Справа № 439/637/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2016 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючої судді Бородійчук О.І., при секретарі Мартинюк О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересованої особи Відділу РАЦС Бродівського РУЮ у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою, в якій просить встановити юридичний факт, що його бабуся - ОСОБА_2 є полькою за національністю; встановити юридичний факт, що його тато - ОСОБА_3 є поляк за національністю.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, але суду подано заяву, в якій свої вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення підтримав, просить суд їх задоволити.

Представник зацікавленої особи Бродівського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області в судове засідання не з'явився, але судом отримано заяву начальника відділу від 26.05.2016 року № 1175-02.1-01-09, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника відділу.

Суд розглянув справу без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України.

З'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

З пояснень заявника, зазначених в позовній заяві, вбачається, що в графі національність його бабусі ОСОБА_2 зазначено «українка», однак, даний запис було внесено помилково. Відповідно до копії з господарської книги за 1953-1955 роки, мати його бабусі була полькою, також поляком був чоловік її бабусі, про що свідчить його прізвище. Однак, жодних даних про національність його діда (ОСОБА_4) не збереглось. Таким чином, за родиною його батька він має польське походження. На даний час він прагне відновити та зберегти своє етнічне польське походження відповідно до положень Закону України «Про національні меншини в Україні», він та його нащадки мають право внести зміни до правовстановлюючих документів із зазначенням належності до польської національності.

Також зазначив, що за радянських часів поляків часто ущемляли, багато людей пам'ятало примусове виселення поляків до Сибіру та Казахстану, тому багато людей приховували своє польське походження. Незважаючи на це він завжди вважав себе поляком, виховувався батьком та бабусею в польських традиціях, родина святкувала польські свята. Встановлення факту польського походження йому необхідно для впорядкування документів, для реалізації особистих прав та отримання можливості користуватися окремими пільгами і гарантіями, що передбачені чинним законодавством республіки Польща для громадян пострадянських республік польського походження.

Згідно з пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану" від 07.07.1995 року № 12 суд розглядає заяви про встановленні неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків).

Відповідно до статті 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду віросповідання.

Статтею 269 ЦК України встановлено, що особисті немайнові права належать кожній особі за народженням або за законом.

Згідно із статтею 271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

Відповідно до статті 300 Цивільного кодексу України фізична особа має право а збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до Закону України "Про національні меншини" від 25.06.1992 року № 2494-ХІІ громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно статті 3 Рамкової конвенції про захист національних меншин, яка ратифікована Законом України № 703/97-ВР від 09.12.1997 року "Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин", кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Особи, які належать до національних меншин, можуть здійснювати права і свободи, що випливають з принципів, проголошених в цій Рамковій конвенції, одноосібно та разом з іншими. Частиною 1 статті 11 цієї Конвенції визначено, що сторони зобов'язуються визнавати за кожною особою, яка належить до національної меншини, право використовувати своє прізвище (по батькові) та ім'я мовою меншини, а також право на їх офіційне визнання, відповідно до умов, передбачених у їх правових системах.

Керуючись ст. ст. 8, 212, 215, 234, 256 ч.1 п.1,259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Встановити юридичний факт, що бабуся ОСОБА_1 - ОСОБА_2 є полькою за національністю.

Встановити юридичний факт, що тато ОСОБА_1 - ОСОБА_3 є поляком за національністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: О. І. Бородійчук