Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючої судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря Слончак А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення сплачених за товар грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 25.10.2015 року вона придбала у торгівельному відділі «Passio» фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (в ТРЦ «Глобал» в м. Житомирі, вул. Київська, 77) жіночі демісезонні шкіряні чоботи чорного кольору, артикул 9910, за ціною 2170,00 грн. У звязку з виявленими під час гарантійного строку суттєвими дефектами у виді тріщин шкіри на верхніх частинах чобіт, хоча нею були дотримані правила їх експлуатації, вона звернулася до відповідача із заявою про розірвання договору та повернення сплачених коштів. Однак у поверненні коштів їй було відмовлено та відповідач запропонувала здійснити ремонт чобіт, а також на підтвердження отримання відповідачем чобіт вона надала письмову розписку. Вважаючи, що її права як споживача порушені, просить стягнути з відповідача на свою користь 2170,00 грн. сплачених за товар грошових коштів.

У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами, пояснивши, що чоботи позивач повернула відповідачу, але коштів за них не отримала, відповідач як продавець повинна була запропонувати провести експертизу товару, але цього не зробила, хоча в заяві від 01.11.2015 року позивач зверталася з цього приводу, але відповіді не отримала.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що чоботи мали дефекти в пальцевій частині та внутрішній частині стопи, мали сліди носіння і знаходилися в брудному стані. Товар був відремонтований, але позивач не захотіла його забрати. При прийнятті товару від позивача дефектного акту складено не було, оскільки їй не було відомо про необхідність його складення. Експертиза товару не проводилася, так як не було в ній необхідності.

Суд, заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.10.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу жіночих чобіт артикул 9910 за ціною 2170,00 грн., що підтверджується товарним чеком від 25.10.2015 року (а.с. 7).

01.11.2015 року позивач звернулася до відповідача із заявою, у якій повідомила про виявлені нею суттєві дефекти придбаного нею товару у виді тріщин шкіри на верхніх частинах чобіт, хоча нею були дотримані правила їх експлуатації. Внаслідок цього просила розірвати договір купівлі-продажу чобіт та повернути фактично сплачені за них грошові кошти (а.с. 8). Окрім того, у заяві просила повідомити її для надання письмової згоди на проведення експертизи товару у разі необхідності визначення причин втрати якості продукції шляхом проведення експертизи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів».

Із запису на зворотній стороні заяви від 01.11.2015 року вбачається, що відповідач прийняла на розгляд заяву позивача, і чоботи були прийняті нею для встановлення наявності дефектів, про що свідчить товарний чек від 01.11.2015 року (а.с. 9).

У відповіді, датованій 02.11.2015 року (а.с. 10), на заяву позивача відповідачем вказано про те, що у звязку з дефектами, які зявилися внаслідок невиконання правил використання взуття (механічні пошкодження), позивачу запропоновано за власні кошти здійснити ремонт чобіт, а також у поверненні коштів відмовлено.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Частиною 14 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов'язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку.

Досліджені судом докази та встановлені обставини свідчать про те, що відповідачем було порушено вимоги статей 8, 17 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки при прийнятті проданих позивачу чобіт нею не було складено акту про дефекти взуття при поверненні його до магазину та не звернувся до позивача за отриманням письмової згоди на проведення експертизи продукції для виявлення причин її недоліків.

Частиною 14 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено обовязок доведення виникнення недоліків товару внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання.

Таким чином, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами порушення позивачем правил користування придбаними нею у відповідача чоботами, так як відповідачем не складено акту про наявність дефектів на них при їх поверненні позивачем до магазину та відповідної експертизи товару зі згоди позивача не проведено, що передбачено ч. 4 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів».

Враховуючи встановлення судом обставин щодо наявності недоліків взуття, придбаного позивачем у відповідача внаслідок укладення між ними договору купівлі-продажу, які виникли у період гарантійного строку, а також обовязок доведення факту належної якості проданого товару та проведення перевірки якості товару із забезпеченням прав споживача взяти участь у такій перевірці законом покладено на продавця, суд вважає, що відповідачем не надано доказів на підтвердження належної якості проданих чобіт, і за наведених обставин, на переконання суду, права позивача як споживача були порушені та потребують судового захисту у спосіб, обраний позивачем у заявлених позовних вимогах на підставі ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів».

Керуючись ст. ст. 698, 708 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 10, 60, 88, 208, 209, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) сплачених за товар грошових коштів у розмірі 2170,00 грн. та 487,20 грн. судового збору, а всього 2657,20 грн. (дві тисячі шістсот пятдесят сім гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М. Семенцова