Справа № 372/2364/15-ц Головуючий у І інстанції Кравченко М. В.
Провадження № 22-ц/780/5190/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1.
Категорія 1 17.11.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

17 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Лівінського С.В.,

при секретарі: Дрозду Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до обслуговуючого кооперативу «Олександрівський», Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору, визнання незаконним і скасування рішення, визнання права власності, витребування майна, -

встановила:

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 01 серпня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір № 8К-З про заміну сторони у Договорі № 8К про внесення пайових внесків до обслуговуючого кооперативу «Олександрівський» від 17 вересня 2008 року, укладений від імені ОСОБА_4 з ОСОБА_3 та обслуговуючим кооперативом «Олександрівський».

Визнано незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області № 8/50 від 24 листопада 2010 року «Про надання дозволу на оформлення технічних паспортів обєктів нерухомості» в частині надання дозволу на виготовлення технічного паспорта та оформлення права власності на квартиру № 11 загальною площею 96,9 кв.м у будинку № 169 по вулиці Київській в смт Козин Обухівського району Київської області ОСОБА_3.

Визнано незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області № 10 від 10 лютого 2011 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету № 8/50 від 24.11.2010 р.» в частині надання дозволу на виготовлення технічного паспорта та виготовлення свідоцтва на право власності на квартиру № 11 загальною площею 96,9 кв.м у будинку № 169 по вулиці Київській в смт Козин Обухівського району Київської області ОСОБА_3.

Визнано недійсними свідоцтва на право власності на нерухоме майно, видані Козинською селищною радою Обухівського району Київської області на імя ОСОБА_3 відносно квартири № 11 загальною площею 96,9 кв.м у будинку № 169 по вулиці Київській в смт Козин Обухівського району Київської області на підставі рішень виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області № 8/50 від 24 листопада 2010 року та № 10 від 10 лютого 2011 року.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1 (вулиці Київській, вулиці Федоренка) в смт Козин Обухівського району Київської області загальною площею 96,9 кв.м.

Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 (вулиці Київській, вулиці Федоренка) в смт Козин Обухівського району Київської області.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з обслуговуючого кооперативу «Олександрівський», Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі по 1 339 грн. 80 коп. з кожного.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягають задоволенню, а рішення суду скасуванню, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. У пункті 2 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року „Про судове рішення у цивільній справі зазначено, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам закону.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції у своєму рішенні визнав доведеним, що спірна квартира фактично вибула із власності позивача поза її волі на підставі незаконних рішень органу місцевого самоврядування та недійсного правочину, який позивачем не підписувався і не укладався, а тому суд визнав, що існують правові підстави для витребування цього майна від ОСОБА_2, який володіє нею незаконно.

Одночасно, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог за недоведеністю щодо повернення у власність позивача спірної квартири, оскільки такий спосіб захисту порушених прав власника не ґрунтується на законі, а відповідні фактичні обставини не вказують на порушення прав позивача, які б підлягали відновленню саме таким способом.

Поряд з тим судом першої інстанції зроблено висновок, що визнання права власності позивача на спірну квартиру є належним і достатнім способом захисту порушених прав позивача, який ефективно відновлює порушене право власника.

Перевіривши матеріали справи, докази, надані позивачем та досліджені у судовому засіданні, колегія суддів вважає, що зазначені висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 з 22 січня 2008 року є членом Обслуговуючого кооперативу «Олександрівський».

17 вересня 2008 року ОСОБА_4 уклала з Обслуговуючим кооперативом «Олександрівський» договір №8 К «Про внесення пайових внесків» з метою набуття права власності на квартиру.

За даним договором, у сторін виникають взаємні зобовязання з подальшого вчинення дій на виконання договору. Тільки у разі повного виконання взаємних зобовязань, квартира може бути передана у власність особи, яка сплачує пайові внески.

Відповідно до ст.ст. 3-4 Договору №8 К: а) про закінчення будівництва будинку кооператив повідомляє про це члена кооперативу в письмовій формі; б) проводить з членом кооперативу остаточний взаєморозрахунок за уточненою площею квартири після обміру квартир органом технічної інвентаризації; в) якщо площа квартири виявиться меншою, то за певних умов, кооператив зобовязується повернути члену кооперативу грошову суму відповідно до вартості не переданих метрів; г) кооператив видає члену кооперативу довідку про повну оплату, акт про передачу квартири та інші документи для оформлення права власності; д) передача документів здійснюється лише після виконання членом кооперативу всіх договірних умов, що засвідчує наступне: якщо договірні умови не виконані, квартира у власність не передається; е) член кооперативу приймає на себе зобовязання прийняти квартиру протягом 5 робочих днів після повідомлення кооперативу; є) на підтвердження приймання квартири від кооперативу до його члена складається та підписується акт приймання-передачі; ж) в разі немотивованого ухилення від підписання акту, такий акт підписується уповноваженими представниками кооперативу і генерального підрядника будівництва.

Таким чином, перехід права власності на квартиру за договором виникає після вчинення ряду дій, як з боку кооперативу, так і з боку його члену.

Після побудови багатоквартирного будинку першопочатковим власником обєкту стає кооператив, який, в подальшому передає право власності на квартиру за відповідним актом прийому-передачі.

Відповідно до п. 4.4 Договору №8 К член кооперативу має право провести заміну сторони у зобовязанні лише з письмової згоди кооперативу, шляхом оформлення трьохстороннього договору про зміну сторони в цьому Договору.

20 травня 2010 року між ОСОБА_4О.(Сторона 1) та ОСОБА_3В.(Сторона 2) і обслуговуючим кооперативом «Олександрівський»(Сторона 3) укладено Договір №8 К-3 про заміну сторони в Договорі №8 К про внесення пайових внесків до обслуговуючого кооперативу «Олександрівський». Даним договором передбачено, що Сторона - 1 передає Стороні 2 усі права та обовязки за Договором №8 К.

Відповідно до п. 2.5 Договору №8 К-3 про заміну сторони, підписанням цього договору припиняються зобовязання Сторони 3 перед Стороною 1 щодо повернення розміру пайових внесків, внесених згідно квитанції №69 від 17 вересня 2008 року в загальному розмірі 327 916,86 грн.

24 листопада 2010 року рішенням виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області "Про надання дозволу на оформлення технічних паспортів об'єктів нерухомості" № 8/50 надано дозвіл на виготовлення технічних паспортів на квартири в будинку №169 по вул.Київській с.м.т.Козин, в тому числі: ОСОБА_3 - на квартиру №11, загальною площею 96,9 кв.м в будинку №169 по вул..Київській в с.м.т.Козин.

10 грудня 2010 року Козинською селищною радою Обухівського району Київської області на підставі рішення виконкому Козинської селищної ради від 24.11.2010 року на імя ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - квартиру №11, загальною площею 96,9 кв.м.

10 лютого 2011 року рішенням виконкому Козинської селищної ради Обухівського району Київської області №10 «Про внесення змін до Рішення виконавчого комітету №8/50 від 24.11.2010 року» викладено рішення виконавчого комітету №8/50 від 24.11.2010 року в новій редакції: 1)Надати дозвіл на виготовлення технічних паспортів на квартири в будинку №169 по вул.Київській с.м.т.Козин Обухівського району наступних громадян членів обслуговуючого кооперативу "Олександрівський": ОСОБА_3 - на квартиру №11, загальною площею 96,9 кв.м.

17 лютого 2011 року ОСОБА_3 за нотаріально посвідченим договором продав спірну квартиру № 11 ОСОБА_2, що підтверджується інформаційною довідкою, а також визнається сторонами. ОСОБА_2 є добросовісним набувачем, який отримав майно за відплатним договором.

Відповідно до ст. 620 ЦК України у разі невиконання боржником обовязку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобовязання; кредитор втрачає право на витребування у боржника речі, визначеної індивідуальними ознаками, у разі, якщо ця річ вже передана третій особі у власність або в користування.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Судом встановлено та визнається сторонами, що ОСОБА_2 набув право власності на спірну квартиру за договором купівлі-продажу, який на час розгляду справи судом першої інстанції був чинним. Право власності на цю квартиру було зареєстровано у визначеному законом порядку і ніким не оспорювалося у судовому порядку.

При цьому судом встановлено, що позивачка не була і не є власником спірної квартири. Вона подала позов і просила саме суд визнати (відновити) за нею право власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або у особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Оскільки судом встановлено, що позивачка ніколи не була власником спірного майна, а відповідачі набували право власності відповідно до вимог діючого законодавства, колегія суддів вважає незаконними та безпідставними висновки суду першої інстанції про те, що спірне нерухоме майно вибуло із власності позивача поза її волі на підставі незаконних рішень органу місцевого самоврядування та недійсного правочину.

Враховуючи зазначене, є безпідставними висновки суду першої інстанції про доведеність позовних вимог позивачки, які судом було задоволено.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню, а апеляційні скарги задоволенню частково, оскільки колегія дійшла до висновки про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, а одночасно відмовляти у позові ще і з підстав пропущення позивачем строку позовної давності, не відповідає вимогам чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 серпня 2016 рокускасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Волохов Л.А.

Судді: Матвієнко Ю.О.

ОСОБА_5