Справа № 515/1283/16-ц
Провадження № 2/515/1786/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Чебан А.П.

за участі:

секретаря Дечевої І.І.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

11 серпня 2016 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини.

22 травня 2015 року померла ОСОБА_4 у віці 59 років в м.Одеса, з якою позивачка проживала понад пять років однією сімєю.

Після її смерті залишилася земельна ділянка площею 7,04 га, що розташована на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №040141, виданого Білоліською сільською радою народних депутатів 02 листопада 2000 року.

Вищезазначену земельну ділянку позивачка має право успадкувати як спадкоємець четвертої черги за законом відповідно до ст.1264 ЦК України.

Після смерті ОСОБА_4 позивачка звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено з причини ненадання нею доказів постійного проживання зі спадкодавцем однією сімєю понад пять років.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 15 січня 2016 року було задоволено заявлені позивачкою вимоги та встановлено факт постійного проживання зі спадкодавцем однією сімєю понад пять років.

Після повторного звернення до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, їй знову було відмовлено з причини відсутності (ненадання) правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Нотаріус порекомендував позивачці звернутись до суду для захисту своїх майнових прав.

За таких обставин позивачка звертається до суду та просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, що залишилась після смерті ОСОБА_5, яка померла 22 травня 2015 року.

Представник позивача, адвокат ОСОБА_1, до судового засідання не зявився, але надав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі (а.с.16).

Повноважний представник відповідача, ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, але надав заяву, в якій просив справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с.17).

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом при досліджені письмових доказів по справі встановлено наступне.

ОСОБА_4, яка померла 22 травня 2015 року в м.Одеса, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №040141, виданого 02 листопада 2000 року Білоліською сільською радою народних депутатів, належало майно, яке складається з земельної ділянки загальною площею 7,04 га, розташованої на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району одеської області масив №4,5,6, ділянка №10, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.7).

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №415166 від 27.05.2015 року (а.с.5), ОСОБА_4, 22 травня 2015 року померла у м.Одеса у віці 59 років.

За життя ОСОБА_4 не вчиняла заповіту. Позивачка є спадкоємцем вищевказаної спадкової земельної ділянки в порядку четвертої черги за законом, оскільки проживала разом зі спадкодавицею понад пять років однією сімєю, що підтверджується рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 15 січня 2016 року (а.с.8). Після звернення до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу ОСОБА_6 з приводу прийняття спадщини, позивачка отримала відмову, оскільки вона не надала нотаріусу правовстановлюючий документ на спадкове майно земельну ділянку (а.с.6). Позивачка припускає, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку було втрачено спадкодавицею за життя, а тому з приводу втрати вищевказаного документу позивачка подала обяву до районної газети «Татарбунарський вісник» №22 від 13.06.2015 року (а.с.11).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за №44858659 від 23.08.2016 року (а.с.23), за фактом смерті ОСОБА_4 відкрито спадкову справу за №146/2016 від 10.06.2016 року, з приводу прийняття спадщини звернулась ОСОБА_3

З довідки Відділу Держгеокадастру у Татарбунарському районі Одеської області за №34-1526-0.12-1644/2-16 від 10.08.2016 року (а.с.10) вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 7,0411 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала гр. ОСОБА_4, яка померла 22.05.2015 року згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV ОД №040141, виданого на підставі рішення Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 25.04.2000 року №18-ХХІІІ, що розташована на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, станом на 01.01.2016 року становить 236 747, 45 грн.

Згідно з ст.1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як вбачається зі ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином в судовому засіданні встановлено факт належності ОСОБА_4 земельної ділянки площею 7,0411 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV ОД №040141, виданого на підставі рішення Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 25.04.2000 року №18-ХХІІІ. Земельна ділянка розташована на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області.

Позивачка має право успадкувати зазнчену земельну ділянку у порядку четвертої черги за законом як така, що проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 судом не встановлено. У звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку, позивачка позбавлена можливості оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а отже, її право підлягає захисту в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 316,319,328, 392, 1216,1233-1235,1264,1268, ЦК України, ст.ст. 88, 174,209, 213,256-269 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КМ №242219, виданого Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області 02 липня 2004 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, яка померла 22 травня 2015 року в м.Одеса, яке складається з земельної ділянки загальною площею 7,04 га, розташованої на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області масив №4,5,6 ділянка №10, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ОД №040141, виданого 02 листопада 2000 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Чебан