АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 643/532/15-ц Головуючий суддя І інстанції Скотар А. Ю.
Провадження № 22-ц/790/3313/16 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: Спори про спадкове право
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого Шаповал Н.М.,

суддів: Кіпенка І.С.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Брулевича В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що на його імя та імя матері ОСОБА_4, померлої 21.04.2014 р., зареєстрована на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1. Позивач у зазначеній квартирі зареєстрований, проживав у ній разом з матірю до смерті останньої, отже, фактично прийняв спадщину.

Крім позивача на спадщину претендує його брат ОСОБА_3

06.01.2014 в результаті падіння ОСОБА_4 отримала перелом лівого стегна, потрапила до лікарні, звідки була виписана 15.01.2014. Після виписки і до смерті матір не ходила, так як не могла встати на ноги, була прикована до ліжка. Як в період знаходження в лікарні, так і після виписки за матір»ю піклувався виключно позивач разом зі своєю дружиною: купував ліки, продукти харчування, здійснював необхідний догляд, а саме купав, годував з ложки.

Відповідач жодної участі в догляді за матірю, яка знаходилась у безпорадному стані та не могла особисто себе обслуговувати, не приймав, а навпаки, висловлюючи негативне ставлення до матері, постійно вимагаючи в неї частину пенсії та влаштовуючи скандали, уклонився від догляду за останньою, заявивши, що це клопіт позивача.

З погляду на викладене, позивач просить усунути ОСОБА_3 від права на спадкування та визнати за собою право власності на 1/2 частину спірної квартири, що залишилась після смерті матері.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11 березня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування вказаного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким задовольнити його позовні вимоги. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з підстав, передбачених ст. 308 ЦПК України

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 21.04.2014 ОСОБА_4 померла, причиною чого стала хронічна серцево-судинна недостатність, ішемічна хвороба серця(а.с. 8, 13)

До смерті ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, де на той момент і до теперішнього часу зареєстрований і мешкає позивач (а.с. 8-10, 14).

Згідно п. 4 Листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», усунення від права на спадкування спадкоємців за законом та за заповітом, можливе виключно на підставі рішення суду. Вимога про усунення спадкоємців від права на спадкування може бути пред»явлена особою, для якої таке усунення зумовлює пов»язані зі спадкуванням права та обов»язки (збільшення частки у спадщині, зміна черговості одержання права на спадкування).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1224 ЦК України, особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Безпорадний стан слід розуміти як безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хвороб або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у звязку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги. полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Спадкоємець може бути усунений від права на спадщину лише при одночасному настанні зазначених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності.

Разом із тим, матеріали справи не містять фактів, що підтверджують ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцю та спосіб такого ухилення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є сином померлої ОСОБА_4, мешкав окремо (а.с. 50)

На підставі ст. 1266 ЦК України ОСОБА_3 за правом представлення є спадкоємцем першої черги.

З урахуванням наведеного, судова колегія погоджується з висновками районного суду про відмову позивачу у задоволенні позову про усунення відповідача від права на спадкування.

Такі висновки суду узгоджуються з вимогами ч. 5 ст. 1224 ЦК України та з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», які не містять вказівки на обов»язок спадкоємця особисто доглядати спадкодавця.

Суд повно та всебічно з»ясував обставини по справі, наданим доказам дав належну оцінку і постановив законне рішення.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 березня 2016 року -залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.М. Шаповал

Судді: І.С. Кіпенко

ОСОБА_1