виконавчого провадження державним виконавцем в оскаржуваній постанові зазначено пункт 8 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Так, як вбачається зі змісту резолютивної частини Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 січня 2016 року у справі № 344/9027/15-ц, на виконання якого відкрито виконавче провадження ВП № 50614983, вказаним рішенням було, зокрема, зобовязано ВАТ «Пресмаш» надати ОСОБА_1 обґрунтовану відповідь про причини ненадання всіх днів відпустки.

Системно-логічний аналіз даного судового рішення свідчить про те, що у наданій ВАТ «Пресмаш» відповіді повинні були бути зазначені конкретні причини ненадання ОСОБА_1 всіх днів відпустки з відповідними обґрунтуваннями.

При цьому, як вбачається зі змісту листа ВАТ «Пресмаш» № 78/04 від 05 квітня 2016 року, зі змісту якого державний виконавець дійшов висновку про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, в даному листі боржником зазначено, що відповідно наказу № 86 по ВАТ «Пресмаш» щодо надання відпустки згідно поданої заяви ОСОБА_1 йому була надана відпустка з 17 липня 2014 року по 09.08.2014 р. (24 календарних дні), так як в письмовій заяві ОСОБА_1 про надання відпустки ним було вказано лише дату початку відпустки. Після виходу на роботу після відпустки 10.08.2014 року ОСОБА_1 жодних претензій щодо терміну відпустки усно чи письмово не предявляв. Решта днів невикористаної оплачуваної відпустки йому було враховано при нарахуванні компенсації при звільненні в липні 2015 року.

Суд звертає увагу на те, що з вищевказаної відповіді ВАТ «Пресмаш» не вбачається причин ненадання ОСОБА_1 всіх днів відпустки, як і не вбачається відповідних обґрунтувань таких причин.

В даній відповіді боржником лише констатуються відповідні факти про підстави та терміни надання ОСОБА_1 відпустки у 2014 році, однак про причини ненадання йому всіх днів відпустки з відповідними обґрунтуваннями не йдеться.

Таким чином, Суд звертає увагу на те, що інформація, викладена в листі ВАТ «Пресмаш» № 78/04 від 05 квітня 2016 року, не може вважатися обґрунтованою відповіддю ОСОБА_1 про причини ненадання йому всіх днів відпустки, а тому підстави для висновку про фактичне виконання в повному обсязі Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 січня 2016 року у справі № 344/9027/15-ц згідно з виконавчим документом відсутні.

За таких обставин Суд дійшов висновку про те, що Постанова заступника начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження ВП № 50614983 від 14 квітня 2016 року є передчасною та такою, що підлягає скасуванню.

Враховуючи вищезазначене, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню є вимога скарги ОСОБА_1 про зобовязання Відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції в повному обсязі виконати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 січня 2016 року у справі № 344/9027/2015-ц.

Стосовно вимоги скарги ОСОБА_1 про визнання незаконною бездіяльності державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 50614983 про зобовязання ВАТ «Пресмаш» надати ОСОБА_1 обґрунтовану відповідь про причини ненадання всіх днів відпустки, Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В рамках виконавчого провадження ВП № 50614983 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 вчинялися відповідні виконавчі дії, які проявилися у відкритті виконавчого провадження та його закінченні, що знайшло своє відображення і відповідних постановах.

Бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні це його пасивна поведінка, не вчинення відповідних виконавчих дій, які він зобовязаний вчинити у відповідності до закону.

Оскільки державним виконавцем Богак Я.В. у виконавчому провадженні ВП № 50614983 вчинялися конкретні виконавчі дії, підстави для висновку про його бездіяльність відсутні.

Відтак, в даній вимозі скарги слід відмовити.

Крім того, задоволення вимог скарги про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобовязання відділ ДВС виконати в повному обсязі рішення суду, Суд вважає достатнім, належним та повним способом захисту його порушених прав як сторони виконавчого провадження.

Відповідно до статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з частиною 3 статті 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, Суд дійшов висновку про те, що вимоги скарги ОСОБА_1 є частково обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню частково.

На підставі викладеного, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», керуючись вимогами ст. ст. 209-210, 383, 384, 385, 386, 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Скаргу ОСОБА_1 про визнання незаконною бездіяльності державного виконавця, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобовязання вчинити дії, задовольнити частково.

2. Скасувати Постанову заступника начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ВП № 50614983 від 14 квітня 2016 року про закінчення виконавчого провадження.

3. Зобовязати Відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції в повному обсязі виконати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 січня 2016 року у справі № 344/9027/2015-ц.

4. В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Домбровська Г.В.