Справа № 296/2284/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

"22" червня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді Анциборенко Н.М.,

при секретарі Медведській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом і просять визнати відповідача ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та стягнути понесені судові витрати.

В обгрунтування позовних вимог зазначають, що на підставі свідоцтва про право власності на житло №7225 від 03.11.1993 року позивачам на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1. На даний час за вказаною адресою зареєстрований також колишній чоловік позивача ОСОБА_3 - відповідач у справі ОСОБА_4. Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано 11.12.2014 року. З вересня 2013 року відповідач у квартирі не проживає та місце його фактичного проживання невідоме. Позивачі мають намір продати належну їм квартиру та придбати у власність дві окремі квартири, проте реєстрація в квартирі відповідача, який фактично там не проживає, порушує їх права та унеможливлює продаж квартири. Крім того, відповідач не утримує житло та не сплачує комунальні послуги.

У судове засідання представник позивачів та позивачі не з'явилися, згідно поданої заяви просять розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та не заперечують проти заочного розгляду справи (а.с.40).

Відповідач у судове засідання не з'явився, у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а також згідно ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення у пресі (а.с.42).

Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивачів, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло №7225 від 03.11.1993 року (а.с.11), яка згідно технічного паспорту (а.с.12-13) складається з трьох кімнат.

ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_5) та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.09.1998 року. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 11.12.2014 року шлюб між ними розірвано та стягнуто з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_6 (а.с.17).

Відповідно до ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 25.08.2015 року відповідача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1, оголошено в розшук (а.с.20).

Як вбачається з актів КП "ВЖРЕП №9" Житомирської міської ради від 14.04.2015 року, 05.02.2016 року (а.с.44, 45) ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 не проживає з вересня 2013 року по теперішній час.

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, право приватної власності є непорушним, що також закріплено в ч.1 ст.321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна відповідно до положень ст.ст.319, 383 ЦК України має право володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому на праві власності майном на свій розсуд та вчиняти будь-які дії щодо свого майна, які не суперечать закону.

Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_4 не проживає у АДРЕСА_1 понад один рік, житлово-комунальні послуги не оплачує, наявність реєстрації відповідача у квартирі зобов'язує власників квартири безпідставно сплачувати зайві кошти за комунальні послуги та нести інші витрати по утриманню нерухомого майна, тому суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню понесені ними та документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.405, 391 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 по 183,74 грн. (сто вісімдесят три грн. 74 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене позивачами до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Корольовським районним судом м. Житомира за письмовою заявою, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення.

Головуючий суддя Н. М. Анциборенко