РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі Скоринському В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до Пархомовецької сільської ради Хмельницького району про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Пархомовецької сільської ради Хмельницького району про визнання права власності на житловий будинок, загальною площею 33,4 кв.м., житловою площею 13,8 кв.м., хлів Б, вбиральню В, який знаходиться по вул. Польовій, 13 в с. Пархомівці Хмельницького району, який був придбаний за час шлюбу 27 лютого 1989 року та за спільні кошти подружжя його покійною дружиною ОСОБА_2, та яка за життя не оформила на нього право власності, що унеможливлює набуття позивачем права власності на вказане майно.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі з 22 грудня 1973 року і до смерті останньої 20 березня2016року. За час шлюбу 27 лютого 1989 року ОСОБА_2 за спільні кошти подружжя придбала житловий будинок №13, що по вул. Польовій, в с. Пархомівці Хмельницького району. Однак, за життя вона на нього право власності не оформила.

Відповідно до вимог ст. 368 ч. 3 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до вимог ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до вимог ст. 25 ч. ч. 2 та 4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що, оскільки житловий будинок був придбаний померлою за час шлюбу та за спільні кошти подружжя, а тому він є їхньою спільною сумісною власністю.

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 197 ч. 2, 212-215 ЦПК України, ст. ст. ч. ч. 2 та 4, 368 ч. 3, 1216, 1218, 1261 ЦК України, ст. ст. 68 ч. 1, 69, 70 ч. 1 СК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 Павловичемправо власності на житловий будинок, загальною площею 33,4 кв.м., житловою площею 13,8 кв.м., хлів Б, вбиральню В, який знаходиться по вул. Польовій, 13 в с. Пархомівці Хмельницького району.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

17.11.2016