АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Корчевного Г.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Слободянюк С.В.,

при секретарі Лознян О.С.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 14 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2015 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва із позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди.

12 березня 2016 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.

Просив забезпечити позов ОСОБА_1 шляхом накладення арешту на майно, а саме на Ѕ частини трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить на праві власності ОСОБА_3

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 14.03.2016 року у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 14.03.2016 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову у повному обсязі.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала суду першої інстанції була постановлена з порушенням норм процесуального права.

Унікальний номер справи: 760/22171/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6543/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Українець В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Корчевний Г.В.
Вказує, що вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачкою вимогами, а також наявні обґрунтовані підстави вважати, що відповідач може намагатися у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки в добровільному порядку врегулювати спір у позивачки з відповідачем не вдалося.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, передбачені ЦПК України.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України визначається, що забезпечення позову допускається на будь-які стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з пунктом 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим, у заяві про забезпечення позову та апеляційній скарзі на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 14.03.2016 року представником позивача не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач має на меті відчужити квартиру АДРЕСА_1 для унеможливлення виконання судового рішення в майбутньому.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Враховуючи викладене та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, колегія суддів вважає законними й обґрунтованими висновки районного суду про відсутність підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 14 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: