АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа №22-ц/796/4762/2016 Головуючий у 1-й інстанції: Українець В.В.
Доповідач: Барановська Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Барановської Л.В.

суддів: Панченка М.М., Побірченко Т.І.

при секретарі: Куркіній І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за

апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 11.02.2016 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімової Асі Назимівни.

Заслухавши доповідь судді Барановської Л.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія -

ВСТАНОВИЛА:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до Солом'янського районного cудy м. Києва зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімової А.Н.

На обґрунтування своїх вимог вказав, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 03.12.2010 року з нього та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ПАТ «Банк Петрокомерц-Україна» було стягнуто грошові кошти.

27.05.2011 року за виконавчим листом було відкрито виконавче провадження. В ході виконавчого провадження, 27.01.2012 року було накладено арешт на належну іншій особі - ОСОБА_4 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1.

За позовом ОСОБА_4 рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 29.10.2014 року виключено з акту опису й арешту майна зазначену земельну ділянку та звільнено майно з-під арешту. Дане рішення набрало законної сили. З огляду на що, державний виконавець в порядку ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» мав не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини, постановою зняти арешт з майна та направити копію такої постанови боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. На його звернення про вчинення таких дій державний виконавець та її керівництво не реагує, тому скаржник просив суд: визнати протиправною бездіяльність в частині не виключення з акту опису та арешту земельної ділянки, не винесення постанови про звільнення з-під арешту земельної ділянки, не надіслання копії постанови про звільнення з-під арешту земельної ділянки органу, якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Також просив зобов'язати державного виконавця виключити з акту опису та арешту земельну ділянку, винести постанову про звільнення з-під арешту земельної ділянки, надіслати копію постанови про звільнення з-під арешту земельної ділянки органу, якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 11.02.2016р. у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду, визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України РагімовоїА.Н., посилаючись на її необгрунтованість, порушення вимог цивільно-процесуального закону.

Апеляційна скарга представника ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до вимог ЦПК України, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні у ВДВС Солом'янського РУЮ міста Києва перебувало виконавче провадження з виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 03.12.2010 р. про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Петрокомерц-Україна» грошових коштів.

На підставі вищевказаного судового рішення, 27.05.2011 року було відкрито виконавче провадження.

27.01.2012 року в ході виконання виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «Банк Петрокомерц-Україна» було накладено арешт на належну іншій особі - ОСОБА_4 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 29.10.2014 року виключено з акту опису й арешту майна зазначену земельну ділянку та звільнено майно з-під арешту.

Вказане рішення набрало законної сили.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця виходив з того, що права заявника державним виконавцем порушені не були.

Колегія суддів погоджується із такими доводами суду першої інстанції та вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачається.

Так, у відповідності до ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на дане майно і про зняття з нього арешту.

Представник заявника зазначав, що не вчинення оскаржуваних дій не стосується прав чи обов»язків боржника у виконавчому провадженні, він оскаржує сам факт не дотримання державним виконавцем вимог ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження».

Законом визначено порядок оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця особою, яка не є стороною виконавчого провадження, але права якої порушені - в порядку адміністративного судочинства.

Права заявника державним виконавцем не порушені.

За таких обставин ухвала суду від 11.02.2016 року є обґрунтованою і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Суд повно та всебічно з'ясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку доказам.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 відхилити, ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 11.02.2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді