Провадження № 2/761/5840/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Толкач О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» про стягнення страхового відшкодування, суд

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ПАТ «СК «Брокбізнес» на свою користь страхове відшкодування у розмірі 15 915,27 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 01.08.2016 року по 10.08.2016 року транспортний засіб «ЗАЗ 110307-42», д.н.з. НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження в с. Новосвітлівка Краснодарського району Луганської області, внаслідок проведення антитерористичної операції. Вказаний автомобіль було застраховано у ПАТ «СК «Брокбізнес» згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту № 31306-1/006-0042683/05НТ від 13.06.2013 року, у зв'язку з чим позивач звернувся зі заявою про виплату страхового відшкодування до відповідача. Проте, відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з тим, що заявником не надано доказів поважності пропущення строку повідомлення страховика про настання страхового випадку.

Позивач у судове засіданні не з'явився, на адресу суду надіслав заяву, згідно якої просить суд розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив.

13.06.2013 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес» та Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України було укладено договір на закупівлю послуги щодо страхування автотранспорту № 31306- 1/006-0042683/05НТ.

Відповідно до п. 1.1 Договору, страховик зобов'язується протягом терміну дії страхових сертифікатів виданих відповідно до умов даного договору надати страхувальнику послуги щодо страхування автотранспорту, а страхувальник - прийняти і оплатити такі послуги.

14.08.2013 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес» та Фондом було укладено Страховий сертифікат № 2660, згідно якого було застраховано транспортний засіб «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1.

Особою, які страхувальник надав застрахований транспортний засіб у користування є ОСОБА_1, з правом керування ОСОБА_2

Відповідно до п. 4.2 Договору та 3 Страхового сертифікату, вигодонабувачем є Фонд.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Положення статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

У відповідності до п.3 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до п. 4.11 Договору, при настанні страхового випадку користувач автомобілем терміново (але не пізніше 24 годин з моменту настання страхового випадку, що має ознаки страхового, (або не пізніше 24 годин з моменту виявлення пошкоджень автомобіля) повідомляє про настання страхового випадку: ДАІ - при ДТП; відділ внутрішніх справ - при незаконному заволодінні чи протиправних діях третіх осіб; Страховика за номерами телефонів, вказаними в пам'ятці водію та управління виконавчої дирекції Фонду.

Відповідно до п. 4.11.4 Договору, при настанні страхового випадку, уповноважена особа управління виконавчої дирекції Фонду протягом 3-х робочих днів подає Страховику письмову заяву про настання страхового випадку.

Згідно повідомлення Фонду, в період з 01.08.2014 року до 10.08.2014 року внаслідок обстрілів незаконним збройним формуванням «ЛНР» було пошкоджено застрахований транспортний засіб. Проте, заява про настання страхового випадку Фондом була подана 17.08.2015 року.

У позові позивач зазначає, що зателефонував до відповідача та Фонду лише 04.09.2014 року, оскільки до цього часу був відсутній мобільний зв'язок, проте жодних належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеного до суду не надано.

Згідно відомостей Сватівського РВ УМВС України, до ЧЧ Лисичанського МВ ГУМВС України, з заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 звернувся лише 22.07.2015 року.

У поданому позові ОСОБА_1 зазначає, що не мала можливості раніше повідомити про подію органи внутрішніх справ, страховика та Фонд.

Між тим, згідно довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції № 94000796 від 24.11.2014 року, 20.11.2014 року ОСОБА_1 перемістилася з тимчасово окупованої території АДРЕСА_1, а отже, починаючи з 20.11.2014 року ОСОБА_1 мала можливість письмово повідомити про подію органи МВС, страховика та Фонд.

Відповідно до п. 4.11.7 Договору, невиконання страхувальником без поважних причин дій, вказаних в п. 4.11 цього Договору дає право страховику відмовити у виплаті страхового відшкодування.

Крім того, відповідно до п. 4.2 Договору та п. 3 Страхового сертифікату, Вигодонабувачем за цим Договором є Фонд, жодних зобов'язань ПАТ «СК «Брокбізнес» перед позивачем не має.

Відповідно до п. 4.7 Договору, страхове відшкодування перераховується на рахунок страхувальника або на СТО, яке здійснює відновлення застрахованого автомобіля.

Отже, позивач не є стороною Договору, а відтак не має права на отримання страхового відшкодування.

Також, в позовній заяві позивач просить суд стягнути на свою користь страхове відшкодування в сумі 15 915,27 грн.

Відповідно до п. 4.10 Договору, відшкодуванню підлягають тільки прямі збитки, виключаючи моральну шкоду, втрату товарної вартості, доходу, тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування.

В свою чергу, позивач просить суд стягнути з відповідача не суму страхового відшкодування, яка б дорівнювала вартості відновлювального ремонту, а всю страхову суму за договором страхування.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону і не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до п. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на те, що позивачем при розгляді справи суду не надано належних та допустимих доказів поважності пропущення строку повідомлення страховика та управління виконавчої дирекції Фонду про настання страхового випадку, позивач не є вигодонабувачем за договором страхування, суд дійшов висновку що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 979, 988 ЦК України, ст. 6, 9, 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 60, 212-215, 226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» про стягнення страхового відшкодування - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: