Справа № 507/510/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2016 р.

. Любашівський районний суд Одеської області

у складі : головуючого судді Гнатюка В.О.

при секретарі Гончар В.В.,

за участю представника позивачки - адвоката

ОСОБА_1 , представника відповідача

ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Любашівка справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 В»ячеславовича , ОСОБА_5 , третя особа : ПАТ КБ «ПриватБанк», про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу , визнання права власності на ? частину грошового вкладу ,

встановив :

19.04.2016 р. позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом . З урахуванням доповнених і змінених вимог обґрунтовує свої вимоги тим , що 04.12.2014 р помер ОСОБА_6 .

З 2005 р. до дня смерті ОСОБА_6 проживав з нею однією сім»єю та вів спільне з нею господарство , що було установлено рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 13 серпня 2015 р. у справі № 518/105/15-ц.

Зазначене рішення скасоване ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12.09.2016 р. з залишенням без розгляду її заяви про встановлення факту спільного проживання однією сім»єю чоловіка та дружини та визнання права власності на рахунок у зв»язку з наявністю спору про право і роз»яснено їй її право подати позов на загальних підставах.

За життя ОСОБА_6 оформив в ПАТ КБ «ПриватБанк» депозитний вклад по договору № SAMDNWFD100 від 31.12.2013 р. у розмірі 20000 ,00 грн. Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина , в яку вступив його син ОСОБА_2 В»ячеславович.

Посилаючись на те , що депозитний вклад відбувся під час її спільного проживання з ОСОБА_2 однією сім»єю , просила суд встановити факт проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_6 з 28.01.2010 року по день його смерті 04.12.2014 р. , визнати за ОСОБА_4 право власності на ? грошового вкладу по депозитному договору № SAMDNWFD100 від 31.12.2013 р , укладеному між ОСОБА_6 та ПАТ КБ «ПриватБанк» , а саме на 14968,31 грн.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і пояснила , що з 2005 р. фактично проживала однією сім»єю з ОСОБА_6 , який знаходився у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою. У 2010 р. вона поставила питання перед співмешканцем , щоб він визначився у відносинах з нею . Після чого 28.01.2010 р. ОСОБА_6Я розірвав шлюб зі своєю дружиною ОСОБА_7 Під час спільного проживання вона та ОСОБА_6 бажали , щоб у них народилась їх спільна дитина В силу захворювання вона не могла народити дитину , у зв»язку з чим вони проходили відповідні обстеження і збирали кошти на лікування , орендуючи житло у м. Одесі. Під час спільного проживання вона працювала реалізатором товарів. Її заробітна плата була практично такою ж як у ОСОБА_6 приблизно 5000 гривень. Зароблені гроші вони не ділили між собою , вважаючи їх спільними. В кінці 2013 р. ОСОБА_6 повідомив її , що їх спільні кошти поклав на депозитний рахунок , при цьому дуже вибачався перед нею , що це зробив самостійно. 04.12.2014 р. ОСОБА_6 помер. Вона особисто без ніякої допомоги здійснила його поховання і в подальшому установила на його могилі пам»ятник. Їй дуже обідно , що діти ОСОБА_6 не приходять на могилу батька. З цього приводу вона хотіла би бачити в судовому засіданні сина ОСОБА_6 відповідача у справі.

В останнє судове засідання позивачка не з»явилась.

Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав

Представник відповідача ОСОБА_2 В»ячеславовича в судовому засіданні позов не визнав та пояснив , що позивачкою надано недостатньо доказів , які б свідчили про те , що вона та померлий ОСОБА_6 проживали однією сім»єю , зокрема , нею не надано жодного доказу , які б свідчили про те , що вона поховала ОСОБА_6 за свої кошти . А її заява про те , що , якщо відповідач не буде з»являтись в судове засідання , то вона звернеться з позовом до нього про відшкодування витрат , пов»язаних з похованням ОСОБА_6, є спроба здійснити тиск на відповідача. Фотографії , які надані позивачкою в судовому засіданні , не підтверджують факт її спільного проживання з ОСОБА_6 у вказаний позивачкою період , оскільки на них відсутні дати фотографування. Тому він просив у позові відмовити.

Відповідачка ОСОБА_5 в судове засідання не з»явилась , повідомивши суд телефонограмою про розгляд справи у її відсутність , вказавши , що на спадщину , яка відкрилась після смерті сина ОСОБА_6, не претендує

Представник третьої особи в судове засідання не з»явився . Про день , час і місце розгляду справи був повідомлений в установленому порядку.

Вислухавши позивачку , представника позивачки , представника відповідача , допитавши свідків , дослідивши матеріали справи , суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти , від яких залежить виникнення , зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб , якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення .

Судом безспірно установлено , що 04.12.2014 р помер ОСОБА_6 .

Рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 13 серпня 2015 р. у справі № 518/105/15-ц встановлений факт , що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала спільно однією сім»єю та вела спільне господарство з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2, не менш п»яти років з 2005 р. до дня його смерті , тобто до 04.12.2014 р.

Зазначене рішення скасоване ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12.09.2016 р. з залишенням без розгляду заяви позивачки про встановлення факту спільного проживання однією сім»єю чоловіка та дружини та визнання права власності на рахунок у зв»язку з наявністю спору про право і роз»яснено їй її право подати позов на загальних підставах.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка позивачка пояснила , що з 2005 р. фактично проживала однією сім»єю з ОСОБА_6 , який знаходився у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою. У 2010 р. вона поставила питання перед співмешканцем , щоб він визначився у відносинах з нею . Після чого 28.01.2010 р. ОСОБА_6Я розірвав шлюб зі своєю дружиною ОСОБА_7 Під час спільного проживання вона та ОСОБА_6 бажали , щоб у них народилась їх спільна дитина В силу захворювання вона не могла народити дитину , у зв»язку з чим вони проходили відповідні обстеження і збирали кошти на лікування , орендуючи житло у м. Одесі. Під час спільного проживання вона працювала реалізатором товарів. Її заробітна плата була практично такою ж як у ОСОБА_6 приблизно 5000 гривень. Зароблені гроші вони не ділили між собою , вважаючи їх спільними. В кінці 2013 р. ОСОБА_6 повідомив її , що їх спільні кошти поклав на депозитний рахунок , при цьому дуже вибачався перед нею , що це зробив самостійно. 04.12.2014 р. ОСОБА_6 помер. Вона особисто без ніякої допомоги здійснила його поховання і в подальшому установила на його могилі пам»ятник. Їй дуже образливо , що діти ОСОБА_6 не приходять на могилу батька. З цього приводу вона хотіла би бачити в судовому засіданні сина ОСОБА_6 відповідача у справі.

Пояснення позивачки узгоджуються з поясненнями допитаної в судовому засіданні в якості свідка матері позивачки ОСОБА_8 , та друзів сім»ї позивачки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також з іншими , дослідженими в судовому засіданні доказами , а саме :

- свідоцтвом про розірвання шлюбу , з якого видно , що 28.01.2010 р. шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 був розірваний

( а.с. - 19 );

- довідкою Центру реконструктивної та відновної медицини ( Університетська клініка) Одеського державного медичного університету , відділення репродуктивної медицини , виданою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в тому , що в червні 2010 р. вона проходила лікування з приводу безпліддя ( а.с.- )

- спермограммою № 147/2010 ( Тест контакт) , виготовленою Центром реконструктивної та відновної медицини ( Університетська клініка ) Одеського державного медичного університету , відділення репродуктивної медицини , з якої вбачається , що відповідне дослідження проводилось 16.03.2010 р. за участю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають разом п»ять років ( а.с.- ) ;

- фотографіями , наданими позивачкою в судовому засіданні , з яких видно , що позивачка і ОСОБА_6 зображені на них у різний час і у різних життєвих ситуаціях ;

Досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності та взаємозв»язку не викликають у суду сумніву в тому , що позивачка та померлий ОСОБА_6 проживали однією сім»єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу у період з 28.01.2010 р. по день смерті ОСОБА_6 , тобто по 04.12.2014 р.

Тому вимога про встановлення даного факту підлягає задоволенню

Відповідно до статті 74 СК України , якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

В силу ч 2 цієї статті , на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу

Згідно зі статтею 60 СК України , майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Як видно з повідомлення ПАТ КБ «ПриватБанк» від 03.11.2016 р. № 20.1.0.0.0/7-20161102/3907, на ім.»я ОСОБА_6 у ПАТ КБ «ПриватБанк» 31.12.2013 р. відкритий депозитний рахунок за договором № SAMDNWFD100 , залишок коштів на якому - 29936 ,62 грн.

Суд вважає , що кошти , які були покладені ОСОБА_6 на зазначений депозитний рахунок , набуті позивачкою та ОСОБА_6 за рахунок їх спільної праці під час спільного проживання. Такий висновок витікає з досліджених в судовому засіданні доказів . Кошти покладені у Банк 03.12.2013 р. , тобто в період спільного проживання позивачки та ОСОБА_6 як чоловіка та дружини. Сума , яка була покладена на вказаний рахунок , порівняно невелика. Як слідує з пояснень позивачки та свідків , допитаних в судовому засіданні, ОСОБА_6 та позивачка працювали і отримували приблизно однакову заробітну плату , гроші збирали на лікування позивачки та придбання в подальшому власного житла.

Відповідно до статті 60 ЦПК України , кожна сторона зобов»язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача , відповідач категорично відмовляється прибути в судове засідання для дачі особистих пояснень щодо обставин даної справи через неприязні відносини з позивачкою.

На підставі викладеного , керуючись ст. ст. 10,60,212,213,215, 256 ЦПК України , ст..ст. 60 ,74 СК України суд

вирішив:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 В»ячеславовича , ОСОБА_5 , третя особа : ПАТ КБ «ПриватБанк», про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу , визнання права власності на ? частину грошового вкладу задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім»єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_6 з 28.01.2010 року по день його смерті 04.12.2014 р.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на ? грошового вкладу по депозитному договору № SAMDNWFD100 від 31.12.2013 р , укладеному між ОСОБА_6 та ПАТ КБ «ПриватБанк» , з залишком коштів в сумі 29936 ,62 грн. , а саме на 14968,31 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Любашівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення . Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

суддя В.О.Гнатюк