Номер справи 220/230/16-ц
Номер провадження № 2/220/158/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Сербіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до СТОВ «Прогрес», треті особи: Відділ Держгеокадастру у Великонорвосілківському районі Донецької області, Реєстраційна служба Великоновосілківського РУЮ про визнання недійсною додаткової угоди,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати недійсною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки № 04-10-14900325 від 30.12.2010 р., укладеного між ОСОБА_1 та СТОВ «Прогрес», зареєстровану 18.06.2012 року у відділі Держкомзему у Великоновосілківському районі Донецької області під № 02358, а також скасувати державну реєстрації додаткової угоди.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником земельної ділянки площею 5,01 га, розташованої на території Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області. 30.12.2010 року вона уклала договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 5 років з відповідачем СТОВ «Прогрес». В жовтні 2015 року нею до відповідача було подано заяву про те, що вона не бажає поновлювати дію договору оренди, проте відповідачем було повідомлено про те, що строк договору оренди складає 15 років та надано копію додаткової угоди, якою внесено зміни до договору оренди в частині розміру орендної плати, строку дії договору та підстав розірвання договору. Оскільки вона не підписувала додаткову угоду, просила визнати її недійсною та скасувати її державну реєстрацію. Також зазначила, що на додатковій угоді відсутня дата її укладання та невірно зазначене місце укладання угоди.

В судовому засіданні позивач, її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача СТОВ «Прорес» позовні вимоги не визнала та пояснила, що 30.12.2010 року між ОСОБА_1 та СТОВ «Прогрес» був укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого позивач передала в оренду СТОВ «Прогрес» належну їй на праві власності земельну ділянку строком на 5 років. Вподальшому сторонами була укладена додаткова угода до договору, відповідно до якої був збільшений строк договору оренди до 15 років, а також внесено зміни в частині розміру орендної плати та підстав розірвання договору оренди землі. Додаткову угоду підписувала сама позивачка у себе вдома в присутності працівників СТОВ «Прогрес». Тому вважає твердження позивачки про те, що вона не підписувала додаткову угоду і взагалі про неї не знала, такими, що не відповідають дійсності. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представники третіх осіб Відділу Держгеокадастру у Великонорвосілківському районі Донецької області та Реєстраційної служби Великоновосілківського РУЮ в судове засідання не зявились, будучи належним чином оповіщеними про день та час розгляду справи. Подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, вислухавши позивача, її представника, представника відповідача, допитавши свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності від 22.11.2001 року належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,01 га, розташована на території Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області (а.с. 10).

30.12.2010 року між ОСОБА_1 та СТОВ «Прогрес» укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого позивач передала в оренду СТОВ «Прогрес» належну їй на праві власності земельну ділянку строком на 5 років. Договір зареєстрований у Великоновосілківському районному відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 30.12.2010р. за № 04-10-049-00325 (а.с. 7-8).

Вподальшому сторонами була укладена додаткова угода до договору оренди землі, відповідно до якої був збільшений строк договору оренди до 15 років, а також внесено зміни в частині розміру орендної плати та підстав розірвання договору оренди землі. Додаткова угода зареєстровану 18.06.2012 року у відділі Держкомзему у Великоновосілківському районі Донецької області під № 02358 (а.с. 9).

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України дійсним є договір, який відповідає вимогам ст. 203 ЦК України, а сторони при його укладенні в належній формі досягли згоди з усіх істотних його умов.

Вважається, що правочин вчинено у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в документі та підписано сторонами (ст. 207 ЦК).

У разі невідповідності волевиявлення учасника правочину його внутрішній волі, такий правочин, згідно з вимогами ч.1 ст.215 та ч. 3 ст. 203 ЦК України, є недійсним.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що вона не підписувала додаткову угоду, не знала про неї, а тому відсутнє її волевиявлення на вчинення даного правочину.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона є донькою позивачки. У жовтні 2015 року вона, діючи за довіреністю від імені матері, прийшла до ТОВ «Прогрес» повідомити про те, що її мати не бажає продовжувати дію договору оренди. Тоді їй було повідомлено, що була укладена додаткова угода, якою строк оренди продовжений до 15 років. Мати пояснювала їй, що цей договір вона не підписувала і копію угоди не отримувала.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків секретар СТОВ «Прогрес» ОСОБА_3 та водій СТОВ «Прогрес» ОСОБА_2 пояснили, що в 2012 році СТОВ «Прогрес» укладали додаткові угоди до договорів оренди землі. ОСОБА_1 привезли додаткову угоду додому, спочатку розповіли, а потім прочитали їй зміст угоди, після чого власноручно підписала угоду на капоті машини.

Згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи №453, наданим Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз 21.06.2016 року, підписи від імені ОСОБА_1 у графі «Орендодавець» на двох екземплярах додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 04-10-14900325 від 30.12.2010 р., зареєстрований 18.06.2012 р. за № 02358, виконано ОСОБА_1 (а.с. 83-85).

Отже, cуд вважає встановленим факт підписання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 04-10-14900325 від 30.12.2010 р., зареєстрований 18.06.2012 р. за № 02358, позивачем ОСОБА_1, а тому підстави для визнання додаткової угоди недійсною та скасування її державної реєстрації, відсутні. Відсутність на договорі дати та невірне зазначення місця укладання договору є підставою для визнання його недійсним.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України у звязку з відмовою у задоволенні позовних вимог понесені позивачем витрати по оплаті судового збору та проведенню експертизи відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до СТОВ «Прогрес», треті особи: Відділ Держгеокадастру у Великонорвосілківському районі Донецької області, Реєстраційна служба Великоновосілківського РУЮ про визнання недійсною додаткової угоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Якішина