Номер провадження 2/754/3079/16 Справа № 754/4396/16-ц
18 липня 2016 року Деснянського районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді - Галась І.А.,
секретаря - Яремус - Байсанової А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-тя особа: Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація про позбавлення батьківських прав,
Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав. Просила суд позбавити батьківських прав батьків неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з тих підстав, що діти повністю знаходиться на її утриманні, вона є бабусею, матеріально забезпечує онук саме вона, приймає участь у їх фізичному та духовному розвитку, батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дітей не надають, ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями.
В судовому засіданні представник позивача, позивач позов підтримали в повному обсязі.
Відповідачі в судове засідання не з'являлись, про день, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, відповідно до вимог ст.ст. 158, 169 ЦПК України.
Представник Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (Служби у справах дітей) в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі.
Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 12 березня 2005 року був укладений шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_6. (а.с.11)
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 - свідоцтво про народження Серії НОМЕР_1. (а.с.12)
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - свідоцтво про народження Серії НОМЕР_2. (а.с.13)
Позивач ОСОБА_1 є матір'ю відповідача ОСОБА_3
В своїй заяві ОСОБА_3 не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Дана заява посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 21.03.2016 року. (а.с.19)
Відповідно до Акту обстеження житлово - побутових умов № 564 від 01.12.2015 року в квартирі АДРЕСА_1 малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом з позивачем. (а.с.15)
Відповідно до Характеристик Спеціалізованої школи № 307 вихованням та навчанням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 займається бабуся ОСОБА_1. (а.с.16,17)
Статтею 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 16 Постанови від 30.03.2007 року № «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Судом встановлені факти, які свідчать, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, свої батьківські обов'язки відносно дочки не виконує, що є підставою для позбавлення її батьківських прав.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є способом захисту прав і інтересів дитини.
Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується відсутність належної уваги дітям з боку батьків, небажання займатися вихованням дітей та їх матеріально забезпечувати, спілкуватися з ними, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів та задоволення позову.
Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Враховуючи обставини, за якими відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, підлягають стягненню аліменти на утримання кожної з дітей у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про те, що відповідачі приймають участь в утриманні дитини.
Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.
На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378,00 грн.
Керуючись ст. ст. 150, 164, 165, 166, 167 СК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитину», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-тя особа: Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Києва, громадянина України на користь державного закладу або фізичної особи, якій буде передана малолітня дитина, аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Києва, громадянина України на користь державного закладу або фізичної особи, якій буде передана малолітня дитина, аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки села Триліси, Фастівського району, Київської області, громадянки України на користь державного закладу або фізичної особи, якій буде передана малолітня дитина, аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки села Триліси, Фастівського району, Київської області, громадянки України на користь державного закладу або фізичної особи, якій буде передана малолітня дитина, аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 гривні 21 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя