Справа № 2-1053/2004
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Адаменко І.М.,

при секретарі Остапчук О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області заяву ОСОБА_1, про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документа та на неправомірні дії відділу державної виконавчої служби Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області та зобов»язання вчинити певні дії у справі №2-1053/2004 за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа ОСОБА_2, про скасування забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернувся до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документа та на неправомірні дії відділу державної виконавчої служби Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області та зобов»язання вчинити певні дії у справі №2-1053/2004 за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа ОСОБА_2, про скасування забезпечення позову, обґрунтовуючи скаргу тим, що 21 жовтня 2004 року ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області скасовано ухвалу Бобринецького районного суду від 10 грудня 2003 року про накладення арешту на майно ОСОБА_1 на суму 13970 грн., яке розташоване за адресою вул. Гоголя, 91, м. Бобринець Кіровоградської області, але вказана ухвала на даний час не виконана, тому він змушений звернутися до суду з вказаним питанням.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, від нього до суду надійшло доповнення до заяви про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документа згідно яких просить суд визнати дії Бобринецького районного ВДВС у Кіровоградській області щодо невиконання ухвали Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21.10.2004 року про скасування заходів забезпечення позову незаконними та зобов»язати останніх виконати зазначену вище ухвалу, крім того просить розглянути справу за його відсутності заяву та доповнення до неї підтримав та просить суд їх задовольнити.

Представник Бобринецького РВДВС Кіровоградської області в судове засідання не з»явився про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, від представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності проти задоволення заяви не заперечила.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10.12.2003 року накладено арешт на майно відповідача ОСОБА_1 на суму 13970 грн., яке знаходиться за адресою вул. Гоголя, 91, м. Бобринець Кіровоградської області і належить йому на праві особистої власності.

21 жовтня 2004 року ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області скасовано ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2003 року про накладення арешту на майно ОСОБА_1 на суму 13970 грн., яке розташоване за адресою вул. Гоголя, 91, м. Бобринець Кіровоградської області.

25 жовтня 2004 року вих. № 1149 вказану ухвалу суду від 21.10.2004 року направлено на виконання до Бобринецького ВДВС Кіровоградської області (а.с. 16).

З повідомлення в.о. начальника Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби у Кіровоградській області ОСОБА_3 від 12.08.2016 року № 02-36/2256 вбачається, що перевіркою книг обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю за 2004-2016 роки, встановлено, що станом на 10.08.2016 року ухвала Бобринецького районного суду № 2-1053 від 21.10.2004 року на виконання до відділу не надходила, тому державним виконавцем не можливо вжити заходів щодо припинення чинності арешту (а.с. 25).

Відповідно до частини пятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до змісту ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний використовувати надані йому права відповідно до Закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також учасників виконавчого провадження, закріплює їхні права та обов»язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.

Нормами цивільного процесуального закону передбачено особливий порядок судового контролю за виконанням судових рішень, який визначений у розділі VII ЦПК України, і передбачає, зокрема, обов»язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 11, 12 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій.

Відповідно до ст. 49 вищевказаного Закону, про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду, вказана норма кореспондується із ст.383 ЦПК України.

Частина 2 ст. 387 ЦПК України вказує, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.83 ЗУ «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та з урахуванням того, що Бобринецьким районним судом Кіровоградської області 25 жовтня 2004 року вих. № 1149 ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21.10.2004 року направлено на виконання до Бобринецького ВДВС Кіровоградської області, але як вбачає з письмового повідомлення в.о. начальника Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби у Кіровоградській області ОСОБА_3 від 12.08.2016 року № 02-36/2256 перевіркою книг обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю за 2004-2016 роки встановлено, що станом на 10.08.2016 року ухвала Бобринецького районного суду № 2-1053/2004 року від 21.10.2004 року на виконання до відділу не надходила, тому заява ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документа та про неправомірні дії відділу державної виконавчої служби Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області та зобов»язання вчинити певні дії підлягає частковому задоволенню в частині вимог про зобов»язання вчинити певні дії, отже вимоги про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документа та про визнання неправомірними дій ВДВС, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.209, 210, 383, 386, 387 ЦПК України, ч. 1 ст. 2, ст. 6, ст. ст. 11, 12, 26, ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документа та на неправомірні дії відділу державної виконавчої служби Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області та зобов»язання вчинити певні дії у справі №2-1053/2004 за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа ОСОБА_2, про скасування забезпечення позову задовольнити частково.

Зобов»язати Бобринецький районний відділ державної виконавчої служби у Кіровоградській області виконати ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21.10.2004 року № 2-1053/2004 року про скасування заходів забезпечення позову.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвалу на виконання направити до Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби у Кіровоградській області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.М. Адаменко