У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді - ЛІСОВСЬКОЇ О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві клопотання представника позивача про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Антонової Сніжани Миколаївни про визначення часток у спільній сумісній власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про визначення часток у спільній сумісній власності.

У судовому засіданні представник позивача подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, мотивуючи це тим, що відповідачка може відчужити вказану до квартиру до прийняття судового рішення по справі, що призведе до утруднення або неможливості виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, зважаючи на те, що вона на даний час не має наміру продавати квартиру.

Відповідачка Антонова С.М. у судове засідання не з"явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у своєму листі просить розглядати справу в її відсутність.

Зваживши доводи заяви, вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно із ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, предметом позову є визначення частки померлого ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1.

На даний час після смерті вказаної особи відкрита спадкова справа.

У даному письмовому клопотанні представником позивача, як підстава для накладення арешту на квартиру, вказуються можливі дії відповідача щодо відчуження спірної квартири. При цьому представником не наведено жодних належних та достатніх доказів на підтвердження того, що відповідачка має намір вчинити такі дії, а також не наведено достатньо підстав, що могли б свідчити про те, що невжиття саме таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду.

Враховуючи вимоги діючого законодавства та викладене вище, суд вважає, що підстав для задоволення клопотання представника позивача немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику позивача у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом п′яти днів з дня проголошення.

Головуючий: