УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

336/5946/15-ц

6/336/198/16

24 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Зарютіна П.В.,

секретаря Чернишової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із вище вказаною заявою, за якою просить суд розстрочити на 120 місяців виконання рішення Апеляційного суду Запорізької області від 16.06.2016 року по вищевказаній цивільній справі, за яким зобовязано стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 096 420,03 грн., шляхом сплати рівними частинами щомісячно, починаючи з листопада 2016 року, суми боргу в розмірі 9136,83 грн., що складається із заборгованості за кредитом у сумі 7461,65 грн., заборгованості за відсотками у сумі 1039,41 грн. та пені у сумі 635,76 грн.

У судовому засіданні заявник підтримав заяву з підстав, викладених в ній, а представник стягувача заперечив проти задоволення заяви та пояснив, що боржник, отримуючи кредит, розраховував на те, що він буде мати можливість сплачувати кредит щомісячно до кінця строку кредитування. Вважає, що причини, вказані заявником не є поважними причинами, за яким ЦПК України передбачає можливість надання розстрочки для виконання рішення суду. На данний час ПАТ КБ «Надра» знаходиться в стадії ліквідації. Просив відмовити в задоволенні заяви.

З'ясувавши всі обставини по справі, вивчивши матеріали цивільної справи, заяву, суд вважає, що заява задоволенню підлягає за наступними підставами.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 16 червня 2016 року колегією суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області було ухвалено рішення по вищевказаній цивільній справі, яким суд, зокрема, вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитом в розмірі 895398,67 грн, що еквівалентно 42328,97 доларів США; заборгованість по сплаті відсотків в розмірі 124729,98 грн, що еквівалентно 5896,47 доларів США; пеня за прострочення сплати кредиту в розмірі 76291,38 грн., а всього 1096420,03 грн.

Таке судове рішення набрало законної сили.

Згідно судового рішення Шевченківським районним судом м. Запоріжжя було видано стягувачу відповідний виконавчий лист.

Судом також встановлено, що боржник працездатний, його заробітна плата з березня 2016 року по серпень 2016 року (включно) складає 6000 7692,26 грн.

Крім того, судом встановлено, боржник має у власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1, відомості про наявність у останнього іншого нерухомого житлового майна відсутні, вказана квартира є предметом іпотеки на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, наданим в іноземній валюті.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого врядування, підприємств, установ, організацій , посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Аналіз змісту ст.373 ЦПК України свідчить про те, що перелік зазначених обставин не є вичерпним.

Верховний Суд України у п. 10 Постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року № 14 вказує, що суду у вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, керуючись особливим характером обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому Верховний Суд України також не дає чітких роз'яснень щодо цих підстав, підкреслюючи роль судового розсуду в оцінці цих обставин.

Незважаючи на відсутність вичерпного законодавчого переліку підстав для надання розстрочки виконання рішення, керуючись критерієм настання обставин, які ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення, суд, у кожній конкретній справі з врахуванням всіх особливостей ситуації, повинен вирішувати питання про їх наявність чи відсутність, а також вирішувати питання про наявність чи відсутність причин, які перешкоджають виконанню рішення суду та за своїм внутрішнім переконанням оцінювати наявні у справі докази.

Отже, для розстрочки виконання рішення необхідно встановити такі обставини, які підтверджують неможливість виконання рішення в інший, ніж розстрочення, спосіб. Такі обставини мають бути об'єктивними, що зумовлюють для боржника труднощі у виконанні рішення, та не вказують на його спробу ухилитися від виконання рішення.

Суд враховує, що виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на належну боржнику квартиру, під час дії мораторію, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», є неможливим.

При цьому, на думку суду, при вирішенні питання про розстрочення виконання рішення, слід керуватися загальними принципами та правилами, закріпленими ЦПК України з врахуванням специфіки, характеру та суб'єктного складу правовідносин, які являються предметом судового розгляду.

Згідно зі ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

В звязку з цим, суд вважає, що розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Заявляючи про розстрочку виконання рішення щодо сплати присуджених сум, боржник посилалися на неможливість одноразово сплатити ці суми, оскільки він працює, одержує заробітну плату, але розмір заробітної плати не дозволяє одноразово сплатити всі суми за кредитними зобов'язаннями.

В суді представник боржника зазначив, що запропонований варіант розстрочки виконання рішення буде відповідати перш за все інтересам стягувача та становитиме реальне виконання рішення з урахуванням можливостей боржника.

Суд погоджується з такими доводами заявника, оскільки матеріали справи вказують на відсутність можливості виконання рішення в інший спосіб в порядку ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» - за рахунок коштів, інших цінностей, майна, а відрахування з заробітної плати зборжника будуть менші, ніж запропонована ним сплата коштів в добровільному порядку.

При цьому суд враховує, що якщо обставини, через які особі було надано розстрочку, припинили існування раніше, ніж було зазначено в ухвалі суду, суд за заявою заінтересованої особи або державного виконавця може вирішити питання про припинення дії розстрочки.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення заяви та розстрочення виконання рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 373 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Виконання рішення Апеляційного суду Запорізької області від 16 червня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитом в розмірі 895398,67 грн., що еквівалентно 42328,97 доларів США; заборгованість по сплаті відсотків в розмірі 124729,98 грн., що еквівалентно 5896,47 доларів США; пеня за прострочення сплати кредиту в розмірі 76291,38 грн., а всього 1096420,03 грн., розстрочити шляхом стягнення присуджених сум щомісячними платежами у розмірі заборгованості за кредитом - у сумі 7461,65 грн., заборгованості за відсотками - у сумі 1039,41 грн. та пені - у сумі 635,76 грн., на строк 120 місяців, починаючи з листопада місяця 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 5 днів. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя П.В. Зарютін