АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2288/16 Справа № 209/2992/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С.,Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 липня 2015 року

у цивільній справі за поданням головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська надійшло подання головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2, в обґрунтування якого він посилається на те, що на виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження ВП 47939683 від 23 червня 2015 року з примусового виконання виконавчого листа № 2/0417/6480/2012 від 01 жовтня 2012 року, виданого Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу в сумі 640109,83 гривень.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 липня 2015 рокуподання головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 задоволено. Тимчасово обмежено боржника - громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, який фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язання у виконавчому провадженні ВП 47939593 від 23 червня 2015 року з примусового виконання виконавчого листа № 2/0417/6480/2012 від 01 жовтня 2012 року, виданого Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу в сумі 640109,83 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання.

Вислухавши ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подання головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2, виходив з того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, на виклики до державного виконавця не зявляється та нехтує законними вимогами державного виконавця.

Однак, з такими висновками суду погодитись неможливо, оскільки вони не відповідають матеріалам справи та вимогам діючого законодавства.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними і цьому Пакті.

П. 2 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», який діяв на час постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали, передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобовязань, але лише до моменту виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням суду.

Зі змісту наведених норм вбачається, що законом передбачено тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України лише за умов ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього за рішенням суду, а не за наявності факту невиконання зобовязань.

Згідно матеріалів справи, на виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження ВП 47939683 від 23 червня 2015 року з примусового виконання виконавчого листа № 2/0417/6480/2012 від 01 жовтня 2012 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу в сумі 640109,83 гривень, в якому адреса відповідача зазначена: АДРЕСА_1.

23 червня 2015 року головним державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного рішення суду, про що винесено відповідну постанову, копію якої направлено сторонам. В постанові про відкриття провадження адреса боржника зазначена, як вул. 40 р.Перемоги, 7-215.

Проте, згідно пояснень ОСОБА_2, наданих ним в суді апеляційної інстанції, та його паспорту, копія якого залучена до матеріалів справи, він з 13.12.1993 року проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, в м.Дніпродзержинську ніколи не проживав.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, державний виконавець не витребував відомості про місце реєстрації боржника, не прийняв до уваги, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від виконання (ч.1 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», п.18 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, згадане подання розглядається судом без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

У звязку з цим, державному виконавцю необхідно було надати суду належні та допустимі докази того, що дійсно боржник свідомо не виконував належні до виконання зобовязання в повному обсязі або частково, зокрема докази того, що він має змогу виконувати зобовязання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Належних доказів, які б свідчили про те, що державний виконавець вчинив всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», що спрямовані на виконання виконавчого листа № 2/0417/6480/2012; того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що він ухилявся від виконання своїх боргових зобов'язань та що за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, або безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця, заявником не надано.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про передчасність застосування до ОСОБА_4 такого заходу впливу як тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, у задоволенні подання головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 липня 2015 року скасувати і постановити нову.

Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П.Варенко

Судді В.С.Городнича

ОСОБА_5