Справа№ 328/2583/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2016 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Гавілей М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Токмацької міської ради про визнання недійсним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом до Токмацької міської ради про визнання недійсним та скасування рішення Токмацької міської ради «Про передачу земельної ділянки в постійне користування» від 17.07.2014 року, яким надала в постійне користування комунальному підприємству «Міський ринок» Токмацької міської ради, юридична адреса: м. Токмак, вул. Революційна, 42а (), земельну ділянку площею 0,0140 га по вул. Гоголя, кадастровий №:0115175, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Однак, вивчивши подану заяву, додані до неї документи, вважаю, що слід відмовити у відкритті провадження у справі, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ч.1 ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб'єктного складу їх учасників. Ті земельні та пов'язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші - в порядку цивільного судочинства, крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства віднесено до компетенції адміністративних судів.

Така позиція зазначена і в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», відповідно до якої суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа)

Постановою Пленуму Вищого Господарського суду України №6 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» встановлено, що питання про те, чи підвідомча господарському суду справа у спорі, що виник із земельних правовідносин, повинно вирішуватись залежно від того, який характер мають спірні правовідносини, тобто чи є вони приватноправовими чи публічно-правовими та чи відповідає склад сторін у справі статті 1 Господарського процесуального кодексу України .

В п.1.2. Постанови зазначено, що господарським судам підвідомчі лише справи у спорах, що виникають із земельних відносин приватноправового характеру, тобто з відносин, врегульованих нормами цивільного або господарського права і пов'язаних із здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності.

У вирішенні питання про те, чи мають земельні відносини приватноправовий характер, слід враховувати, що виходячи з положень статей 13, 14 Конституції України, статей 177, 181, 324, глави 30 Цивільного кодексу України, статті 148 Господарського кодексу України, земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (укладенні, зміні, розірванні договорів оренди земельної ділянки, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. Отже, у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, у тому числі з суб'єктами підприємницької діяльності.

Таким чином, справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 1 ГПК підвідомчі господарським судам.

Як вбачається з витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець та дані про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності відсутні.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що ОСОБА_1 має статус приватного підприємця, звертався до Токмацької міської ради із заявами щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки для обслуговування кафе-бару та розташування літнього майданчика, тобто для здійснення підприємницької діяльності, акт погодження розміщення літнього майданчика складений на ПП ОСОБА_1, отже спір виник між позивачем - субєктом господарювання (ФОП) та відповідачем юридичною особою органом місцевого самоврядування як власника землі.

Оскільки нормами ЦПК України не передбачений порядок вирішення заявлених спірних відносин між вказаними субєктами, суд доходить висновку, що справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Також під час розгляду тотожних позовних вимог між тими ж сторонами з тих же підстав ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2015 року у справі №328/2673/14-а за позовом ОСОБА_1 до Токмацької міської ради за участю третьої особи КП «Міський ринок» Токмацької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, постанова Токмацького районного суду від 17.02.2015 року, якою ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову, скасована, а провадження у справі закрито з підстав розгляду спору в судах господарської юрисдикції.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Токмацької міської ради про визнання недійсним та скасування рішення.

Роз'яснити позивачеві, що відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з тим самим позовом.

Розяснити позивачеві право на звернення з такою заявою до господарського суду в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів надіслати позивачеві.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя/підпис/

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО

Суддя