справа № 278/908/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 липня 2016 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Максименко М.С., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності на об'єкт самочинного будівництва, -
ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила визнати за нею право власності на житловий будинок № АДРЕСА_1
В обґрунтування заяви позивач вказує, що самовільно збудувала вищевказаний об'єкт нерухомого майна біля будинку, що належав її покійній, на теперішній час, матері і який вона успадкувала. Таке будівництво, продовжує автор позову, стало можливе після надання відповідачем дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за названою вище адресою. На даний час, кореспондує позивач, у неї виникла необхідність реєстрації такого самочинного житлового будинку на її ім'я, у зв'язку з чим відповідач порадив звернутись заявнику до суду.
Сторони у судове засідання не з'явились, проте від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, а також остання не заперечувала проти заочного розгляду справи. В свою чергу підстави неявки в судове засідання представника відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно та належним чином повідомлений про день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання представника відповідача, належне сповіщення останнього про розгляд справи та беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224-225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду.
Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини.
30 червня 2016 року померла мати позивача - ОСОБА_2. Остання за життя склала заповіт, яким, зокрема заповіла позивачу житловий будинок АДРЕСА_1, внаслідок чого остання після смерті спадкодавця отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.10) на названу нерухомість і зареєструвала таке право власності на неї (а.с.11). Даний житловий будинок загальною площею 38,7 кв.м. позначений на плані літерою "А" (а.с.7). В свою чергу, самочинно, як наголошує ОСОБА_1, збудований нею житловий будинок площею 55,5 кв.м., що також розташований за адресою вказаною вище, позначений на плані літерою "Б" (а.с.8).
Інших доказів стосовно предмета спору у даній справі матеріали справи не містять і сторонами в розпорядження суду не надавались.
Правовідносини, що склались між сторонами учасниками судового розгляду, врегульовані наступними нормами матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 1 ЦПК України).
Резюмуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даної заяви, адже права позивача, відповідачем до якого пред'явлено позов, порушені, невизнані або оспорені не були. Принаймні протилежне належними і допустимими доказами в порядку та строки, визначені процесуальним законом суду доведено не було. Слід зазначити, що підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності є спір або невизнання існуючого права, а не намір набути вказане право за рішенням суду.
Водночас, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що позивачу надавався відповідний документ, який давав би право виконувати будівельні роботи чи належно затверджений проект, то в розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України спірне у справі нерухоме майно є об'єктом самочинного будівництва (на даному факті, зокрема наполягала і сама позивач), що за змістом ч. 2 даної норми Закону не дає підстав особі яка здійснила таке самочинне будівництво для набуття права власності на нього. Також, не надано суду і доказів того, що земельна ділянка, на якій збудований даний житловий будинок, перебуває у власності заявника. Названі фактичні обставини є окремою підставою для відмови у задоволені позову.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 16 ЦК України, ст.ст. 10-11, ст. 60, ст. 212-215, ст.ст. 224-226 ЦПК України, -
В задоволені позову - відмовити.
Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

суддя Є.О. Грубіян