Придніпровський районний суд м.Черкаси

Номер провадження2/711/472/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2016 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради, Комунальне підприємство «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради про встановлення порядку користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради, Комунальне підприємство «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради про встановлення порядку користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивач та її малолітні діти, а також відповідачі є співвласниками квартири №4, що по вул.. Піонерська, 25 в м. Черкаси. Крім того, співвласником вказаної квартири був ОСОБА_7, який 07.08.2015р. помер.

На даний час між сторонами виникають спори щодо порядку користування спільною квартирою та сплатою комунальних послуг. На неодноразові пропозиції, в т.ч. письмові, встановити порядок користування квартирою та надати позивачеві дві кімнати, відповідачі не реагують.

Квартира складається з 4х кімнат, житловою площею 50,4кв.м., а тому позивач просить суд встановити порядок користування квартирою №4, що по вул. Піонерська, 25 в м. Черкаси, виділивши в користування:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кімнату №4, площею 9,3кв.м. та кімнату №8, площею 12.2кв.м.;

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 кімнату №2, площею 17,2кв.м. та кімнату №9, площею 11,7кв.м.;

кухню №2, вбиральню №7, коридор №1, ванну кімнату №6 та вбудовану шафу №5 залишити в спільному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також її представник - адвокат ОСОБА_8 позовні вимоги повністю підтримали та не заперечували проти їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення.

В судове засідання треті особи: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради, Комунальне підприємство «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради не з»явилися, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав:

встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, 03.08.2004р. народження, ОСОБА_3, 01.01.2000р. народження, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є співвласниками квартири №4, що по вул. Піонерська, 25 в м. Черкаси, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 24.05.2011р., виданим виконкомом Придніпровської районної ради м. Черкаси та даними витягу про державну реєстрацію прав, виданого КП «ЧООБТІ» від 05.04.2012р.

ОСОБА_7 помер 07.08.2015р., що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №33. Сторони під час розгляду справи визнали, що після смерті ОСОБА_7, право власності на його частку у квартирі, яка становить 1/7 частин переоформлено на ОСОБА_9 в порядку спадкування.

Також встановлено, що вказана квартира складається з чотирьох кімнат, які ізольовані, житловою площею 50,4кв.м. Крім того, маються: кухня, вбиральня, ванні кімната, коридор, вбудована шафа. Даних про перепланування квартири, під час розгляду справи не встановлено.

При розгляді даної справи, встановлено, що між співвласниками спірної квартири відсутня згода щодо користування вказаним нерухомим майном.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України та Житловим Кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України).

Серед основних прав і свобод людини і громадянина ОСОБА_10 України проголошує право на житло. Тобто право на житло - це одне із найважливіших соціально-економічних прав громадян України, оскільки воно стосується основ життя людини. Відповідно до ст. 25 Загальної декларації прав людини: «Кожна людина має право на такий життєвий рівень, включаючи їжу, одяг, житло, медичний догляд і необхідне соціальне обслуговування, що є необхідним для підтримки здоровя й добробуту її самої та її родини». Невідємне право кожної людини на житло закріплено і в інших міжнародно-правових документах про права людини, у тому числі в Міжнародному пакті про економічні, соціальні й культурні права від 16 грудня 1966 року (ст. 10). При цьому, як вбачається із п. 1 ст. 12 Міжнародного пакту про цивільні і політичні права від 16 грудня 1966 року, право на житло має реалізовуватися за умови вільного вибору людиною місця проживання. Повага до права людини на житло закріплена також у ст. 8 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 41 ОСОБА_10 України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як зазначено у статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ч.1 ЦК України).

Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст.379ЦК). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім»ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею в м. Черкаси встановлений постановою виконавчого комітету Черкаської обласної ради народних депутатів та Президії Черкаської обласної ради профспілок від 28.12.1984 року № 396 і становить - 8,5 кв.м на одного члена сім»ї.

Суд вважає, що порядок користування квартирою, запропонований позивачем, - є справедливим і таким, що максимально забезпечить права і інтереси осіб, що є співвласниками квартири, зареєстровані та проживають у ній. Крім того, запропонований порядок користування квартирою не буде порушувати прав сторін, враховуючи, що між ними тривалий час фактично встановлений певний порядок користування жилим приміщенням.

Отже, позовні вимоги слід задовольнити. Судові витрати позивач залишила за собою.

На підставі викладеного та, керуючись ОСОБА_10 України, Міжнародним пактом про економічні, соціальні й культурні права від 16 грудня 1966 року, Міжнародним пактом про цивільні і політичні права від 16 грудня 1966 року, Конвенцією з прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 15, 16, 358, 319, 321, 383, ЦК України, ст.ст. 150 ЖК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-61, 79-88, 174, 209, 213-223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою №4, що по вул. Піонерська, 25 в м. Черкаси, виділивши в користування:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кімнату №4, площею 9,3кв.м. та кімнату №8, площею 12.2кв.м.;

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 кімнату №2, площею 17,2кв.м. та кімнату №9, площею 11,7кв.м.;

кухню №2, вбиральню №7, коридор №1, ванну кімнату №6 та вбудовану шафу №5 залишити в спільному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_11