Справа № 428/2231/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Баронін Д.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Національного Банку України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою Національного Банку України про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Розглянувши матеріали поданої позовної заяви, суд вважає за необхідне повернути вказаний позов позивачу з наступних підстав.

З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона подала вищевказаний позов до Сєвєродонецького міського суду на підставі ч. 6 ст. 110 ЦПК України, проте суд не може погодитися із правильністю застосування зазначеної правової норми до спірних правовідносин з огляду на таке.

Судом встановлено, що 23 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» в особі заступника керуючого філією АТ «Укрексімбанк» у м. Луганську ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_1 було укладено Договір № 644 на користування індивідуальним сейфом у сховищі для індивідуальних сейфів Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (право самостійного доступу до сейфа має кожен Наймач). Предмет даного Договору: Банк надає, а Наймачі приймають у тимчасове користування, за плату, терміном з 23 травня 2014 року по 19 листопада 2014 року індивідуальний депозитний сейф № 117 для зберігання Наймачами документів, грошових коштів та цінностей.

Позивач посилається на те, що майнова шкода завдана їй, зокрема тим, що вона не може повернути грошові кошти, які зберігаються в сейфі, який знаходиться у м. Луганську.

Позови про відшкодування шкоди, завданої майну фізичних або юридичних осіб за правилами ч. 6 ст. 110 ЦПК України можуть подаватися також за місцем завдання шкоди. Вказане правило спрямоване на те, щоб створити для відповідача найбільш сприятливі умови щодо вирішення цивільної справи та захисту свого права.

На правильність такої позиції вказує також те, що законодавцем передбачена можливість вибору позивачем підсудності у справі про відшкодування шкоди, завданої майну фізичних або юридичних осіб (ч. 6 ст. 110 ЦПК України).

Суд звертає увагу на те, що шкода могла бути заподіяна позивачу у місті Луганську, а не в місті Сєвєродонецьку Луганської області, тобто посилання позивача на місто Сєвєродонецьк Луганської області як на місце завдання шкоди є, вочевидь, неспроможними та надуманими.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачу для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.

За таких обставин, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до Національного Банку України про стягнення компенсації моральної шкоди не підсудна Сєвєродонецькому міському суду Луганської області, у звязку із чим підлягає поверненню позивачу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 109, 110, 115, 121, 208-210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Національного Банку України про стягнення компенсації моральної шкоди повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що розгляд та вирішення його позовної заяви належить до підсудності суду, який може бути визначено за правилами ЦПК України або в порядку Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» від 12.08.2014 року № 1632-VІІ, в тому числі згідно із Розпорядженнями Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14, від 12.09.2014 року № 29/0/38-14, від 08.12.2014 року № 56/0/38-14 .

Копію ухвали та позовну заяву з доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу суду було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.Б. Баронін