АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/6760/14 Головуючий суддя І інстанції Задорожна І.М.
Провадження № 22-ц/790/29/16 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: Спори, що виникають із сімейних правовідносин про стягнення аліментів
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Кіпенка І.С.,

Пшенічної Л.В.,

за участю секретаря - Брулевича В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасність сплати аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнень, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 01.01.2014 року по 31.03.2014 року в розмірі 6 852,48 грн.

В обґрунтування позову посилалася на те, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16.07.2007 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 22.05.2007 року та до повноліття дитини. Відповідач добровільно відмовився від виконання рішення суду. За відповідачем наявна заборгованість у розмірі 7 301,64 грн. Тому, посилаючись на положення ч. 1 ст.. 196 СК України, позивачка вважає, що має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) у загальному розмірі 6 852,48 грн., з яких: 6 571,48 грн. - заборгованість станом на 01.01.2014 року*1%/100*90 днів; 181,72 грн. - заборгованість за січень 2014 року: 308 грн.*1%/100*59 днів; 99,28 грн. - заборгованість за січень 2014 року: 320,25 грн.*1%/100*31 день.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2014 року позов ОСОБА_3 - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.01.2014 року по 31.03.2014 року у розмірі 4 372,40 грн., вирішено питання про судові витрати. В іншій частині позову - відмовлено.

З таким рішенням ОСОБА_2 не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в повному обсязі.

Посилається на те, що матеріали справи містять дві довідки, при цьому одна довідка - розрахунок заборгованості з аліментів станом на 31.03. 2014 року, яка надана державним виконавцем відділу ДВС Московського району м. Харкова Потій А.М. та виконана на підставі середньостатистичних даних про розмір заробітної плати по Харківській області. Також є розрахунок заборгованості по аліментам, який виконаний державним виконавцем ВДВС у Московському районі Самойловою К.Г. на підставі довідки про доходи Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова від 28.01. 2015р. і розмір заборгованості за якою складає 2863 грн. 04 коп.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції скасувати, оскільки заборгованість по аліментам у розмірі 2 863 грн. 04 коп. ним погашена.

Представник ОСОБА_3 заперечував проти апеляційної скарги і погодився з розрахунком заборгованості по аліментам, виконаний державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ Потій А.М.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості по сплаті аліментів з вини особи , яка забов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду , одержувач аліментів має право на стягнення неустойки(пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Згідно до п.22 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства , материнства та стягнення аліментів»передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки(пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин .

Згідно зі ст.ст. 10 ч.3 ; 60 ч.1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, доказів, кожна сторона повинна довести обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 16. 07. 2007 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановлено законом на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 22. 05. 2007 року і до повноліття дитини.

ОСОБА_2 аліменти сплачував не регулярно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим утворилася заборгованість.

Матеріали справи містять довідку- розрахунок заборгованості з аліментів станом на 31.03. 2014 року, яка надана державним виконавцем відділу ДВС Московського району м. Харкова Потій А.М. та виконана на підставі середньостатистичних даних про розмір заробітної плати по Харківській області.

Також, є розрахунок заборгованості по аліментам, який виконаний державним виконавцем ВДВС у Московському районі Самойловою К.Г. на підставі довідки про доходи Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова від 28.01. 2015 р. і розмір заборгованості за якою складає 2 863 грн. 04 коп.

Із квитанції, наданої представником ОСОБА_2, вбачається, що заборгованість по аліментам погашена. ( а.с. 151)

Судом апеляційної інстанції було зупинено провадження у справі до розгляду скарги ОСОБА_7 на дії державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ Самойлової К.Г. щодо скасування розрахунку заборгованості ( а.с. 167)

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22 березня 2016 року, залишеного без змін апеляційним судом Харківської області від 31 травня 2016 року у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено.

При цьому, суди виходили із того, що розрахунок заборгованості по аліментам проведено державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ Самойловою К.Г. з урахуванням фактично отриманого ОСОБА_2 доходу за спірний період часу.

Крім того, Самойловою К.Г. складено новий розрахунок від 28 травня 2015 року за яким заборгованість по сплаті аліментів у ОСОБА_2 відсутня.

З урахуванням відсутності заборгованості по аліментам, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність як сплата пені, а тому у задоволенні позову слід відмовти.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 309, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2014 року - скасувати, у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення пені від суми несплачених аліментів відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.М. Шаповал

Судді: І.С. Кіпенко

Л.В. Пшенічна