22.12.2016 Справа № 363/3903/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді: Баличевої М.Б.,

секретарі Кашоїди М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Приватний нотний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту останнього місця проживання та реєстрації спадкодавця,-

ВСТАНОВИВ:

12.10.2016 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1, зацікавлена особа: Приватний нотний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту останнього місця проживання та реєстрації спадкодавця на тимчасово окупованій території України.

Заява обґрунтована тим, що 7.03.2016 року в населеному пункті місто Донецьк померла мати заявника, громадянка України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Померла похована у м. Донецьк. Вказаний факт вже встановлено рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 18.08.2016 року по справі № 363/3151/16-ц та свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 381880 від 23.08.2016 року. Заявник зазначив, що 26.08.2016 року він звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_2, у звязку з відкриттям спадщини. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус зобовязаний перевірити факт смерті, час і останнє місце реєстрації для визначення кола спадкоємців та місця відкриття спадщини. Згідно порядку про вчинення нотаріальних дій в Україні, місце відкриття спадщини підтверджується довідкою житлово експлуатаційної організації, довідкою правління житлово будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання ) спадкодавця; довідкою адресного бюро. Листом від 26.08.2016 року за № 125/02-14 нотаріус вимагає надання зазначеної довідки, ненадання якої може бути підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальних дій або відмови у її вчинення. Отримати документи, що підтверджують останнє місце проживання та реєстрацію померлої ОСОБА_3 за зразками законодавства України, та отримати відповідну довідку про місце реєстрації та останнє місце проживання із зазначенням хто на день смерті з нею проживав, заявник не має жодної можливості. Саме тому цей факт він може підтвердити лише в судовому порядку. Спадкодавець ОСОБА_3 проживала одна за адресою: місто Донецьк, Донецької області, вул. 230-ої Стрілкової дивізіїАДРЕСА_1. На підставі викладеного, заявнику необхідно встановити факт останнього місця проживання спадкодавця в судовому порядку для визначення кола спадкоємців та місця відкриття спадщини та у подальшій видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з чим просить суд, встановити факт останнього місця проживання та реєстрації ОСОБА_3 за адресою: місто Донецьк, Донецької області, вул. 230-ої Стрілкової дивізіїАДРЕСА_1 на день її смерті 27.03.2016 року та встановити, що за вказаною адресою спадкодавець проживала одна.

У судове засідання заявник не зявився, надав до суду заяву в якій просив розглянути заяву у його відсутність, вказав, що заяву підтримує у повному обсязі та просив її задовольнити.

Заінтересована особа: Приватний нотний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п.8 ч.1ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідним сином померлої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9).

ОСОБА_1 на даний час проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, СТ «Глядин», вул. Європейська, буд . 1, разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 та дітьми ОСОБА_4 Дарєю та ОСОБА_5, що підтверджується договорами про оренду житлового приміщення та земельної ділянки від 30.05.2015 року (а.с. 22-24, 27-29).

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла 27 березня 2016 року, у м. Донецьк, Донецької області, що встановлено та підтверджується свідоцтвом про смерть останньої виданого 23.08.2016 року, Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області серії І-ОК № 381880, та рішенням Вишгородського районного суду Київської області по справі № 363/3151/16-ц від 18.08.2016 року (а.с. 10).

26.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_2, з метою видачі свідоцтва про право на спадщину.

Листом від 26.08.2016 року за № 125/02-14 нотаріус вимагає надання зазначеної довідки, ненадання якої може бути підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальних дій або відмови у її вчинення (а.с. 11).

З копії паспорту ОСОБА_3 видно, що остання уродженка міста Донецьк, та з 26.04.2005 року була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, вул. 230-ої Стрілкової дивізіїАДРЕСА_1 (а.с. 12-14).

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно видно, що померлій на праві приватної власності відповідно до договору купівлі продажу від 09.04.2005 року належить трикімнатна квартира, яка розташована за адресою: місто Донецьк, Донецької області, вул. 230-ої Стрілкової дивізіїАДРЕСА_1 (а.с. 15).

Відповідно до довідки від 05.10.2016 року Управляющої компанії Будьонівського району м. Донецька за адресою: м. Донецьк, вул. 230-ої Стрілковой дивізіїАДРЕСА_1 зареєстровано три чоловіка, а саме: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, померла - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7, яка була знята з реєстраційного обліку 05.04.2016 року у зв'язку зі смертю (а.с. 16).

Місто Донецьк на даний час знаходиться на тимчасово окупованій території.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 234, ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085 від 07.11.2014 року затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасом не здійснюють свої повноваження. До таких населених пунктів входить м. Донецьк, на території якого померла ОСОБА_3. Відповідно, документи про смерть видані на тимчасово окупованій території, до складу яких входить медичне свідоцтво про смерть, довідка про причину смерті є недійсними та не створюють правових наслідків.

Одночасно, статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що внутрішньо переміщена особа має права, визначені Конституцією та законами України.

Крім того, згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Тобто, з паспортних даних померлої, які містяться в матеріалах справи, а також довідки від 05.10.2016 року Управляющої компанії Будьонівського району м. Донецька, видно, що остання проживала та була зареєстрована за адресою: м. Донецьк, вул. 230-ої Стрілковой дивізіїАДРЕСА_1, на час смерті, тобто 27.03.2016 року.

Таким чином є всі підстави для задоволення заяви про встановлення факту останнього місця проживання та реєстрації спадкодавця матері заявника ОСОБА_3

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.256,212-218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Приватний нотний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту останнього місця проживання та реєстрації спадкодавця- задовольнити.

Встановити факт останнього місця проживання та реєстрації ОСОБА_3 за адресою: м. Донецьк, вул. 230-ої Стрілковой дивізіїАДРЕСА_1 на день її смерті, тобто 27 березня 2016 року, яка на час смерті проживала одна.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.Б. Баличева