Справа № 325/1136/16-ц
Провадження № 2/325/493/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року Приазовський районний суд Запорізької області

у складі : головуючого судді Шеїної Л.Д.,

при секретарі Красновій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засідані в приміщені Приазовського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Ботіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку у порядку спадкування за законом,

встановив :

22 серпня 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Ботіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку у порядку спадкування за законом, мотивуючи тим, що 03 червня 2005 року помер ОСОБА_3, який доводиться їй батьком, а ОСОБА_2 дружиною померлого ( для неї мати ).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до спадкового майна входять: житловий будинок і земельна ділянка для його обслуговування за адресою вулиця Калініна ,60 в селі Ботіїве Приазовського району Запорізької області.

Документи, які б підтверджували право власності померлого на вказані об*єкти нерухомості були втрачені ще за життя ОСОБА_4

Отже, позивачка вважає, що вона позбавлена можливості у позасудовому порядку отримати документ на право власності на земельну ділянку, житловий будинок, що входять до спадкового майна. Тому і змушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила ( а.с. 34,37,40,49 ).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила (а.с.35,39,41,46 ).

Представник відповідача - Ботіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області в судове засідання не прибув,будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи (а.с. 36,42,47,48 ), спрямував до суду заяву щодо розгляду справи в його відсутність і не заперечував щодо задоволення позову ( а.с. 38,45).

Суд приймає рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до вимог ст.. 157,169 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні до них правовідносини з приводу набуття права власності за рішенням суду.

03 червня 2005 року в селі Строганівка Приазовського району Запорізької області помер ОСОБА_3, що підтверджено даними свідоцтва про смерть серія I-ЖС № 017255 ( а.с.8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу спадкового майна, як вбачається із тексту позовної заяви, входять земельна ділянка та житловий будинок , що розташовані за адресою вулиця Калініна , 60 в селі Ботіїве Приазовського району Запорізької області ( а.с.2-3).

Спадкоємцями за законом першої черги, після смерті ОСОБА_3 03 червня 2005 року, є його дружина ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію шлюбу ( а.с.6 ), донька ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про її народження ( а.с.5).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.

Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки.

З долученого до матеріалів справи свідоцтва про народження ОСОБА_1 вбачається, що вона є донькою померлого ОСОБА_3, а ОСОБА_2 дружиною померлого, що вбачається із свідоцтва про одруження ( а.с. ).

Отже позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідно до ч.1 ст.4, ч.2 ст.48, ст..66-68 Закону України «Про нотаріат» обов'язок щодо встановлення спадкового майна, кола спадкоємців та видачі свідоцтв про право власності на спадкове майно покладений на органи нотаріату.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва на спадщину вимоги про визнання права власності на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753 / 0 / 4 -13 від 16. 05. 2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» мають місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів , зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину ,оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та / або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Як вбачається з довідки нотаріуса та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.25,26), яка була надана на запит Приазовського районного суду запорізької області, після смерті ОСОБА_3, який помер 03 червня 2005 року, з заявами про прийняття спадщини до Приазовської державної ніхто не звертався, спадкова справ не заводилася.

Отже, відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право матеріали цивільної справи не містять.

Позивачка не дала суду переконливих пояснень, які непереборні перешкоди чинить відповідачка в користуванні спадковим майном, що позбавляло її можливості отримати свідоцтво про право на спадщину; не обгрунтувала, у зв'язку з чим звернулися до суду з позовом про визнання права власності на об*єкти нерухомості у порядку спадкування за законом. Тим самим не довела, що право її порушено та підлягає захисту.

Таким чином, позивачка передчасно звернулася з вимогами про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом, і в матеріалах справи відсутні докази того, що нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушень, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений Законами України.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 6, 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. ст. 1216 , 1218, 1225, 1258, 1261 ЦК України, п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, суд

вирішив :

в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Ботіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку у порядку спадкування за законом, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.Д. Шеїна