АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1178/16 Справа № 191/5253/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ремез В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді Ремеза В.А.

суддів Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Синенка Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_5, ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» про визнання права спільної часткової власності та усунення перешкод в користуванні спільною частковою власністю, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014р. ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання права спільної часткової власності та усунення перешкод в користуванні спільною частковою власністю, посилаючись на те, що йому, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить домоволодіння 39 по вул. Калиновій в с. Суха Калина Синельниківського району Дніпропетровської області.

Крім цього, ними у спільну власність були придбані земельні ділянки для будівництва житлових будинків за адресами: вул. Калинова, 41, 43, 45 в с. Суха Калина Синельниківського району. Потужність електромережі, через яку поступала напруга до вказаних об'єктів, була незначною і вони втрьох, прийняли рішення про побудову за свої кошти нової лінії для енергопостачання домоволодінь 39,41,43,45. Відповідно до рішення Новогнідської сільської ради Синельниківського району від 10.10.2003р. на його ім'я було надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки для будівництва лінії електромереж до належних ним домоволодінь. Він також звертався до відповідних установ, і за його заявами, на його ім'я та за кошти співвласників були розроблені проект та технічні умови побудови лінії електромереж зовнішнього електропостачання. Після побудови лінії електромереж зовнішнього електропостачання між ним, ОСОБА_3, та ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» було укладено договір про користування електроенергією для побутових споживачів, який потім було переукладено 10.04.2009р. за номером № 2503269. Згідно технічних умов та доданої до них схеми на території земельної ділянки 39, було встановлено комплектну трансформаторну підстанцію (КТП) потужністю 100 кВт, в комплекті з якою були також встановлені шафа розподільна навісна, роз'єднувач з ручним приводом, провід сталеалюміневий ГОСТ 839-80, кабель силовий 1 кВ, січення 3x70+1x35.

04.12.2003р. ним, у ТОВ «АРК» за спільні кошти всіх співвласників було придбане все необхідне обладнання, відповідно до проекту та технічних умов, за 27 092,27грн.

Після придбання трансформаторної підстанції та додаткового обладнання, воно було встановлено на території домоволодіння 39, вул. Калиновій в с. Суха Калина, як це було передбачено проектом, технічними умовами та договором. Вказане електричне обладнання використовувалось для подачі електроенергії на територію домоволодінь 39,41,43,45 по вул. Калиновій в с. Суха Калина. В 2007 році відповідачі перенесли без їх з ОСОБА_5 згоди КТП, на територію земельної ділянки, за кадастровим номером 070010014, яка належить на праві приватної власності дружині ОСОБА_4 - ОСОБА_2 і межує з вище вказаними земельними ділянками, посилаючись на те, що КТП знаходиться поруч з житловим будинком, а тому заважає і створює незручності. На той час у них з ОСОБА_4 були дружні стосунки, і він не став заперечувати проти цього, так як електричною енергією забезпечувались всі належні ним домоволодіння.

У квітні 2012 року відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 стали перешкоджати йому користуватися їх спільною власністю - трансформаторною підстанцією та доданим до неї обладнанням, яка тимчасово перебуває на земельній ділянці, яка знаходиться в їх спільній сумісній власності, як подружжя.

23.04.2012 року представниками Синельниківського РЕМ було складено акт про не допуск ОСОБА_4 працівників РЕМ до трансформатора для перевірки та виконання необхідних робіт за його заявою. В акті зазначено, що трансформатор знаходиться на території земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2, і ОСОБА_4 не дозволив співробітникам РЕМ зайти на територію і виконати роботи по забезпеченню експлуатації трансформатора ОСОБА_3

Оскільки відповідачі привласнили майно, яке є спільною частковою власністю співвласників домоволодіння 39, по вул. Калиновій в с. Суха Калина, а тому позивач просив суд визнати КТП 10/0,4....0,23 кВ потужністю 100 кВт, в комплекті з шафою розподільною навісною (ПР11-3074-2143), роз'єднувачем з ручним приводом (РЛН-Р-10/400 з ПР 10), загальною вартістю 17 006,06грн. об'єктом права спільної часткової власності ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Визнати за ним право спільної часткової власності на 1/3 частку на вказане майно, усунути перешкоди в користуванні спільною частковою власністю та зобов'язати ОСОБА_4 перенести вказане майно на територію домоволодіння 39 по вул. Калиновій в с. Суха Калина відповідно до технічних умов, і стягнути з відповідачів на його користь судові витрати.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково. Визнано комплектну трансформаторну підстанцію потужністю 100кВт, в комплекті з шафою розподільною навісною, роз'єднувачем з ручним приводом, загальною вартістю 15 232грн. об'єктом права спільної часткової власності. Визнано за ОСОБА_3, право спільної часткової власності на 1/3 частку комплектної трансформаторної підстанції потужністю 100кВт, в комплекті з шафою розподільною навісною, роз'єднувачем з ручним приводом, яке було придбано 4 грудня 2003 року у ТОВ «АРК», ринковою вартістю на день звернення до суду 17 006,06грн.

Усунено перешкоди в користуванні спільною частковою власністю: комплектною трансформаторну підстанцію потужністю 100кВт, та зобов'язано ОСОБА_4 перенести вказане майно з незаконного одноособового володіння ОСОБА_2 та ОСОБА_4, та яке знаходиться на території земельної ділянки, яка зареєстрована на ім'я ОСОБА_2 за кадастровим номером 070010014 по вул. Калиновій в с. Суха Калина на територію домоволодіння № 39 по вул. Калиновій в с. Суха Калина Синельниківського району Дніпропетровської області відповідно до технічних умов. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з порушенням матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням по справі нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання комплектної трансформаторної підстанції об'єктом права спільної часткової власності, та визнавши за ОСОБА_3, право спільної часткової власності на 1/3 частку комплектної трансформаторної підстанції в комплекті з шафою розподільною навісною, роз'єднувачем з ручним приводом, ринковою вартістю на день звернення до суду 17 006,06грн., та усунувши перешкоди в користуванні спільною частковою власністю: зобов'язавши ОСОБА_4 перенести комплектну трансформаторну підстанцію з незаконного одноособового володіння ОСОБА_2 та ОСОБА_4, яке знаходиться на території земельної ділянки, яка зареєстрована на ім'я ОСОБА_2 на територію домоволодіння № 39 по вул. Калиновій в с. Суха Калина Синельниківського району Дніпропетровської області відповідно до технічних умов, суд першої інстанції виходив з доведеності заявлених позивачем вимог в цій частині.

Проте з таким висновком суду колегія суддів у повній мірі погодитись не може виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору купівлі - продажу житлового будинку від 24.12.2002р., ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 придбали жилий будинок за адресою Дніпропетровська область, Синельниківський р-н, с. Суха Калина, вул. Калинова, 39.

Згідно договорів купівлі-продажу від 24.12.2002р. та 18.03.2003р. ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 придбали земельні ділянки за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський р-н, с. Суха Калина, вул. Калинова, 39, Калинова, 41, Калинова, 43, Калинова, 45 в рівних частинах.

Звернувшись до суду з позовом про визнання права спільної часткової власності та усунення перешкод в користуванні спільною частковою власністю, позивач зазначав, що ним за спільні кошти з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було придбано та встановлено на території домоволодіння за адресою Дніпропетровська область, Синельниківський р-н, с. Суха Калина, 39 комплектну трансформаторну підстанцію (КТП 10/0,4....0,23 кВ) потужністю 100 кВт, в комплекті з якою були також встановлені шафа розподільна навісна (ПР11- 3074-2143), роз'єднувач з ручним приводом (РЛН-Р-10/400 з ПР 10), провід сталеалюміневий ГОСТ 839-80, кабель силовий 1 кВ, січіння 3x70+1x35, яке відповідачі у 2007р. самовільно перенесли на територію без їх з ОСОБА_5 згоди, на територію земельної ділянки, за кадастровим номером 070010014, яка належить на праві приватної власності дружині ОСОБА_4 - ОСОБА_2, і в подальшому відповідачі стали перешкоджати користуватись позивачу вказаною трансформаторною підстанцією.

На підтвердження зазначених вимог позивач надав копію накладної та квитанції від 04.12.2003р., згідно яких він за спільні кошти придбав в ТОВ «АРК» все необхідне обладнання, відповідно до проекту та технічних умов. (а.с.29-30).

Заперечуючи проти позову в частині визнання комплектної трансформаторної підстанції об'єктом спільної часткової власності, ОСОБА_4 надав копію договору застави, згідно якого він як заставодавець на забезпечення виконання кредитного договору від 23.02.2004р. №03/ф005/04 передав в заставу обладнання, а саме стойки для опор високовольтних ліній електропередач, КТП 10,0,4 Кв, трансформатор ТМ 100/10-У-1, шкаф розподільний 0,4кВ, право власності на яке належить заставодавцю, та підтверджується накладною №1315 від 14.11.2003р., а також накладну №1315, рахунок №1315, та квитанцію до прибуткового касового ордера 1002 від 14.11.2003р., згідно який ОСОБА_4 придбав зазначене обладнання за власні кошти (а.с.96-105).

Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції, які закріплюють обовязок держави забезпечувати захист прав усіх субєктів права власності і господарювання (ст. 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (ч. 1 ст. 55).

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Згідно ч. 1, ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦК України, якщо розмір часток у справі спільної часткової власності не встановлений домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.

Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до вимог ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Оскільки обов'язок доказування заявлених вимог полягає на позивача, тоді як, ні позовна заява, ні матеріали справи не містить достовірних даних про те, що на території домоволодіння 39 по вул. Калинова, в с. Суха Калина, Синельниківського р-ну знаходиться саме комплектна трансформаторна підстанція, яку придбав позивач згідно накладної, та квитанції від 04.12.2003р. за спільні кошти в ТОВ «АРК», тоді як відповідач у ході розгляду справи на підтвердження заперечень проти позову надав докази про придбання ним аналогічного майна, зазначаючи, що саме це майно знаходиться біля домоволодіння 39 по вул. Калинова в с. Суха Калина, Синельниківського р-ну, і вказане майно ним було придбано за належні йому кошти, і є його особистою власністю, і зазначені заперечення відповідача не спростовані позивачем у передбаченому законом порядку, а тому заявлені вимоги є недоведеними та не підлягають задоволенню.

Крім того під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було встановлено, що комплектна трансформаторна підстанція знаходиться на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_7, на підставі договору дарування від 16.04.2014р.

Проте суд визнавши комплектну трансформаторну підстанцію потужністю 100кВт, в комплекті з шафою розподільною навісною, роз'єднувачем з ручним приводом, загальною вартістю 15 232грн. об'єктом права спільної часткової власності, та визнавши за позивачем право спільної часткової власності на 1/3 частку вказаного обладнання не зясував, який саме трансформатор знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Суха Калина, вул. Калинова, в районі будинку № 39, і не встановив інших співвласників спірного майна, а також усуваючи перешкоди в користуванні спільною частковою власністю: комплектною трансформаторною підстанцією, та зобов'язавши ОСОБА_4 перенести вказане майно з території земельної ділянки, яка зареєстрована на ім'я ОСОБА_2 не врахував вищенаведених обставин, і крім того не з'ясував належним чином, хто є власником земельної ділянки за кадастровим номером 070010014 по вул. Калиновій в с. Суха Калина, та не залучив власника вказаної земельної ділянки до участі у справі, чим вирішив питання про права та обов'язки особи, яка не була залучена до розгляду справи, а тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню на підставі ст. 309 ЦПК України з ухваленням по справі нового рішення про відмову ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання права спільної часткової власності та усунення перешкод в користуванні спільною частковою власністю.

Керуючись ст.ст. 303,304,309,316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2015 року скасувати, та ухвалити по справі нове рішення.

ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_5, ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» про визнання права спільної часткової власності та усунення перешкод в користуванні спільною частковою власністю відмовити.

Рішення апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді