Справа №701/726/16-ц
Провадження №2/701/327/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -ОСОБА_1.
за участю секретаря -ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_3 представника позивача за довіреністю: ОСОБА_4 до Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області про визначення додаткового строку на відчуження земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до відповідача з позовом про визначення додаткового строку на відчуження земельної ділянки.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ОСОБА_3, є власницею земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9650 га., під кадастровим номером :02:001:0259, яка розташована в адміністративних межах Дзензелівської сільської ради, Маньківського району, Черкаської області.

Право власності на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №614129 від 02.08.2007 року.

Позивач є громадянкою ОСОБА_5 Федерації, та земельну ділянку отримала у спадщину на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 26.02.2002 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за №521.

У звязку з тим, що позивач є громадянкою ОСОБА_5 Федерації, представник позивача, діючи в її інтересах на підставі нотаріально посвідченої довіреності, звернувся до Маньківської державної нотаріальної контори із заявою про можливість відчуження вищевказаної земельної ділянки.

Згідно листа від 08.07.2016 року за № 1211/01-16, завідувач Маньківської державної нотаріальної контори надала письмову відповідь, згідно якої фактично відмовила у оформленні відчуження земельної ділянки у звязку з пропущенням річного строку на відчуження, встановленого законом.

Термін, визначений законодавством позивач пропустила, у звязку з перебуванням за кордоном, а саме на території ОСОБА_5 Федерації, відсутністю детальних знань українського законодавства, та у звязку з тим, що ще з 2006 року позивач постійно хворіє, маючи захворювання з діагнозом «цукровий діабет ІІ ст. з ускладненнями, та потребує постійного нагляду лікарів ендокринолога та хірурга поліклініки, що підтверджується відповідною довідкою - заключенням медичного закладу. Крім того, за відомими обставинами значного погіршення міждержавних відносин у звязку з відомими подіями на півдні та на сході України, позивач фактично позбавлена можливості вільно розпорядитись часом задля реалізації свого обовязку відчуження земельної ділянки сільськогосподарського призначення, оскільки в таких умовах підібрати та використати часовий проміжок, суміщуючи час лікування не виявляється можливим.

У позивача немає іншої можливості реалізувати своє право та обовязок на відчуження земельної ділянки, ніж шляхом звернення з даним позовом до суду.

Представник позивачки до суду не зявився, однак надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності та відсутності його довірителя, позовні вимоги підтримав.

Представник Дзензелівської сільської ради, в судове засідання не зявився, але згідно письмової заяви просив справу слухати у його відсутності та не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що позивачка, є власницею земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9650 га., під кадастровим номером :02:001:0259, яка розташована в адміністративних межах Дзензелівської сільської ради, Маньківського району, Черкаської області. Право власності на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №614129 від 02.08.2007 року.

Позивач є громадянкою ОСОБА_5 Федерації, та земельну ділянку отримала у спадщину на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 26.02.2002 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за № 521. У звязку з тим, що позивач є громадянкою ОСОБА_5 Федерації, представник позивача, діючи в її інтересах на підставі нотаріально посвідченої довіреності, звернувся до Маньківської державної нотаріальної контори із заявою про можливість відчуження вищевказаної земельної ділянки. Згідно листа від 08.07.2016 року за № 1211/01-16, завідувач Маньківської державної нотаріальної контори надала письмову відповідь, згідно якої фактично відмовила у оформленні відчуження земельної ділянки у звязку з пропущенням річного строку на відчуження, встановленого законом.

Відповідно до ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовий статус та порядок використання, зокрема земель сільськогосподарського призначення визначено Земельним кодексом України.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 Земельного кодексу України, іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Частиною 3 ст. 81 Земельного кодексу України передбачено, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, отримані в спадщину іноземними громадянами, підлягають відчуженню протягом одного року.

Термін, визначений законодавством позивач пропустила, у звязку з перебуванням за кордоном, на території ОСОБА_5 Федерації, відсутністю детальних знань українського законодавства, та у звязку з тим, що ще з 2006 року позивач постійно хворіє, маючи захворювання з діагнозом «цукровий діабет ІІ ст. з ускладненнями, та потребує постійного нагляду лікарів ендокринолога та хірурга поліклініки, що підтверджується відповідною довідкою - заключенням медичного закладу. Крім того, за загальновідомими обставинами значного погіршення міждержавних відносин у звязку з подіями на півдні та на сході України, позивач фактично позбавлена можливості вільно розпорядитись часом задля реалізації свого обовязку відчуження земельної ділянки сільськогосподарського призначення, оскільки в таких умовах підібрати та використати часовий проміжок, суміщуючи час лікування не є можливим. Відповідно до п. 4 ст. 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення прийняті у спадщину іноземними громадянами, протягом року підлягають відчуженню. Відповідно до ч.1 ст.145 Земельного кодексу України передбачено, що якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права, а згідно ч. 2 ст. 145 ЗК України у випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду.

Відповідач, Дзензелівська сільська рада не зверталася з позовом до суду про примусове відчуження земельної ділянки. Відповідач визнав позов та не заперечував на продовження строку, достатній для відчуження земельної ділянки позивачці, яка є громадянкою ОСОБА_5 Федерації.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до пункту 15 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, до набрання чинності законом про ринок земель не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб.

Законодавством України не передбачена заборона на продовження строку для відчуження земельної ділянки згідно до ч. 4 ст.81 Земельного кодексу України.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 10, 58-60, 213, 215, 174 ЦПК України, ст. ст. 22, 81, 125, 154 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визначити ОСОБА_3 додатковий строк у шість місяців з моменту всту рішення в законну силу для відчуження земельної ділянки площею 1,9650 га під кадастровим номером :02:001:0259 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, що належить ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на землю від 02.08.2007 серії ЯЕ № 614129.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд на протязі десяти днів.

СуддяОСОБА_1