Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 334/9646/14-ц Головуючий у 1-й інстанції: Турбіна Т.Ф.
Провадження № 22-ц/778/12/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.,

Суддів: Крилової О.В.,

ОСОБА_2,

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справі за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання дій неправомірними, стягнення безпідставно списаних коштів, стягнення моральної шкоди, за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ ПриватБанк про визнання дій неправомірними, стягнення безпідставно списаних коштів, стягнення моральної шкоди, протягом часу розгляду справи ОСОБА_3 неодноразово збільшував розмір позовних вимог.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначав, що 04.03.2013р. між ним та ПАТ КБ ПриватБанк було укладено кредитний договір № б/н шляхом встановлення кредитного ліміту в розмірі 6 100 грн. на кредитну картку Універсальна, номер картки 972499, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку на рахунку у пільговий період (до 55 днів) в розмірі 0,01 %, після закінчення пільгового періоду (понад 55 днів) 26,4 %. Згодом, 24 травня 2014 року кредитний ліміт було збільшено до 8 000 грн.

Станом на кінець дня 09 червня 2014 року залишок по платіжній картці становив -7 998,95 грн., тобто, у користуванні ОСОБА_3 перебували кредитні кошти в межах кредитного ліміту. Згідно умов кредитного договору наступною датою погашення кредиту було 25.06.2014р.

Однак, 10 червня 2014 року ПАТ КБ ПриватБанк без згоди ОСОБА_3 здійснив безпідставне списання на свою користь з кредитної картки останнього суму грошових коштів в розмірі 128 222,92 грн. В якості підстави для здійснення цієї операції у виписці з карткового рахунку зазначено: СЛУЖЕБНАЯ ОПЕРАЦИЯ СОГЛАСНО СЗ 6814970 ПЕРЕВОД (ДЕБЕТНАЯ ЧАСТЬ).

Згодом, 30 червня 2014 року ПАТ КБ ПриватБанк було списано з платіжної картки 340,61 грн. як проценти за користування кредитним лімітом, а також 2 137,03 грн. - проценти за овердрафт.

31 липня 2014 року ПАТ КБ ПриватБанк було списано з платіжної картки 212,52 грн. як проценти за користування кредитним лімітом, а також 3 367,61 грн. як проценти за овердрафт.

31 серпня 2014 року ПАТ КБ ПриватБанк було списано з платіжної картки 390,97 грн. - проценти за користування кредитним лімітом, 19,07 грн. - проценти за прострочений кредит, 266,05 грн. - проценти за овердрафт, а також 6 197,39 грн. - проценти за прострочений овердрафт.

30 вересня 2014 року ПАТ КБ ПриватБанк було списано з платіжної картки 440,08 грн. - проценти за користування кредитним лімітом, 49,16 грн. - проценти за прострочений кредит, 130,22 грн. - проценти за овердрафт, а також 8 414,18 грн. - проценти за прострочений овердрафт.

31 жовтня 2014 року ПАТ КБ ПриватБанк було списано з платіжної картки 440,95 грн. - проценти за користування кредитним лімітом, 79,70 грн. - проценти за прострочений кредит, а також 9 193,64 грн. - проценти за прострочений овердрафт.

30 листопада 2014 року ПАТ КБ ПриватБанк було списано з платіжної картки 413,06 грн. - проценти за користування кредитним лімітом, 110,56 грн. - проценти за прострочений кредит, а також 9 159,83 грн. - проценти за прострочений овердрафт.

31 грудня 2014 року ПАТ КБ ПриватБанк було списано з платіжної картки 425,57 грн. - проценти за користування кредитним лімітом, 152,36 грн. - проценти за прострочений кредит, а також 10 014,13 грн. - проценти за прострочений овердрафт.

31 січня 2015 року ПАТ КБ ПриватБанк було списано з платіжної картки 426,12 грн. - проценти за користування кредитним лімітом, 191,89 грн. - проценти за прострочений кредит, а також 10 614,31 грн. - проценти за прострочений овердрафт.

28 лютого 2015 року ПАТ КБ ПриватБанк було списано з платіжної картки 384,89 грн. - проценти за користування кредитним лімітом, 211,65 грн. - проценти за прострочений кредит, а також 10 161,70 грн. - проценти за прострочений овердрафт.

31 березня 2015 року ПАТ КБ ПриватБанк було списано з платіжної картки 423,90 грн. - проценти за користування кредитним лімітом, 277,72 грн. - проценти за прострочений кредит, а також 11 859,49 грн. - проценти за прострочений овердрафт.

Як свідчить виписка з рахунку Картки Універсальна, сформована 06.04.2015 року, загальна сума видаткових операцій за платіжною карткою за період з 09.06.2014р. по 31.03.2015р. складає всього 215 794,28 грн., з яких ПАТ КБ ПриватБанк безпідставно було здійснено списання з карткового рахунку картки Універсальна № 972499 суми грошових коштів у розмірі 214 829,28 грн.

Поряд з картковим рахунком № 972499 (картка Універсальна) Банком була емітована на імя ОСОБА_3 віртуальна картка (картковий рахунок № 288921), яка використовувалася останнім у роботі з платіжним пристроєм (програмно-технічним комплексом самообслуговування web-інтерфейсом Liqpay).

За допомогою платіжного пристрою web-інтерфейсу Liqpay, використовуючи спеціальні платіжні засоби (платіжну картку № 288921, емітовану ПАТ КБ ПриватБанк після реєстрації ОСОБА_3 24.10.2011р. web-інтерфейсом Liqpay, а також платіжну картку Універсальна № 972499), ОСОБА_3 мав змогу здійснювати операції по руху грошових коштів на власних рахунках шляхом їх зарахування на рахунок отримувача, що являється переказом грошей в розумінні пункту 1.24 статті 1 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні.

Банком 10.06.2014 року було здійснено безпідставне списання грошових коштів з карткового рахунку № 972499 у сумі 128 222,92 грн., які були миттєво зараховані на картковий рахунок ОСОБА_3 № 288921. Підставою для здійснення вказаної операції стала службова записка № 6814970 «Про дебетування карт по шахрайським операціям в LIQPAY».

Після цього, 11.06.2014 року Банком були взяті в обробку та виконані 40 платежів на загальну суму 128 222,92 грн. з карткового рахунку № 288921 на користь третіх осіб.

Вказані дії Банку ОСОБА_3 вважає такими, що суперечать вимогам статей 1066, 1071, 1072 ЦК України, статей 20-22 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, а також пунктів 1.4, 1.6 та 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою НБУ від 21.01.2004 року № 22 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за № 377/8976).

ОСОБА_3 у даному випадку не виступав ініціатором переказу суми коштів в розмірі 128 222,92 грн. з рахунку картки Універсальна № 972499 на картковий рахунок № 288921, оскільки ні відповідного платіжного доручення, ні відповідного розрахункового чека позивачем до Банку не було подано, як це передбачено п. 21.1 ст. 21 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні.

Станом на 10.06.2014 року, коли відбулось списання суми 128 222,92 грн., у ОСОБА_3 не було простроченої заборгованості за договором, у його користуванні перебувала сума кредитних коштів в розмірі 7 998,95 грн., яка мала бути повернена у повному обсязі (або її частина згідно Умов та правил) у строк до 25.06.2014 року. Інші грошові зобов'язання по інших договорах із Банком (в тому числі за картковим рахунком № 288921) також були відсутні на той момент.

Передбачені статтями 20-22 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні підстави для ініціювання зазначених вище 40 переказів грошових коштів на загальну суму 128 222,92 грн. з карткового рахунку № 288921 відсутні.

Виходячи з особливостей функціонування платіжного пристрою web-інтерфейсу Liqpay, єдиною законною підставою для здійснення вказаних переказів з ініціативи ОСОБА_3 має бути сформований останнім та направлений Банку розрахунковий документ (виключно платіжне доручення), в якому мають бути зазначені всі необхідні реквізити платежу, що містяться у затвердженій Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті формі (додаток № 2). Втім, жодного платіжного доручення ОСОБА_3 не формувалось та відповідно не могло бути направлено Банку до виконання.

Таким чином, внаслідок неправомірних дій Банку, 10.06.2014 року на картковому рахунку картки Універсальна № 972499 фактично виник овердрафт у сумі 128 222,92 грн., на який Банком здійснюється нарахування сум процентів та штрафних санкцій.

Оскільки перевищення встановленого ліміту по картковому рахунку картки Універсальна № 972499 відбулось з ініціативи та внаслідок неправомірних дій Банку, це виключає застосування сторонами договору п. 1.1.1.58 Умов та правил, внаслідок чого нарахування Банком процентів та штрафних санкцій на суму перевищення встановленого ліміту не має під собою жодного правового обґрунтування.

Неодноразові звернення позивача до спеціалістів служби онлайн-підтримки та до голови правління ПАТ КБ ПриватБанк із вимогою про розяснення законних причин та підстав для здійснення списання сум коштів з рахунку ОСОБА_3 без попереднього розпорядження останнього свого результату не дали, вимога про повернення на картковий рахунок картки Універсальна № 972499 безпідставно списаної банком суми була також залишена без задоволення (лист від 05.09.2014р. № 20.1.0.0.0/7-20140725/2538).

ОСОБА_3 вважає, що Банком порушено вимоги ст.ст. 55, 56 Закону України Про банки і банківську діяльність, оскільки банки зобовязані докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів з клієнтом, а також вказувати інформацію про перелік послуг, їх ціну та іншу інформацію, в тому числі про вразливість програмного забезпечення банку. В даному випадку Банк не забезпечив надійну роботу свого платіжного пристрою (web-інтерфейсу Liqpay), в результаті чого стався збій, чим порушив п. 6. ч. 1 ст. 21 Закону України Про захист прав споживачів.

Крім іншого, внаслідок протиправних дій Банку ОСОБА_3 зазнав немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті останнього, а саме: щоденні думки про можливість стягнення Банком необґрунтованої заборгованості, страх можливого позбавлення свого майна в процесі примусового стягнення, негативні переживання та почуття приниження під час численних телефонних розмов із працівниками банку, порушення сну, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, почуття образи, обурення, побоювання щодо свого матеріального стану.

Через тривалу внутрішню емоційну напругу ОСОБА_3 не може якісно виконувати свою роботу та нормально здійснювати підприємницьку діяльність, яка являється єдиним на сьогоднішній день джерелом доходів його сім'ї. Перелічені фактори у своїй сукупності завдали позивачу моральної шкоди, яку він оцінює у 100 000 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_3 просив суд:

- визнати незаконними дії ПАТ КБ ПриватБанк щодо списання грошових коштів в сумі 214 829,28 грн. з карткового рахунку картки Універсальна № 972499;

- стягнути з ПАТ КБ ПриватБанк на його користь суму безпідставно списаних грошових коштів в розмірі 214 829,28 грн. шляхом зарахування стягнутої суми на картковий рахунок картки Універсальна № 972499;

- стягнути з ПАТ КБ ПриватБанк на його користь моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

У листопаді 2014 року ПАТ КБ ПриватБанк звернулося до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог Банк зазначав, що ОСОБА_3 здійснював переказ коштів/платежі за допомогою систем дистанційного обслуговування з використанням одночасно старої та нової версії web-інтерфейсу Liqpay (торговельна марка Банку, унікальний веб-інтерфейс для введення реквізитів платежу в мережі Інтернет та ініціювання переказу грошових коштів). ПАТ КБ ПриватБанк є оператором, який приймає на себе зобовязання здійснювати прийом/переказ грошових коштів від клієнта за допомогою web-інтерфейсу Liqpay.

04.03.2013р. ОСОБА_3 отримав в ПАТ КБ ПриватБанк та провів активізацію кредитної картки № 972499, а перед цим підписав 19.07.2011р. анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, уклавши з ПриватБанком таким чином договір про надання банківських послуг. Отже, юридичною підставою для роботи клієнта (ОСОБА_3В.) за допомогою систем дистанційного обслуговування з використання web-інтерфейсу Liqpay і оброблення банком дистанційних розпоряджень клієнта є договір банківського рахунку.

Крім того, ОСОБА_3 24.10.2011р. зареєструвався в web-інтерфейсі Liqpay, використання якого регламентується опублікованою ПриватБанком Угодою користувача. Основним фінансовим телефоном ОСОБА_3, що дозволяє проводити банківські операції за системою з телефону на телефон або оплата за допомогою телефону, є номер мобільного телефону 90, до цього телефону підкріплені віртуальні карткові рахунки: 288921 (валюта українська гривня), 472286 (валюта долар США).

10.06.2014р. співробітниками Центру електронного бізнесу Головного офісу ПАТ КБ ПриватБанк на підставі службової записки № 6814970 Про дебетування карт по шахрайським операціям в Liqpay було здійснено дебетування кредитної карти № 972499, що належить ОСОБА_3, на суму 128 222,92 грн. Згідно цієї службової записки співробітниками Центру електронного бізнесу Головного офісу ПАТ КБ ПриватБанк встановлено, що 14.04.2014р. виявлена технічна помилка/збій в старому інтерфейсі Liqpay. Так, клієнти, в тому числі ОСОБА_3, мали можливість створювати платежі на користь великих мерчантів-обмінників, і в той же час ці ж самі грошові кошти виводити в новий інтерфейс Liqpay, через те, що банківський переказ/проводка в старому Liqpay йде 1-2 години, а в новому онлайн (миттєво). Відповідно, ОСОБА_3 таким чином отримував кошти двічі.

ОСОБА_3 використав технічну помилку як схему для власного збагачення в період з 17.03.2014р. по 22.04.2014р., проводячи платежі і переказуючи собі кошти на кредитну картку в проміжку відправлення платежів мерчанту.

Таким чином, відбулося тимчасове блокування аккаунта та дебетування картки ОСОБА_3, тобто списання коштів з картки з аккаунта для погашення заборгованості по платежам, які не пройшли спочатку, але які Банк повинен був здійснити на користь мерчантів-обмінників вже після дебетування кредитної картки 11.06.2014р. на загальну суму 128 222,92 грн.

ОСОБА_3 таким чином скористався банківськими грошима на суму 128 222,92 грн. і тому на цю суму утворився несанкціонований овердрафт.

Право банку на списання грошових коштів з рахунку клієнта без його розпорядження можливе відповідно до положень ч. 2 ст. 1071 ЦК України, а саме, у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом.

Згідно до ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обовязки сторін, повязані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, банк виконав свої зобовязання за кредитним договором у повному обсязі та належним чином.

Позичальник ОСОБА_3 в порушення вимог закону та умов договору зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитним договором № SAMDN4048 від 04.03.2013 року (кредитна картка № 972499) належним чином не виконує.

У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором ОСОБА_3 станом на 31.10.2014р. має перед Банком заборгованість за кредитним договором у сумі 168 151,05 грн., яка складається з наступного: 136 221,87 грн. - заборгованість за кредитом; 31 679,18 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 250,00 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Посилаючись на вказані обставини, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд стягнути з ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором № SAMDN4048 від 04.03.2013 року в сумі 168 151,05 грн. та судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо списання 10 червня 2014 року з рахунку ОСОБА_3 № 972499 грошових коштів у розмірі 128 222,92 грн. згідно службової записки 6814970 та всіх нарахованих щодо неї відсотків та пені, зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» перерахувати суму безпідставно списаних грошових коштів у сумі 128 222,92 грн. та нарахованих щодо неї відсотків та пені на картковий рахунок ОСОБА_3 № 972499.

В іншій частині позову ОСОБА_3 відмовлено.

Зустрічний позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у сумі 7 998,95 грн.

В іншій частині зустрічного позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» в дохід держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у сумі 243,60 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині задоволення позову ОСОБА_3 та в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ПАТ КБ «ПриватБанк»скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позову ОСОБА_3 відмовити, а зустрічний позов ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, експерта, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

За ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення щодо часткового задоволення позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що Банком не представлено, а судом не здобуто беззаперечних доказів на підтвердження незаконності дій ОСОБА_3 та спростування його доводів, та на підтвердження правомірності дій Банку. Діями Банку порушено права ОСОБА_3, які підлягають захисту шляхом визнання дій Банку щодо списання 10.06.2014 року з рахунку позивача коштів у розмірі 128 222,92 грн. згідно службової записки 6814970 та всіх нарахованих щодо неї відсотків та пені неправомірними та зобов'язання банку перерахувати безпідставно списані грошові кошти у сумі 128 222,92 грн. та нараховані щодо неї відсотки та пеню на рахунок № 972499.

При вирішенні зустрічного позову суд виходив із того, що оскільки судом встановлено неправомірність списання Банком з рахунку ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 128 222,92 грн. та відповідного нарахування процентів, вимоги позову про стягнення зазначеної суми з ОСОБА_3 як заборгованості по несанкціонованому овердрафту та процентів на несанкціонований овердрафт суд вважає такими, що не підлягають задоволенню. Разом із тим, при вирішенні зустрічного позову про стягнення заборгованості за кредитним договором суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення в частині стягнення заборгованості у сумі 7 998,95 грн., яка фактично ОСОБА_3 визнається. При цьому, згідно наданого банком розрахунку заборгованості, розрахунок процентів здійснено на загальну суму заборгованості за кредитом 136 221,87 грн. (яка складається із суми заборгованості по кредиту 7 998,95 грн. і суми несанкціонованого овердрафту 128 222,92 грн.). Оскільки Банком не надано розрахунку заборгованості за зустрічним позовом, у якому б було відображено суму процентів, які нараховувалися на суму 7 998,95 грн. заборгованості по кредиту, під час розгляду справи представником Банку вказана сума також визначена не була, а також у звязку з відсутністю детального розрахунку пені у сумі 250 грн., у стягненні процентів за користування кредитом у сумі 7 998,95 грн., а також пені в розмірі 250 грн. слід відмовити у звязку з недоведеністю.

Судова колегія не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами ч. 1 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

В силу ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Згідно статті 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частинами 2, 3 цієї статті, банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами, і не вправі визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Частиною 3 ст. 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перераховувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку. За порушення строків, встановлених пунктами 8.1 та 8.2 цієї статті, банк, що обслуговує платника, несе відповідальність, передбачену цим Законом.

Згідно ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

Банки зобов'язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених пунктом 22.6 ст. 22 цього Закону.

Згідно ч. 2 ст. 1071 та ч. 1 ст. 1072 ЦК України, грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом, проте, виключно в межах залишку грошових коштів на рахунку клієнта, якщо інше не встановлено договором між банком і клієнтом.

У разі, якщо кредитором за договором є обслуговуючий платника банк, право банку на проведення договірного списання передбачається в договорі на розрахунково-касове обслуговування або в іншому договорі про надання банківських послуг (пункт 26.4 ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Згідно Постанови Національного банку України від 21.01.2004 року № 22 "Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", яка Зареєстрована в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 р. за N 377/8976:

11.1. Оперативне ведення клієнтом своїх рахунків у банку та обмін технологічною інформацією, визначеною в договорі між банком та клієнтом, клієнт може здійснювати за допомогою систем дистанційного обслуговування.

Дистанційне обслуговування рахунку клієнт може здійснювати за допомогою систем "клієнт - банк", "клієнт - Інтернет - банк", "телефонний банкінг" тощо.

11.3. Юридичною підставою для роботи клієнта за допомогою систем дистанційного обслуговування і оброблення банком дистанційних розпоряджень клієнта є договір банківського рахунку. У договорі обов'язково мають обумовлюватися права, обов'язки та відповідальність сторін, порядок вирішення спорів у разі їх виникнення тощо.

11.4. Системи типу "клієнт - банк", "клієнт - Інтернет - банк", "телефонний банкінг" тощо на підставі дистанційних розпоряджень клієнта можуть виконувати функції надання інформаційних послуг згідно з переліком, що зазначений в договорі між банком та клієнтом, здійснення операцій за рахунком клієнта.

11.9. Для здійснення операцій за рахунком клієнта (оплата комунальних послуг, телефонних переговорів тощо) за допомогою системи "телефонний банкінг" (дистанційне обслуговування клієнтів за допомогою телефонних каналів зв'язку) клієнт у договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг зазначає інформацію, яка потрібна банку для списання ним коштів з рахунку клієнта. Якщо це передбачено договором між банком та клієнтом, то використання клієнтом системи не виключає можливе оброблення банком документів клієнта на паперових носіях.

11.10. Ідентифікація клієнта для доступу до системи "телефонний банкінг" здійснюється за допомогою засобів ідентифікації, що передбачені в договорі між банком та клієнтом.

Засоби ідентифікації (номер клієнта, особистий ПІН-код, сукупність цифрових та літерних компонентів тощо) банк надає клієнту після укладення договору.

11.11. Передавання дистанційного розпорядження за допомогою системи "телефонний банкінг" та реєстрація його банком здійснюються за погодженим каналом доступу в автоматичному режимі.

Дистанційне розпорядження вважається таким, що передане клієнтом, та прийняте банком до виконання, якщо клієнт:

для доступу до системи ввів правильне значення засобу ідентифікації;

увів код операції та всі параметри, які запитуються системою;

підтвердив це розпорядження.

Банк, що обслуговує платника, здійснюючи на підставі дистанційного розпорядження платника списання коштів з його рахунку, оформляє розрахунковий документ, у реквізиті "Призначення платежу" якого зазначає інформацію про платіж і документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів.

Якщо клієнт не підтвердив розпорядження на здійснення операції, то банк операцію не виконує, про що інформує клієнта.

Спеціальний платіжний засіб - платіжна картка, мобільний платіжний інструмент, інший платіжний інструмент, що виконує функцію засобу ідентифікації, за допомогою якого держатель цього інструменту здійснює платіжні операції з рахунку платника або банку, а також інші операції, установлені договором. Мобільний платіжний інструмент - спеціальний платіжний засіб, реалізований в апаратно-програмному середовищі мобільного телефону або іншого бездротового пристрою користувача. Мобільні платежі - платіжні операції, що здійснюються користувачами з використанням мобільних платіжних інструментів (п. 1.4 Постанови Національного банку України від 30.04.2010 року № 223 "Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів", яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, втратила чинність 12.11.2014 року на підставі Постанови Національного банку № 705 від 05.11.2014 року).

Пунктами 6.1, 6.3, 6.4 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого Постановою Правління НБУ від 30.04.2010 року № 223, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, втратила чинність 12.11.2014 року на підставі Постанови Національного банку № 705 від 05.11.2014 року, визначено, що користувач зобов'язаний використовувати спеціальний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень. Користувач зобов'язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Користувач зобов'язаний негайно повідомити емітента або визначену ним юридичну особу про втрату спеціального платіжного засобу в порядку та формі, установлених договором. В іншому разі емітент не несе відповідальності за платіжні операції, ініційовані за допомогою цього спеціального платіжного засобу, до отримання такого повідомлення, якщо інше не встановлено договором.

Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року № 22, зазначено пунктом 1.4, а також главою 6 «Договірне списання», що списання договірне (далі - договірне списання) - списання банком з рахунку клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом.

Згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»:

1.4) держатель електронного платіжного засобу - фізична особа, яка на законних підставах використовує електронний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного електронного платіжного засобу;

1.14) електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ;

1.24) переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

1.31) платіжний інструмент - засіб певної форми на паперовому, електронному чи іншому носії інформації, який використовується для ініціювання переказів. До платіжних інструментів належать документи на переказ та електронні платіжні засоби;

14.12. Користувач зобов'язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 19.07.2011р. ОСОБА_3, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, уклав з ПАТ КБ ПриватБанк договір про надання банківських послуг, який складають його Заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами (т. 1, а.с. 33, 34, 38-57, 58-63).

ПАТ КБ Приватбанк надало суду Памятку клієнта кредитка Універсальна (тарифний план «30 днів»), яка складає разом з іншим укладений з ОСОБА_3 договір (т. 1, а.с. 34), з якої вбачаються наступні умови договору: пільговий період - 30 днів за кожною витратою; розмір кредитного ліміту не встановлений; розмір обовязкового щомісячного платежу - 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості); базова процентна ставка на залишок заборгованості (після закінчення пільгового періоду) - 3%; пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів 1% від суми заборгованості, але не менше 30 грн. за кожним випадком прострочення платежу; процентна ставка (на місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування відповідає базовій процентній ставці за кредитним лімітом; штраф у разі порушення строків платежів за будь-якими із грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

04.03.2013р. ОСОБА_3 отримав в ПриватБанку та провів активізацію кредитної картки № 972499, що визнається сторонами у справі (т. 1, а.с. 37).

З виписки по особовому рахунку № 972499 вбачається, що 04.03.2013р. мало місце встановлення кредитного ліміту у розмірі 6 100 грн. і зниження кредитного ліміту до 300 грн. (т. 1, а.с. 110).

Станом на 23.05.2014р. сума залишку по платіжній картці становила -6040,00 грн., 24.05.2014р. кредитний ліміт було збільшено до 8 000 грн. (т. 1, а.с. 131).

Станом на 09.06.2014р. сума залишку по платіжній картці становила -7998,95 грн., тобто в користуванні позичальника перебували кошти в межах встановленого банком кредитного ліміту (т. 1, а.с. 131 зв.). Згідно умов кредитного договору, датою погашення кредиту було 25.06.2014р.

10.06.2014р. Банк здійснив списання на свою користь з кредитної картки ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 128 222,92 грн. В якості підстави для здійснення цієї операції у виписці з карткового рахунку зазначено: СЛУЖЕБНАЯ ОПЕРАЦИЯ СОГЛАСНО СЗ 6814970 ПЕРЕВОД (ДЕБЕТНАЯ ЧАСТЬ) (т. 1, а.с. 131 зв.).

З урахуванням цього, станом на 10.06.2014р. всього сума залишку по платіжній картці склала -136 221,87 грн. (7 998,95 грн. + 128 222,92 грн.) (т. 1, а.с. 131 зв.).

В подальшому Банком щомісяця нараховувалися проценти за прострочений кредит у сумі 7 998,95 грн. та проценти за прострочений овердрафт на суму 128 222,92 грн., що підтверджується наданими виписками з карткового рахунку № 972499 (т. 1, а.с. 131 зв. - 132). Ці обставини підтверджуються матеріалами справи і визнаються сторонами.

Щодо списання 10.06.2014р. Банком на свою користь з кредитної картки ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 128 222,92 грн. судом встановлено наступне.

ПАТ КБ Приватбанк відповідно до ст. 634 ЦК України публічно пропонує необмеженому колу фізичних осіб можливість отримання послуг переказу грошових коштів, використовуючи web-інтерфейс LiqРay, для чого опублікував Угоду користувача (Пользовательское соглашение) (т. 1, а.с. 64-67).

За умовами вказаної Угоди користувача Банк, являючись оператором, приймає на себе зобовязання здійснювати приймання/переказ грошових коштів від клієнтів за допомогою web-інтерфейсу LiqРay (п. 1.1). Відносини Банку з клієнтом при наданні послуг в web-інтерфейсі LiqРay регулюються наступними нормативними актами: Законами України Про банки і банківську діяльність, Про платіжні системи і переказ коштів в Україні, Положенням про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів, затвердженим Постановою Правління НБУ від 30.04.2010р. № 223, Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків в національній і іноземній валютах, затвердженою Постановою Правління НБУ від 12.11.2003р. № 492, Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою Постановою Правління НБУ від 21.04.2004р. № 22, Постановою НБУ від 16.09.2013р. № 365 (п. 1.2.1).

LiqРay це торгова марка Банку, унікальний веб-інтерфейс для вводу реквізитів платежу в мережі Інтернет і ініціювання переказу грошових коштів, рахунок LiqРay це номер мобільного телефону, обліковий запис клієнта в web-інтерфейсі LiqРay.

Згідно п. 1.4 цієї Угоди, вона вступає в силу з моменту реєстрації клієнта в web-інтерфейсі LiqРay.

Клієнт вважається зареєстрованим, якщо він хоча б один раз авторизувався на сайті www.liqpay.com і виконав транзакцію верифікації (перевірка персональних даних клієнта, при якій запит маршрутизирується за допомогою банку) платіжної карти (п.п. 2.1, 3.2.1).

Відповідно до розділу 3 Угоди, Банк виконує доручення клієнта, які містяться в дистанційному розпорядженні, відправленому Банку (п. 3.1).

Згідно п. 3.2.2 Умов авторизація на сайті www.liqpay.com для клієнтів проходить виключно за допомогою одноразового пароля ОТР. В якості логіна для авторизації використовується номер телефону клієнта в міжнародному форматі, в якості пароля використовується восьмизначний динамічний пароль, який приходить в SМS на зареєстрований номер телефону клієнта.

Зобовязання Банку в рамках Угоди обмежуються прийманням грошових коштів у клієнтів і передачею грошових коштів особам, ким вони призначені (п. 3.3).

Згідно п. 3.5 Угоди контрагент, на чию адресу клієнт ініціює переказ, вказується клієнтом в дистанційному розпорядженні. Зобовязання Банку по переказу грошових коштів на користь контрагента вважається виконаним з моменту виконання вказаного розпорядження.

Банк в рамках Угоди має право призупиняти роботу програмних і/або апаратних засобів, які забезпечують функціонування web-інтерфейсу, при виявленні суттєвих несправностей, помилок і збоїв, а також з метою проведення профілактичних робіт і попередження випадків несанкціонованого доступу до web-інтерфейсу (п. 3.7.1.1).

Розділом 5 Угоди користувача передбачається порядок її укладення.

Так, у відповідності до пункту 5.1 Угоди угода про використання web-інтерфейсу LIQPAY укладається між банком та клієнтом в формі договору приєднання (ст. 634 ГК України).

Пунктом 5.2 передбачено, що акцептом умов Угоди є здійснення Клієнтом дій, передбачених п. 5.4 цієї угоди.

Пункт 5.4 передбачає, що клієнт здійснює акцепт Угоди після ознайомлення з його умовами на Сайті www.liqpay.com шляхом сукупного виконання наступних дій: ознайомлення з умовами Угоди та їх прийняття шляхом натискання кнопки «згоден», реєстрації на web-інтерфейсі LIQPAY шляхом заповнення формуляра у відповідному вікні на Сайті, що супроводжується направленням Клієнту ОТР-пароля для входу в web-інтерфейс LIQPAY. Пароль направляється у вигляді sms-повідомлення на номер мобільного телефону, зазначеного в формулярі. Під реєстрацією розуміється надання клієнтом банку відомостей, необхідних для ідентифікації клієнта у відповідності до реєстраційної форми (формуляра), заповнення якої пропонується користувачеві при здійсненні акцепта. Клієнт зобов'язується повідомляти при реєстрації в web-інтерфейсі LIQPAY достовірні персональні дані та відомості, що відповідають дійсності.

За положеннями п. 5.6. Угоди в момент здійснення акцепту клієнту присвоюється унікальний обліковий запис вweb-інтерфейсі LIQPAY, який відповідає номеру мобільного телефону, вказаному користувачем в формулярі.

Угода вважається укладеною та вступає в силу з моменту акцепту, що визначається часом введення користувачем на Сайті унікального одноразового паролю, отриманого на номер телефону, вказаний при реєстрації (п. 5.7 Угоди).

Отже, обставини справи та аналіз вищезазначених норм закону дає підстави для висновку, що у виниклих між сторонами правовідносинах Угода користувача є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Крім того, відповідно до Інформаційної довідки про веб-сервис LIQPAY (т. 1, а.с. 68-72) значиться, що згідно web-сервісу LIQPAY відправка переводу грошових коштів здійснюється виключно на електронний платіжний засіб (карту) отримувача, реквізити якої зазначаються відправником.

Згідно скріншоту з банківського програмного комплексу 24.10.2011р. ОСОБА_3 зареєстрований в веб-інтерфейсі LIQPAY та до мобільного телефону 90 підкріплений віртуальний картковий рахунок 288921 (валюта: українська гривня) (т. 1, а.с. 90).

Тобто, ОСОБА_3 приєднався до запропонованої угоди шляхом реєстрації в web-інтерфейсі LIQPAY, тим самим повністю погодився з усіма умовами Угоди користувача (договору приєднання) про використання web-інтерфейсу LiqРay, що визнається сторонами. Телефоном ОСОБА_3, що дозволяє проводити банківські операції за системою з телефону на телефон або оплата за допомогою телефону, є номер 90, до цього телефону підкріплені віртуальні карткові рахунки: 288921 (валюта українська гривня), 472286 (валюта долар США) для використання позивачем у роботі із платіжним пристроєм (програмно-технічним комплексом самообслуговування web-інтерфейсом Liqpay).

В матеріалах справи міститься копія виписки ПАТ КБ «Приват Банк» по особовому рахунку № 288921 (LIQPAY), відкритому на ім'я ОСОБА_3В за період з 01.03.2014 по 11.06.2014, яка містить відомості щодо надходження та списання коштів на вказаний банківський рахунок (т. 1, а.с. 91-97).

Списані 10.06.2014р. з карткового рахунку № 972499 грошові кошти у сумі 128 222,92 грн. (із призначенням платежу Служебная операция согласно СЗ 6814970 перевод (дебетная часть)) були зараховані на картковий рахунок ОСОБА_3 № 288921 (із призначенням платежу Служебная операция согласно СЗ 6814970 перевод (кредитная часть) (т. 1, а.с. 95 зв.).

Наступного дня після списання з карткового рахунку № 972499 грошових коштів у сумі 128 222,92 грн., 11.06.2014р. банком були взяті в обробку та виконані 40 платежів на загальну суму 128 222,92 грн. з карткового рахунку № 288921 на користь третіх осіб.

Виписка за картковим рахунком/картою №288921 містить 40 операцій від 11.06.2014р. списання з карткового рахунку на загальну суму 128 222,92 грн. (т. 1, а.с. 91-97)

Отримувач ТОВ Діджітал Пеймент сістемс листом вих. № 08 від 13.01.2015р. повідомляє, що за телефоном ОСОБА_3 90, карткою/рахунком № 288921 було здійснено транзакції/платежі за допомогою платіжного сервісу Єдиний гаманець, а саме, сорок операцій за період з 04.03.2014р. по 14.04.2014р., із зазначенням Id платежу, номера рахунку, суми, дати та часу зарахування кожної оплати, опису операції - поповнення рахунку № 1718583, всього на суму 128 222,92 грн. (т. 2, а.с. 46-49).

Зі змісту службової записки від 11.06.2014р. № Э.24.0.0.0/4-2428 Про дебетування карт по шахрайським операціям в Liqрay, вбачається, що 14.04.2014р. була виявлена біла пляма в старому інтерфейсі LiqPay. Клієнти мали можливість створювати платежі на користь великих мерчантів-обмінників (це 56 мерчантів, які користуються старим LiqPay) і в той же час ці ж кошти виводять у новому інтерфейсі LiqPay, оскільки проводка в старому LiqPay становить 1-2 години, а в новому LiqPay онлайн. Внаслідок цього кошти вони отримують двічі: 1. послуга від мерчанта-обмінника (якому зі сторони банку приходить статус успіх); 2. вивід на карту тих коштів, які не дійшли до мерчанта-обмінника. Дебетовані карти по шахрайським операціям в LiqPay згідно додатку 1. (т. 1, а.с. 217).

Крім того, ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 15 липня 2015 року по справі було призначена судово економічна експертиза, на вирішення якої були поставлені наступні питання:

1) Грошові кошти в якій сумі було зараховано на рахунок № 4731 1850 1228 8921 в період з 04.03.2014р. по 15.04.2014р. включно? Яким чином було здійснено поповнення рахунку № 4731 1850 1228 8921 та на яку суму (у висновку узагальнити суми за способами надходження на рахунок)?

2) Грошові кошти в якій сумі було знято (списано) з рахунку № 4731 1850 1228 8921 за операціями, ініційованими в період з 04.03.2014р. по 15.04.2014р. включно? Яким чином було здійснено зняття (списання) з рахунку № 4731 1850 1228 8921 такої суми (у висновку узагальнити суми за способами зняття (списання) з рахунку)?

3) Грошові кошти в якій сумі було знято (списано, переказано) з рахунку № 4731 1850 1228 8921 за операціями, ініційованими в період з 04.03.2014р. по 15.04.2014р. включно, внаслідок здійснення операцій в старій версії інтерфейсу LiqPay?

4) Грошові кошти в якій сумі було знято (списано, переказано) з рахунку № 4731 1850 1228 8921 в період з 04.03.2014р. по 15.04.2014р. включно внаслідок здійснення операцій в новій версії інтерфейсу LiqPay?

5) Чи відповідає сума грошових коштів, на яку користувачем/клієнтом було ініційовано та проведено Банком операції у старій та новій версіях інтефейсу LiqPay з рахунку № 4731 1850 1228 8921, тій сумі грошових коштів, яка зараховувались клієнтом та надходила від інших клієнтів/користувачів?

Як вбачається з висновку судово економічної експертизи № 4053/54-15 від 25.04.2016р., проведеної судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_4, загальна сума операцій, що значиться проведеними по рахунку № 288921 в старій та новій версії інтерфейсу LIQPAY за період що досліджується, визначається як сума операцій, відображених в банківській виписці та в виписках з адмінпанелей про проведення операцій/платежів з використанням web-інтерфейсу LIQPAY, які розшифровуються відповідними платіжними дорученнями.

Отже, з урахуванням відомостей, що містяться у наданих для дослідження документах встановлено, що загалом в старій та новій версії інтерфейсу LIQPAY:

- сума зарахувань (поповнення) на рахунок № 288921 за період з 04.03.14 по 15.04.2014 (включно) становить - 104 145,41 грн.;

- сума списань (платежів), здійснених з рахунку № 288921 за період з 04.03.14 по 15.04.2014 (включно) становить 232 374,68 грн.

Відповідно, сума грошових коштів, на яку користувачем/клієнтом було ініційоване та проведено Банком операції у старій та новій версіях інтерфейсу LIQPAY з рахунку № 4731 1850 1228 8921 не відповідає тій сумі грошових коштів, яка зараховувалась клієнтом та надходила від інших клієнтів/користувачів.

Слід зазначити, що матеріали справи не містять документально визначених ознак, за якими можна класифікувати наведені вище масиви даних як транзакції, що виконані з застосуванням нового або старого інтерфейсу LIQPAY.

З огляду на наведене, експерт дійшов наступних висновків:

По першому питанню.

За результатами дослідження даних наданих документів, випливає, що на рахунок № 4731 1850 1228 8921 в період з 04.03.2014 по 15.04.2014 (включно) було зараховано грошові кошти у сумі 104 145,41 грн. Поповнення рахунку № 4731 1850 1228 8921 було здійснено наступним чином:

- поповнення карткового рахунку з рахунку № 489183 на суму 839,53 грн.;

- поповнення карткового рахунку з рахунку № 817155 на суму 98 105,88 грн.;

- поповнення карткового рахунку з рахунку № 078649 на суму 5 200,00грн.

По другому питанню.

Згідно результатів здійсненого експертом дослідження, встановлено, що з рахунку № 4731 1850 1228 8921 в період з 04.03.2014 по 15.04.2014 (включно) було знято (списано) грошові кошти у сумі 232 374,68 грн. Зняття (списання) з рахунку № 4731 1850 1228 8921 було здійснено наступним чином:

- списання на рахунок № 078649 в сумі 6 002,96 грн. (відображено в наданій експерту банківській виписці);

- списання на рахунок № 972499 в сумі 2 919,86 грн. (відображено в наданій експерту банківській виписці);

- «LPN_V1 DN-SK, UA перевод (дебетная часть)» в сумі 95 228,94 грн. (відображено в наданій експерту банківській виписці);

- списання на рахунок № 078649 в сумі 128 222,92 грн. (відображено в виписках з адмінпанелей про проведення операцій/платежів з використанням web-інтерфейсу LIQPAY).

По третьому питанню.

Оскільки матеріали справи не містять документально визначених ознак, за якими можна класифікувати наведені вище документи, як такі що містять відомості по транзакціям, що виконані з застосуванням нового чи старого інтерфейсу LIQPAY, наводяться результати дослідження за обома масивам даних:

- згідно наданій виписці банку за рахунком № 4731 1850 1228 8921, сума зарахованих коштів складає - 104 145,41 грн., сума знятих (списаних) коштів складає - 104 151,76 грн.;

- згідно даних наданих виписок з адмінпанелей про проведення операцій/платежів з використанням web-інтерфейсу LIQPAY та платіжних доручень, сума зарахованих коштів складає - 0,0 грн., сума знятих (списаних) коштів складає 128 222,92 грн.

По четвертому питанню.

Оскільки матеріали справи не містять документально визначених ознак, за якими можна класифікувати наведені вище документи, як такі що містять відомості по транзакціям, що виконані з застосуванням нового чи старого інтерфейсу LIQPAY, наводяться результати дослідження по обома масивам даних:

- згідно наданій виписці банку за рахунком № 4731 1850 1228 8921, сума зарахованих коштів складає - 104 145,41 грн., сума знятих (списаних) коштів складає 104 151,76 грн.;

- згідно даних наданих виписок з адмінпанелей про проведення операцій/платежів з використанням web-інтерфейсу LIQPAY та платіжних доручень, сума зарахованих коштів складає - 0,0 грн., сума знятих (списаних) коштів складає 128 222,92 грн.

По п'ятому питанню.

В результаті дослідження наданих експерту документів, встановлено, що сума грошових коштів, на яку користувачем/клієнтом було ініційоване та проведено Банком операції у старій та новій версіях інтерфейсу web-інтерфейсу LIQPAY з рахунку № 4731 1850 1228 8921 не відповідає тій сумі грошових коштів, яка зараховувалась клієнтом та надходила від інших клієнтів/користувачів (т. 3, а.с. 5-33).

Вказані висновки експерт Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_4 підтвердив у судовому засіданні апеляційного суду.

Отже, ОСОБА_3, будучи користувачем послуги web-інтерфейсу LIQPAY, що надається ПАТ «КБ «ПриватБанк» з переказу грошових коштів, ініціював та отримав виконання від Банку доручень з перерахування грошових коштів. При цьому сума коштів в розмірі 128 222,92 грн. є сумою, яка не була забезпечена залишком коштів на рахунку, перерахування такої суми було ініційовано ОСОБА_3 та отримано відповідні послуги від Банку понад суму, що малася на рахунку, тому на суму 128 222,92 грн. утворився несанкціонований овердрафт.

Крім того, ініціювання та відповідно отримання виконання від Банку доручень з перерахування грошових коштів з надмірним використанням суми стало можливим у зв'язку зі здійсненням Банком заміни старого інтерфейсу на новий із доповненням його функціонального наповнення та зміною технологічної обробки платежів. ОСОБА_3 використовував можливість здійснювати переказ грошових коштів як в старому, так і в новому web-інтерфейсах LIQPAY.

Таким чином, ОСОБА_3 не тільки був зареєстрований як користувач в системі LIQPAY, а й неодноразово ініціював та отримував виконання від ПАТ «КБ «ПриватБанк», як банківської установи, операцій з перерахування грошових коштів.

Для здійснення таких операцій користувач системи має в обов'язковому порядку заповнити персональну інформацію. Крім прізвища, ім'я, по батькові, адреси, email, ще і вказати рахунок чи картку у ПриватБанку чи іншому банку України. Оскільки відповідач не тільки пройшов процес реєстрації та став користувачем даної платіжної системи, а й пройшов процес ідентифікації та в подальшому неодноразово здійснював вхід до web-інтерфейсів LIQPAY, тобто, проходив процедуру авторизації та отримав дозвіл на проведення операції з використанням спеціального платіжного засобу, відповідні персональні дані ОСОБА_3 були зазначені.

При цьому, виходячи з особливостей функціонування платіжного пристрою web-інтерфейсах LIQPAY, єдиною законною підставою для здійснення вказаних переказів з ініціативи ОСОБА_3, як користувача системи, має бути сформований останнім та направлений ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунковий документ (платіжне доручення), в якому мають бути зазначені всі необхідні реквізити платежу, що містяться у затвердженій Постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті.

Надмірне використання грошових коштів в сумі 128 222,92 грн. стало можливим у зв'язку з ініціюванням переказу грошових коштів саме ОСОБА_3 після перевірки його персональних даних (верифікації) як клієнта угоди.

При цьому, згідно з умовами п. 6.3. Угоди користувача Банк не несе відповідальність за збитки клієнта, вчинені в результаті неправомірних дій третіх осіб, в тому числі пов'язаних з втратою клієнтом SIM-карти з номером мобільного телефону, який є підтвердженням Верифікації.

Система LIQPAY є системою, яка прив'язана до мобільного телефону, але проведення клієнтом операцій в системі можливо виключно після ідентифікації клієнта.

Отже, в матеріалах справи наявна копія Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк від 19.07.2011р., яка підписана фізичною особою - ОСОБА_3, та містить його особисті дані та контактний мобільний телефон +90 (т.1, а.с. 33). Згідно скріншоту з банківського програмного комплексу, 24.10.2011р. ОСОБА_3 зареєстрований в веб-інтерфейсі LIQPAY та до мобільного телефону 90 підкріплений віртуальний картковий рахунок 288921 (валюта: українська гривня) (т. 1, а.с. 90). В матеріалах справи також міститься копія виписки ПАТ КБ «Приват Банк» по особовому рахунку № 288921 (LIQPAY), відкритому на ім'я ОСОБА_3, за період з 01.03.2014р. по 11.06.2014р., яка містить відомості щодо надходження та списання коштів на вказаний банківський рахунок (т. 1, а. с. 91-97).

ОСОБА_3 не надав доказів того, що він не здійснював операції в системі LIQРАY у спірний період, оскільки для здійснення операцій потрібна верифікація у вигляді смс. Про втрату сім-картки і користування його карткою іншими особами для здійснення дій щодо блокування картки ОСОБА_3 Банк не повідомляв. Також, ОСОБА_3 не повідомив Банк про надходження надмірних коштів на свій рахунок, якщо він не здійснював операцій. У період з 04.03.2014 по 15.04.2014 (включно) ОСОБА_3 було здійснено операції в старому та новому web-інтерфейс LIQPAY, які дали змогу здійснити перекази коштів на суму 128 222,92 грн., що більше наявних коштів на рахунку, вказані грошові кошти є несанкціонованим овердрафтом. Надмірність зарахованих коштів підтверджується також висновком судово економічної експертизи № 4053/54-15 від 25.04.2016р.

Тому колегія суддів приходить до висновку, що з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № SAMDN4048 від 04.03.2013 року в сумі 168 151,05 грн., яка складається з наступного: 136 221,87 грн. - заборгованість за кредитом; 31 679,18 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 250,00 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, відповідно до наданого Банком розрахунку (т. 1, а.с. 241-245), який є обґрунтованим та таким, що відповідає умовам укладеного між сторонами договору та підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, у суду першої інстанції не було підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_3 у звязку з доведеністю неправомірності дій Банку щодо списання сум з кредитної картки ОСОБА_3 та відмови у задоволенні зустрічного позову ПАТ КБ «ПриватБанк» у звязку з недоведеністю обставин, на які посилається Банк. Як вбачається з досліджених у справі доказів, надмірне використання грошових коштів в сумі 128 222,92 грн. стало можливим у зв'язку з ініціюванням переказу грошових коштів саме ОСОБА_3 після перевірки його персональних даних (верифікації) як клієнта угоди. Так, в поданих суду доказах про спірні перекази, що були ініційовані в старому та новому веб-інтерфейсі LIQPAY, Банком приведений детальний опис усіх операцій, за якими відбулося подвоєння суми переказу, а, отже, сума позовних вимог є повністю обґрунтованою та доведеною.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

З урахуванням наведеного, на підставі ст.ст. 307, 309 ЦПК України судова колегія вбачає підстави для скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 та про задоволення зустрічного позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню з ОСОБА_3 документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у суді першої та апеляційної інстанцій у загальному розмірі 2 644,07 грн. (1 681,51 грн. + 962,56 грн.) та витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, в сумі 5 529,60 грн., а всього - 8 173,67 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2015 року по цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту:

У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Зустрічний позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № SAMDN4048 від 04.03.2013 року в сумі 168 151 (сто шістдесят вісім тисяч сто пятдесят одна) грн. 05 коп. та судові витрати в сумі 8 173 (вісім тисяч сто сімдесят три) грн. 67 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: