Справа № 304/1096/16-ц
Провадження № 2/304/389/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2016 рокум. Перечин
Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Амаровича В. П.,
при секретарі - Ковач М.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про захист прав споживача, -
Позивач у судове засідання не зявилася, попередньо подавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини позовної заяви, проти винесення заочного рішення не заперечила.
Відповідач у судове засідання повторно не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, причину неявки не повідомив, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Небажання відповідача надавати докази на виконання ухвали суду про витребування доказів від 11 жовтня 2016 року, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях при належному його повідомленні про час та місце розгляду справи, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та розглядаючи справу на підставі наявних у справі доказах, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 3 ст. 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Як розяснено у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12 квітня 1996 року (далі постанова Пленуму) вирішуючи справи про захист прав споживачів, суди мають виходити з того, що відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» держава: забезпечує громадянам захист їх інтересів як споживачів; надає можливість вільного вибору товарів (робіт, послуг) та набуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час вибору й використання товарів (робіт, послуг) відповідно до їх потреб; гарантує придбання або одержання іншими законними способами товарів (робіт, послуг) в обсягах, що забезпечують рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я та життєдіяльності.
Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
У відповідності до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобовязується доставити довірений їй другою стороною (відправник) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобовязується сплатити за перевезення вантажу встановлення плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).
Згідно до ст. 633 цього Кодексу публічний договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обовязок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться ( роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги звязку, медичне, готельне, банківське обслуговування, тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Згідно до Публічного Договору про надання послуг з організації перевезення відправлень (далі Договір) ТОВ « Нова Пошта» надає платні послуги з організації перевезення відправлень на території України. Договір є публічною офертою, текст якої розміщено на офіційному сайті підприємства.
У відповідності до п. 2.5., 2.6 договір укладається шляхом приєднання Замовника до запропонованого Експедитором Договору загалом та прийняття всіх істотних умов Договору без підписання письмового примірника і має юридичну силу відповідно до положень ст. 633, 634 Цивільного кодексу України. Замовник не може запропонувати свої умови Договору. Безумовне та повне прийняття умов Договору Замовником полягає в здійсненні Замовником дій, спрямованих на отримання послуг, а саме передачі Замовником Експедитору відправлення для надання послуг, передбачених Договором, незалежно від наявності/відсутності в експрес-накладній підпису Відправника.
У п. 3.1., 3.3, 3.4 Договору регламентовано, що Експедитор зобовязується за плату та за рахунок Замовника організувати перевезення відправлення й надання комплексу інших послуг, повязаних із організацією перевезення відправлення, а Замовник зобовязується їх прийняти й оплатити на умовах, визначених Договором. Прийняття Експедитором відправлення для надання послуг, визначених Договором, оформляється експрес-накладною, у якій зазначаються такі відомості: тип послуги, інформація про Відправника, інформація про Одержувача, інформація про кількість вантажних місць, вага відправлення, оголошена вартість відправлення, опис вмісту відправлення, платник послуг, форма розрахунку, розрахункові строки доставки відправлення, інформація про додаткові послуги/сервіси, вартість послуг Експедитора. Шляхом передачі Замовником відправлення Експедитору для надання послуг, передбачених Договором, Замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з положеннями Договору, Умовами надання послуг, чинними на момент передачі відправлення для організації його перевезення, та зобовязується їх виконувати незалежно від наявності/відсутності в експрес-накладній підпису Відправника.
Згідно Умов надання послуг ТОВ «Нова Пошта» (далі Умови) такі розроблено ТОВ «Нова Пошта» відповідно до вимог чинного законодавства з метою регулювання послуг з організації перевезення відправлень та надання комплексу послуг, повязаних із перевезенням відправлень територією України. Шляхом передачі Замовником відправлення ТОВ «Нова Пошта» для транспортування Замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з положеннями цих Умов, чинними на момент передачі відправлення для транспортування, та зобовязується їх виконувати незалежно від наявності/відсутності в експрес-накладній підпису Замовника. Ці Умови доступні для ознайомлення на офіційному сайті ТОВ «Нова Пошта» novaposhta.ua.
Основними послугами є організація перевезення відправлень та надання комплексу послуг, повязаних із перевезенням відправлень територією України (п. 2 Умов).
Відповідач не виконав взятих на себе зобовязань щодо перевезення вантажу та його схоронності.
Позивач неодноразово зверталася до відповідача зі скаргою та претензіями про компенсацію вартості вантажу у звязку з його втратою (а. с. 5, 6).
У статті 924 ЦК України встановлено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.
За змістом ч. 9 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець зобовязаний протягом місяця відшкодувати збитки, що виникли у звязку з втратою, псуванням чи пошкодження речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг).
Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що відповідачем не виконано взятих на себе договірних зобовязань, а тому, суд вважає за необхідне зобовязати останнього відшкодувати завдану позивачеві шкоду в сумі 4 060 грн. (25 л меду ? 140 грн./1 л), задовольнивши позов в частині стягнення матеріальних збитків.
Що стосується вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, то суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до ч. 3 вказаної статті, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до розяснень, викладених в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, з під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно п. 9 вказаної Постанови Пленуму, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що заявлена позивачем до відшкодування сума моральної шкоди в розмірі 2 000 грн. не відповідає обставинам справи й ступеню її моральних страждань, у звязку з чим підлягає стягненню в меншому розмірі, а саме в сумі 1 000 грн.
Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір, що відповідає положенням ч. 3 ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 23, 633, 924, 909 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 10, 11, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про захист прав споживача задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий: ОСОБА_3