У х в а л а

2 вересня 2016 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 31 березня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 10 листопада 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тячівської районної державної адміністрації, ОСОБА_2, Вільховецько-Лазівської сільської ради, ОСОБА_3 про скасування розпорядження Тячівської районної державної адміністрації про виділення земельної ділянки, державного акта та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України із зазначеною заявою, яка не відповідає вимогам ст. ст. 357, 358 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 подала заяву з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах (п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України).

Однак, приклади подання заяви з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, відсутні.

Тому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 358 ЦПК України заявниці слід надати копії різних за змістом судових рішень суду касаційної інстанції.

Крім того, у ч. 1 ст. 360-3 ЦПК України не передбачено повноважень Верховного Суду України щодо передачі матеріалів справи до Національного антикорупційного бюро України. Таким чином, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 357 ЦПК України заявниці слід узгодити свої вимоги у відповідності до повноважень Верховного Суду України, закріплених у ч. 1 ст. 360-3 ЦПК України.

До того ж відповідно до ст. 358 ЦПК України до заяви про перегляд судових рішень додається документ про сплату судового збору. Такий документ, у матеріалах доданих до заяви ОСОБА_1, відсутній.

З 1 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким змінено ставки судового збору за подання до суду процесуальних документів і перелік суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тощо.

Так, за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України підлягає сплаті судовий збір у розмірі 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (п. п. 8 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У відповідності до штампу на конверті ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України 6 липня 2016 року.

Отже, у даному випадку заявниці за кожну вимогу немайнового характеру необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 130 % від 0,1 розміру мінімальної заробітної плати (0,1 розміру мінімальної заробітної плати х 1218 грн х 130 %), що складає 316 грн 68 коп., а оскільки позовна заява містить три вимоги немайнового характеру, то розмір судового збору становить 950 грн 04 коп.

З огляду на викладене, для розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд судових рішень судовий збір у розмірі 950 грн 04 коп. повинен бути перерахований на рахунок Верховного Суду України з такими реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, 22030102 р/о 0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030102, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення «Призначення платежу» зазначається «судовий збір (Верховний Суд України, 060)» символ звітності 207.

На адресу Верховного Суду України слід надіслати оригінал документу про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України у разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Керуючись ст. ст. 357-359 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судових рішень залишити без руху та надати заявниці строк до 22 вересня 2016 року для усунення зазначених недоліків заяви.

Роз'яснити, що у разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України А.Г. Ярема