Провадження № 2/761/7242/2016
У Х В А Л А

22 серпня 2016 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Савицький О.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ярослав авто», про визнання події страховим випадком, стягнення суми страхового відшкодування та витрат на складання звіту про визначення вартості матеріального збитку, перевіривши виконання вимог ст.ст. 119, 120 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України),

в с т а н о в и в:

18.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ярослав авто», про визнання події страховим випадком, стягнення суми страхового відшкодування та витрат на складання звіту про визначення вартості матеріального збитку.

Разом з тим, під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що останні не відповідають вимогам ст. 119 ЦПК України.

Так, перш за все слід зазначити, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

При цьому, згідно п.п. 1, 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, а у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач, серед іншого, просить стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 59 960 грн. 00 коп. та витрати на складання звіту про визначення вартості матеріального збитку у розмірі 1 500 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 61 460 грн. 00 коп.

Разом з тим, ціна позову, визначена позивачем у розмірі 62 074 грн. 50 коп., вочевидь не відповідає вищенаведеній загальній сумі заявлених позовних вимог.

У разі виправлення недоліків у вказаній частині, нову позовну заяву необхідно подати разом із її копіями відповідно до кількості учасників процесу.

Також, відповідно до до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв майнового характеру, які подаються до суду фізичними особами або фізичною особою-підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, а із позовних заяв немайнового характеру, які подаються до суду фізичною особою - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

При цьому, у відповідності до положень ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому, судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Так, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачем у позовній заяві об'єднано вимоги майнового характеру про стягнення суми страхового відшкодування та витрат на складання звіту про визначення вартості матеріального збитку, а також вимогу немайнового характеру про визнання події страховим випадком.

Відтак, враховуючи положення ст.ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір» та роз'яснення, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, позивачу слід було надати до суду підтвердження щодо сплати судового збору за подання до суду позову немайнового характеру на суму 551 грн. 20 коп. та підтвердження щодо сплати судового збору за подання до суду позову майнового характеру, проведеного, враховуючи зміст позовних вимог, у розмірі 614 грн. 60 коп., а загальна сума судового збору за подання до суду даної позовної заяви має становити 1 165 грн. 80 коп. (551,2+614,6=1165,8).

Проте, до позовної заяви позивачем додано квитанцію про сплату судового збору на суму лише 614 грн. 61 коп.

Отже позивачу слід надати до суду документ, який би підтверджував доплату судового збору у розмірі 551 грн. 19 грн. (1165,8-614,61=551,19).

Крім того, як вбачається зі змісту позовної заяви, підставою звернення саме до Шевченківського районного суду міста Києва є те, що юридичною адресою відповідача є: м. Київ, вул. Саксаганського, 77, що територіально відноситься до дислокації Шевченківського району міста Києва.

Однак, позивачем не надано до суду жодних документів, які б належним чином підтверджували та містили відомості щодо місцезнаходження юридичної особи саме за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 77, що, серед іншого, позбавляє суд можливості визначитись стосовно підсудності вказаної справи саме Шевченківському районному суду міста Києва.

У відповідності з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 80, 119, 121, 209, 210 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ярослав авто», про визнання події страховим випадком, стягнення суми страхового відшкодування та витрат на складання звіту про визначення вартості матеріального збитку - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвала в частині визначення розміру судового збору може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

В решті ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: