Ухвала

іменем україни

25 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СавченкоВ.О., Карпенко С.О., Леванчука А.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок зіткнення транспортних засобів, за касаційною скаргою ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, посилаючись на те, що 15 серпня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за результатами якої його автомобілю завдано технічних пошкоджень. Постановою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2014 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення на підставі ст. 124 КУпАП. Позивач просив стягнути з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди 15 040 грн та моральної шкоди - 5 000 грн, заподіяних внаслідок ДТП.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 12 256 грн 08 коп. та 5 000 грн - моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 просить рішення апеляційного суду скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції, що було помилково скасовано, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не встановлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи та давши належну оцінку доказам в їх сукупності, обґрунтовано виходив із того, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, а відтак висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована, є невірним.

Зазначений висновок апеляційного суду узгоджується з постановою Верховного Суду України від 20 січня 2016 року в справі № 6- 2808цс15, яка в силу ст. 360-7 ЦПК Україниє обов'язковою для всіх судів України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 на увагу не заслуговують та висновків суду не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що апеляційним судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргуОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

С.О.Карпенко

А.О.Леванчук