АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3069/16 Справа № 201/4458/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Ткаченко Н. В. Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.

суддів: Свистунової О.В., Ремеза В.А.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси та Кредит" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

31 березня 2014 року ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 11.07.2011р. між ним та відповідачем було укладено договір №040-Р/006612 «про відкриття карткового рахунку та надання і використання платіжної картки VISA Platinum», за умовами якої банк надав клієнту платіжну картку VISA Platinum НОМЕР_1. 14.07.2011 року між ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" та ОСОБА_2 було укладено договір про відкриття кредитної лінії №19/11ПК, відповідно до якого банк відкрив під банківську платіжну картку VISA Platinum НОМЕР_1 поновлювальну кредитну лінію з розміром кредитного ліміту в сумі 50000,00 грн., з виплатою процентів за користування кредитом в розмірі 21% річних, а боржник зобов'язався повністю повернути отримані в рахунок поновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 05.07.2013 року та виплатити проценти за користування кредитом в розмірі і строки, передбачені умовами даного договору. Відповідачка умови договору належним чином не виконувала, у зв'язку з чим, станом на 24.03.2014 р., виникла заборгованість в сумі 91826,78 грн., з яких 48531,20 грн. - заборгованість по кредиту, 26020,66 грн. - нараховані відсотки та 17274,78 грн. - пеня. Тому банк просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за вказаним вище договором в загальному розмірі 91826,78 грн. та судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2015 року позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №040-Р/006612 від 11.07.2011р., станом на 24.03.2014 року, у розмірі 91826,78 грн., з яких: 48531,2 грн. - заборгованість по кредиту, 26020,66 грн. - заборгованість за відсотками, 17274, 78 грн. - пеня; а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 918,27 грн.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та на неповне з'ясування обставин по справі, у зв'язку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення, просить ухвалити нове, яким в позові відмовити в повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники процесу повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України. Так, представник відповідача ОСОБА_3 судову повістку про слухання справи 29.06.2016 року отримав 03.06.2016 року, що стверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.199 т.2); більше того, інший представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 знайомилась із матеріалами справи 08.06.2016 року (а.с.196 т.2) та судову повістку про слухання справи в апеляційній інстанції отримала особисто 08.06.2016 року (а.с.198 т.2). Повноваження представників відповідачки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 підтверджені нотаріально посвідченою довіреністю від 11.03.2016 року зі строком дії до 11.03.2019 року (а.с. 197 у т. 2). Відповідачка чи її представники будь-яких клопотань чи заяв щодо неявки у судове засідання 29.06.2016 року не надавали, про причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що між ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" та ОСОБА_211 липня 2011 року укладено договір №040-Р/006612 «про відкриття карткового рахунку та надання і використання платіжної картки VISA Platinum», за умовами якої банк надав клієнту платіжну картку VISA Platinum НОМЕР_1 строком дії до 31 липня 2014 року (а.с.4-7 т.1).

Відповідно до п. 1.2. зазначеного вище договору від 11 липня 2011 року, клієнт сплачує банку плату за послуги, що надаються банком при використанні платіжної картки та карткового рахунку у розмірах та в строки, які встановлені Тарифами комісійної винагороди банку.

Згідно п. 4.1.8. договору про відкриття карткового рахунку, клієнт зобов'язується контролювати свій видатковий ліміт, не допускаючи несанкціонованого овердрафту. Погашати всі заборгованості по картковому рахунку в строки, передбачені цим договором, а заборгованості по кредитній лінії, у випадку її відкриття на підставі окремого договору між банком та клієнтом, погашати у строки, в порядку та на умовах, передбачених вказаним окремим договором про кредитну лінію.

Встановлено також, що 14.07.2011 року між ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" та ОСОБА_2 укладено договір про відкриття кредитної лінії №19/11ПК, відповідно до якого банк відкрив під банківську платіжну картку VISA Platinum НОМЕР_1 поновлювальну кредитну лінію з розміром кредитного ліміту в сумі 50000,00 грн., з виплатою процентів за користування кредитом в розмірі 21% річних, а боржник зобов'язався повністю повернути отримані в рахунок поновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 05.07.2013 року та виплатити проценти за користування кредитом в розмірі і строки, передбачені умовами даного договору (а.с 8-10 т.1).

Відповідно до п. 4.2 договору про відкриття кредитної лінії №19/11 ПК від 14.07.2011 року, нарахування процентів відбувається щомісячно, один раз в місяць, на залишок заборгованості боржника за період з 26 числа попереднього місяця по 25 число поточного місяця.

Пунктом 6.1. зазначеного вище договору передбачено, зокрема, що за порушення строків повернення кредитних ресурсів та/або оплати процентів, боржник виплачує банку пеню із розрахунку 40% річних від простроченої суми за кожен день прострочки.

Позивачем умови зазначених вище договорів виконані, що стверджується розпискою відповідачки про отримання платіжної картки, заявою відповідачки про встановлення ліміту та розрахунком боргу (а.с. 11 - 14 у т. 1).

Встановлено також, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов'язань за кредитним договором №19/11 ПК від 14.07.2011 року, станом на 24.03.2014 року, утворилась заборгованість в сумі 91826,78 грн., а саме: 48531,20 грн. - заборгованість по кредиту, 26020,66 грн. - нараховані відсотки та 17274,78 грн. - пеня за період з 06.07.2013 року по 24.03.2014 року. Наявність та розмір вказаної заборгованості підтверджуються наданим банком детальним розрахунком боргу, який відповідає умовам наведених вище договорів (а.с. 13-14 у томі 1).

Крім того, згідно висновку №345-16 судової почеркознавчої експертизи від 06.05.2016 року, проведеної Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз на підставі ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.12.2015 року, підписи від імені ОСОБА_2 під текстом у нижньому правому куті на лицьовій та зворотній стороні першого та другого аркушу, під текстом у нижньому правому куті на лицьовій стороні третього аркушу та в графі «Заемщик» третього аркушу договору про відкриття поновлювальної кредитної лінії №19/11 ПК від 14.07.2011 року - виконані ОСОБА_2 (а.с.186-192 т. 2).

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором №19/11 ПК від 14.07.2011 року, станом на 24.03.2014 року, в сумі 91826,78 грн., яка складається із 48531,20 грн. - заборгованості по кредиту, 26020,66 грн. - відсотків та 17274,78 грн. - пені за період з 06.07.2013 року по 24.03.2014 року.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 не укладала з позивачем договору про відкриття кредитної лінії №19/11 ПК від 14.07.2011 року та не підписувала його, - є безпідставними і спростовуються наведеним вище висновку судової почеркознавчої експертизи (а.с.186-192 т. 2).

Приймаючи до уваги, що даний позов пред»явлено банком 31.03.1012 року, що стверджується поштовим штемпелем на відповідному конверті (а.с. 24 у т. 1), строки позовної давності не порушено.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального чи процесуального права, що призвели до неправомірного вирішення справи по суті, а зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, зважаючи на положення ст.ст. 88, 303 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді