Провадження №2/359/1719/2016
Справа №359/4739/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

14 листопада 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Журавського В.В.

при секретарі - Алфімовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, яким з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 04 жовтня 2016 року, просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок вчинення злочину, а саме: використання завідомо підробленого документа та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства) у розмірі 91168 гривень; суму коштів у розмірі 14500 гривень, як розрахунок мінімальної втраченої можливості заробити шляхом здавання апаратури в оренду з моменту скоєння кримінального правопорушення щодо майна; компенсацію заподіяної моральної шкоди внаслідок вчинення злочину, а саме: використання завідомо підробленого документа та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства) у розмірі 50000 гривень. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в травні 2014 року ОСОБА_2, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, переглядаючи глобальну мережу інтернет на сайті «Slando» виявив раніше створене позивачем оголошення про можливість надання в оренду DJ-апаратури, зателефонував ОСОБА_1 та повідомив про завідомо неправдиве бажання орендувати належну позивачу DJ-апаратуру для організації вечірки у м. Буча Київської області. Сторони домовились про зустріч та 20 травня 2014 року приблизно о 13.00 години поблизу нічного клубу «Форсаж» в м. Києві зустрілись. При цьому ОСОБА_2 відрекомендувався як ОСОБА_3 та повідомив неправдиву інформацію, що нібито він має бажання організувати свінгер-вечірку у м. Буча Київської області та для цього йому потрібна DJ-апаратура і яку він хоче орендувати на добу. Позивач повідомив, що орендна плата за добу буде коштувати 500 гривень. Відповідач погодився та пообіцяв, що поверне DJ-апаратуру 21 травня 2014 року, запевнивши, що він добропорядний громадянин та для підтвердження добропорядності своїх намірів, залишив позивачу в якості застави нібито належний йому паспорт громадянина України та нібито належний йому дублікат картки фізичної особи-платника податків на імя ОСОБА_3 Після цього позивач передав ОСОБА_2 в оренду свою DJ-апаратуру, яка складалась з двох CD-програвачів марки «Pioneer CDJ-850», вартістю 30926 гривень за кожен та мікшерного пульту марки «Pioneer DJМ-700», вартістю 29316 гривень. Відповідач з місця вчинення злочину зник, свої зобовязання перед позивачем не виконав, вищезазначене майно не повернув та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_1 матеріальну шкоду на загальну суму 91168 гривень. Вироком Соломянського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України. Під час розгляду справи в суді позивачем не було заявлено цивільного позову в межах розгляду кримінального провадження, оскільки він не був повідомлений про дату та місце судового засідання. Внаслідок неправомірних та протиправних дій ОСОБА_2 позивачу заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 91168 гривень. Крім цього, враховуючи те, що відповідач скоїв злочин щодо незаконного заволодіння майном позивача, шляхом обману та зловживання довірою, яке не було повернуто і не відшкодовано, ОСОБА_1 було втрачено можливість здавати майно в оренду на період з травня 2014 року по жовтень 2016 року, де він міг би заробити грошові кошти в сумі 14500 гривень. Крім того, позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що з моменту заволодіння ОСОБА_2 апаратурою ОСОБА_1 було втрачено можливість використовувати її у особистих цілях для прослуховування музики і здавання в оренду. У звязку з цим позивач відчував постійні переживання, депресії та пригнічений стан, перебував у постійній нервовій та психологічній напрузі, менше часу приділяючи родині, перебував у стані перевтоми та розчарування, адже через знецінення гривні, вартість майна суттєво збільшилась і придбати новий комплект апаратури для нього стало практично неможливим. Тому, позивач змушений звернутись до суду із даним позовом.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позов визнав частково в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 56000 гривень.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Підстави звільнення від доказування наведені в ст.61 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.4 вказаної статті вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що в травні 2014 року ОСОБА_2, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, переглядаючи глобальну мережу інтернет на сайті «Slando» виявив оголошення ОСОБА_1 про можливість надання в оренду DJ-апаратури. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, 19 травня 2014 року ОСОБА_2 зателефонував ОСОБА_1, представився видуманим іменем ОСОБА_3 та повідомив про бажання орендувати належну позивачу DJ-апаратуру для організації вечірки у м. Буча Київської області, домовившись про зустріч наступного дня. 20 травня 2014 року приблизно о 13 години поблизу нічного клубу «Форсаж» в м. Києві зустрілись. При цьому ОСОБА_2 відрекомендувався як ОСОБА_3 та повідомив неправдиву інформацію про бажання організувати свінгер-вечірку у м. Буча Київської області та для цього йому потрібна DJ-апаратура і яку він хоче орендувати на добу. Позивач повідомив, що орендна плата за добу буде коштувати 500 гривень. Відповідач погодився та пообіцяв, що поверне DJ-апаратуру 21 травня 2014 року, запевнивши, що він добропорядний громадянин та для підтвердження добропорядності своїх намірів, залишив позивачу в якості застави підроблений паспорт громадянина України та дублікат картки фізичної особи-платника податків на імя ОСОБА_3 ОСОБА_1, будучи введеним ОСОБА_2 в оману, передав ОСОБА_2 в оренду свою DJ-апаратуру, яка складалась з двох CD-програвачів марки «Pioneer CDJ-850», вартістю 20000 гривень за кожен та мікшерного пульту марки «Pioneer DJМ-700», вартістю 16000 гривень. Заволодівши шляхом обману у ОСОБА_1 зазначеною DJ-апаратурою ОСОБА_2 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, свої зобовязання перед ОСОБА_1 не виконав, вищезазначене майно не повернув та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_1 матеріальну шкоду на загальну суму 56000 гривень. Вказана обставина підтверджується копією вироку Соломянського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.5 ст.27, ч. 1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України (а.с.6-8).

Відповідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абз.1 п.2 постанови №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст.440, 450 в редакції ЦК 1960 року (ст.ст.1166, 1187 ЦК України діючого) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, потерпіла особа, якій завдано збитків внаслідок порушення її прав, має право на звернення до суду за захистом своїх прав.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що з ОСОБА_2 слід стягнути матеріальні збитки, завдані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, на користь ОСОБА_1 у розмірі 56000 гривень. Оскільки саме такий розмір матеріальної шкоди завданої ОСОБА_1 визначено вироком Соломянського районного суду м. Києва.

З суті позовної заяви вбачається, що позивачем оцінено завдану йому моральну шкоду в розмірі 50000 гривень.

Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Часиною 3 ст.23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

При визначені розміру відшкодування завданої позивачу моральної шкоди, суд виходить із засад виваженості, розумності, справедливості та враховує характер та міру перенесених ним страждань. Тому, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в розмірі 5000 гривень.

Відносно позовної вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 14500 гривень, як розрахунок мінімальної втраченої можливості заробити шляхом здавання апаратури в оренду з моменту скоєння кримінального правопорушення щодо майна, задоволенню не підлягає.

За правилами ч.1 та ч.4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч цьому, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження втраченої можливості заробити на законних підставах, зокрема розрахунку орендної плати за здавання апаратури в оренду.

Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позовні вимоги задоволені частково. При цьому, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п.6 ст.5 Закону України «Про судовий збір». З огляду на це, з ОСОБА_2 на користь держави слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 610 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.23, ч.1 ст.1166, ч.2 ст.1192 ЦК України, ст.ст.8, 10, 57, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, І.н., АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 56000 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, а всього 61000 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, І.н. АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 610 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні під час оголошення рішення, на протязі 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський