ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/3861/16-ц
провадження № 2/753/3417/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ДЕАК Ю.В.

за участю

позивача ОСОБА_1;

відповідача ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2.) про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 серпня 2015 року в квартирі позивача, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, з вини відповідача сталося залиття. Відповідно до кошторису, складеного 27 січня 2016 року КП «Київжитлоспецексплуатація» вартість матеріального збитку завданого через пошкодження належного на праві власності позивачу майна складає 5 833,28 грн., які вона і просить суд стягнути з відповідача разом з понесеними витратами на складання кошторису у розмірі 539,27 грн.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі та залучено до участі у ній у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Керуючу компанію з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, вважала їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідач у свою чергу не заперечила щодо викладених у акті про залиття висновків, однак послалася на відсутність коштів на відшкодування завданих нею збитків.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, а відповідач ОСОБА_2 - власником квартири № 150 у цьому ж будинку.

25 серпня 2015 року у квартирі позивача сталося залиття з розташованої на поверх вище квартири №150 цього ж будинку, що підтверджується актом про залиття, аварію, що трапилась на системі централізованого опалення та холодного водопостачання від 26.08.2015 року.

Як вбачається з акту, складеного працівниками ЖЕД-202 та затвердженого його начальником, причиною залиття стало халатне відношення мешканців квартири №150 до сантехнічного обладнання (забули закрити кран ХВП), що також не заперечувалось відповідачем під час розгляду справи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1166 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом даної правової норми, підставою для виникнення цивільно-правової відповідальності є наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між ними та наявність вини заподіювача шкоди.

Таким чином деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.92, зокрема у її п. 2, роз'яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що залиття у квартирі АДРЕСА_1 сталося з вини відповідача як власника квартири №150 у цьому ж будинку, у зв'язку з халатним її відношенням до сантехнічного обладнання.

При цьому, за зведеним кошторисним розрахунком вартості ремонтних робіт після залиття у вищезазначеній квартирі, складеним 27 січня 2016 року КП «Київжитлоспецексплуатація», вартість ремонтних робіт через пошкодження належного позивачу майна складає 5 833,28 грн.

Разом з тим, у зазначеному зведеному кошторисному розрахунку спеціалістами КП «Київжитлоспецексплуатація», під час визначення вартості ремонтно-будівельних робіт у квартирі після залиття, двічі врахована заробітна плата на здійснення цих робіт, внаслідок чого суд дійшов висновку про те, що сума збитків завданих позивачу внаслідок залиття її квартири відповідачем становить 4 158,33 грн. та 539,93 грн. за виготовлення зведеного кошторисного розрахунку вартості ремонтних робіт, а разом 4 697,60 грн., які і підлягають стягненню з останньої.

Згідно з частиною 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Водночас, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 35 своєї постанови «Про застосування законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року за №10 встановив, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Оскільки відповідач - ОСОБА_2 є звільненою від сплати судового збору, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією посвідчення НОМЕР_2 від 14.07.1997 року, суд компенсує позивачу судовий збір у розмірі 406,34 грн. за рахунок держави.

На підставі викладеного, взявши до уваги постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.92 року, Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року за №10 та керуючись стст. 16, 1166, 1167, 1299 Цивільного кодексу України, стст. 10, 11, 12, 57, 60, 79, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у рахунок відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири 4 697,60 грн.

Судовий збір у розмірі 406,34 грн. компенсувати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Ф.А.КАЛІУШКО