АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 197/305/15-ц 22-ц/774/10/К/16
Справа № 197/305/15-ц Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/10/К/16 інстанції - Охнач О.В.
Категорія № 27 (4) Доповідач - Братіщева Л.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді: Братіщевої Л.А.,

суддів: Євтодій К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05 липня 2007 року між ним та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № KRКRАU30160388, згідно умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 10120,02 доларів США на термін до 04.07.2014 року.

У зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, станом на 08 грудня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 6962,51 доларів США, що за курсом 15,52 грн., відповідно до службового розпорядження НБУ від 08.12.2014 року складає 108058 грн. 14 коп., яку позивач, разом із судовими витратами по справі просив стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2015 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з відповідача судових витрат. Зокрема, на його думку, суд неправомірно відмовив у задоволенні позовних вимог, дійшов помилкового висновку про те, що за наявності рішення про дострокове стягнення заборгованості строк дії договору закінчується і нарахування відсотків за користування кредитом та неустойки поза строком дії кредитного договору законом не передбачено, а також не врахував, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум. Суд дійшов помилкового висновку щодо пропуску строку позовної давності та безпідставно застосував цей строк без заяви сторони у спорі. Крім того, судом залишено поза увагою, що предметом спору у даній цивільній справі є стягнення заборгованості за період з 05.07.2007 року по 08.12.2014 року, в той час як предметом спору у справі, по якій вже ухвалено рішення, є заборгованість за період з 05.07.2007 року по 09.04.2013 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову з підстав, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та неправильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна повністю законним і обґрунтованим.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 05 липня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № KRКRАU30160388, згідно умов якого ОСОБА_2 отримав кредитні кошти у розмірі 10120,02 доларів США на термін до 04.07.2014 року зі сплатою 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом (а.с. 9-10).

Відповідно до п.7.1. договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця у період сплати, за який приймається період з 5 по 9 число кожного місяця, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 193,72 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за кредитом, винагороди.

Згідно п. 7.4 кредитного договору, згідно ст. 212 ЦК України, при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.1., 2.2.4., 2.3.3. цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,09% на місяць на суму непогашеної заборгованості в строк заборгованості за кредитом.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що при порушенні позичальником зобов'язань, передбачених договором, Банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки.

Відповідно до п. 7.1 кредитного договору, позичальник повинен сплачувати щомісячну винагороду у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту.

Як вбачається із доданого до позову розрахунку, у зв'язку із подальшим невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, утворилась заборгованість, яка станом на 08 грудня 2014 року становить 6962,51 доларів США., з яких: 3545,79 доларів США. - заборгованість за кредитом; 1784,24 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 240,89 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1044,79 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором, а також 16,11 доларів США - штраф (фіксована частина), 330,78 доларів США - штраф (процентна складова) (а.с. 4-7).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Одним із загальних принципів законодавства є принцип свободи договору, який знайшов своє підтвердження у положеннях ст. 627 ЦК України, і передбачає вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов'язки учасників.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що, оскільки закінчився строк дії кредитного договору та Широківським районним судом Дніпропетровської області 13.11.2013 року ухвалене рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, - нарахування відсотків за користування кредитом, неустойки поза строком дії кредитного договору, законом не передбачено.

Колегія суддів не може погодитися із висновками суду, з огляду на наступне.

Як вбачається з оглянутої апеляційним судом цивільної справи № 197/870/13-ц (провадження № 2/197/317/13) за позовом ПАТ КБ «ПриватБагк» до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості, заочним рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2013 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № KRКRАU30160388 від 05.07.2007 року за період з 05.07.2007 року по 09.04.2013 року у розмірі 3880,97 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.04.2013 року складає 31 008, 95 грн., із яких: 3516,27 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.04.2013 року складає 28094,99 грн. - заборгованість за кредитом; 321,80 доларів США, що за курсом 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.04.2013 року складає 2571,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 28,34 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.04.2013 року складає 226,43 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 14,56 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.04.2013 року складає 116,33 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за понесені ним судові витрати у розмірі 310,08 грн. Рішення набрало законної сили 30.11.2013 року (а.с. 30-31).

Пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В даному випадку, пунктом 7.4. кредитного договору передбачено, що порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.1., 2.2.4., 2.3.3. цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,09% на місяць на суму непогашеної заборгованості в строк заборгованості за кредитом.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України передбачено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

З доданого Банком до позовної заяви розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач після ухвалення рішення 13.11.2013 року станом на 08 грудня 2014 року не сплачує відсотки, комісію та пеню (а.с. 4-7), а тому, на думку колегії, зобов'язання відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором № KRКRАU30160388 від 05.07.2007 року не є припиненим і доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, який з посиланням на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області та на закінчення строку дії кредитного договору 04.07.2014 року, дійшов висновку про припинення правовідносин сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі. Тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог.

Колегія вважає, що позовні вимоги щодо наявності заборгованості у зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором № KRКRАU30160388 від 05.07.2007 року, яка підлягає стягненню з відповідача - Банком доведені, але підлягають частковому задоволенню, а саме: не підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3545,79 доларів США, оскільки стягнута рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2013 року та, з урахуванням зазначеного рішення та розрахунку за період, що розпочався після періоду, за який стягнуто заборгованість рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13.11.2013 року, станом на 08.12.2014 року (а.с. 4-7), підлягає стягненню: заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 1462,44 доларів США (1784,24 долар. США - 321,80 долар. США), комісія за користування кредитом в розмірі 212,55 доларів США (240,89 долар. США - 28,34 долар. США) та пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань в розмірі 1030,14 доларів США (1044,70 долар. США - 14,56 долар. США)

Крім того, на думку колегії не підлягають задоволенню позовні вимоги ПАТ «КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з ОСОБА_2 штрафу (фіксованої частини) в розмірі 16,11 доларів США та 330,78 доларів США - штрафу (процентної складової), оскільки умовами кредитного договору № KRКRАU30160388 від 05.07.2007 року не передбачена відповідальність позичальника у вигляді сплати штрафу (фіксованої частини) та штрафу (процентної складової) у разі порушення зобов'язань по погашенню кредиту.

Таким чином, висновок суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог з підстав припинення правовідносин - є помилковим, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову і стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № KRКRАU30160388 від 05.07.2007 року станом на 08 грудня 2014 року в розмірі 2705,13 доларів США, що за офіційним курсом 26.182756 Національного Банку України на 10.03.2016 року складає 70827,76 грн.,яка складається з: заборгованості по процентам за користування кредитом - 1462,44 доларів США, що за офіційним курсом 26.182756 Національного Банку України на 10.03.2016 року складає38290,71 грн.; комісії за користування кредитом - 212,55 доларів США, що за офіційним курсом 26.182756 Національного Банку України на 10.03.2016 року складає 5565,14 грн. та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 1030,14 доларів США, що за офіційним курсом 26.182756 Національного Банку України на 10.03.2016 року складає 26971,90 грн. В задоволенні іншої частини позову слід відмовити.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» з відповідача підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви в сумі 1080,58 грн. та за подачу апеляційної скарги в розмірі 1188,65 грн., а всього 2269 грн. 23 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2015року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № KRКRАU30160388 від 05.07.2007 року, станом на 08.12.2014 року, в розмірі 2705,13 доларів США, що за офіційним курсом 26.182756 Національного Банку України на 10.03.2016 року складає 70827,75 грн.,яка складається з:

- заборгованості по процентам за користування кредитом - 1462,44 доларів США, що за офіційним курсом 26.182756 Національного Банку України на 10.03.2016 року складає38290,71 грн.;

- комісії за користування кредитом - 212,55 доларів США, що за офіційним курсом 26.182756 Національного Банку України на 10.03.2016 року складає 5565,14 грн.;

- пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 1030,14 доларів США, що за офіційним курсом 26.182756 Національного Банку України на 10.03.2016 року складає 26971,90 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в сумі 2269 (дві тисячі двісті шістдесят дев'ять) грн. 23 коп.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Л.А. Братіщева

Судді: Н.М. Грищенко

Л.В. Михайлів