Справа № 450/794/16-ц Провадження № 2/450/916/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2016 р.Пустомитівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді -ОСОБА_1.
при секретарі -ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним як спадкоємцем за заповітом право власності на житловий будинок А-1, 1960 року побудови, житловою площею 40,1 кв.м., загальною площею 92,2 кв.м. при ньому сарай Б, сарай В, навіс Г, гараж Ж, вбиральня З, колодязь К під № 140 (раніше 75) на вул. 1-го травня, с. Старе Село, Пустомитівського району Львівської області, що значиться за ОСОБА_5, яка померла 28.05.1991 року.

Свій позов мотивує тим, що 28.05.1991 року померла його матір ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть - серія ІІІ-СГ № 360001, виданий 29.05.1991 року ОСОБА_4 сільською радою Пустомитівського району, Львівської області.

У спадщині після смерті ОСОБА_5 залишився житловий будинок А-1, 1960 року побудови, житловою площею 40,1 кв.м., кухні, двох веранд, підвалів І,ІІ загальною площею 92,2 кв.м., при ньому сарай Б, сарай В, навіс Г, гараж Ж, вбиральня З, колодязь К під № 140 (раніше 75) на вул. 1-го травня, с. Старе Село, Пустомитівського району Львівської області.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, який посвідчений секретарем виконкому ОСОБА_4 сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 20.12.1986 року ОСОБА_6 за реєстровим № 25. Відповідно до цього заповіту ОСОБА_5 належний їй житловий будинок та сарай, в с. Старе Село, Пустомитівського району Львівської області, заповіла своєму сину, тобто позивачу ОСОБА_3 Зобовязано ОСОБА_3 із спадщини виплатити по дві тисячі кожному брату ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до 5-ти років після її смерті.

Позивач вказує, що його батько, ОСОБА_9 помер 26.05.1984 року, а його рідний брат ОСОБА_8, помер 26.05.1984 року. Його рідний брат ОСОБА_7 ОСОБА_10, на спадщину матері не претендує, не бажає, щоб він сплатив йому дві тисячі грошей, невідомо у якій валюті, про що подав відповідну заяву. Спадкоємці які б мали обовязкову частку у спадщині матері, незалежно від змісту заповіту, немає.

Позивачка вказує, що спадщину за заповітом після смерті матері він прийняв, так як постійно, ще за життя та на день смерті матерів проживала разом з матірю допомагав їй вести господарство та та продовжує проживати до сьогодні, доглядає за господарством та на даний час слідкує за ним, обробляє присадибну земельну ділянку, збирає вирощений урожай, що підтверджується довідкою, виданою ОСОБА_4 сільською радою Пустомитівського району Львівської області № 767 від 31.10.2011 року.

Через нотаріуса позивач не може прийняти спадщину, оскільки пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини. У звязку з чим, в позасудовому порядку не можливо прийняти спадщину.

На підставі наведеного позивач просить позов задоволити, оскільки у нього є всі підстави передбачати можливість порушення його майнових прав відповідачем, шляхом подання до суду заяви про визнання спадщини відумерлою у відповідності до ст. 1277 ЦК України.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, однак ним було подано заяву, в якій він позов підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити та справу слухати у його відсутності.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Пустомитівського району Львівської області не зявився, однак від сільського голови надійшла заява в якій вказує, що щодо задоволення позовних вимог покликаються на розсуд суду. Справу просить слухати у відсутності представника сільської ради.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Проаналізувавши покази позивача та матеріали справи, дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Судом встановлено, що 28.05.1991 року померла позивача матір ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть - серія ІІІ-СГ № 360001, виданий 29.05,1991 року ОСОБА_4 сільською радою Пустомитівського району, Львівської області, яка до дня смерті постійно проживала в житловому будинку під № 140 (75), по вул. 1го Травня, в с. Гуменець Пустомитівського району Львівської області. що стверджується довідкою виконкому ОСОБА_4 сільської ради № 767 від 31.10.2011 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина до складу якої увійшов житловий будинок А-1, 1960 року побудови, житловою площею 40,1 кв.м., кухні, двох веранд, підвалів І,ІІ загальною площею 92,2 кв.м., при ньому сарай Б, сарай В, навіс Г, гараж Ж, вбиральня З, колодязь К під № 140 (раніше 75) на вул. 1-го травня, с. Старе Село, Пустомитівського району Львівської області.

За життя ОСОБА_5 на випадок смерті своїм майном розпорядився на власний розсуд склавши заповіт посвідчений секретарем виконкому ОСОБА_4 сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 20.12.1986 року ОСОБА_6 за реєстровим № 25, відповідно до якого належний їй житловий будинок та сарай, в с. Старе Село, Пустомитівського району Львівської області, заповіла своєму сину, тобто позивачу ОСОБА_3 А також, зобовязано ОСОБА_3 із спадщини виплатити по дві тисячі кожному брату ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до 5-ти років після її смерті.

Судом встановлено, що позивача батько, ОСОБА_9 помер 26.05.1984 року, а його рідний брат ОСОБА_8, помер 26.05.1984 року. Рідний брат ОСОБА_7 ОСОБА_10, на спадщину матері не претендує, не бажає, щоб він сплатив йому дві тисячі грошей, невідомо у якій валюті, про що подав відповідну заяву.

Спадкоємців які б мали обовязкову частку у спадщині ОСОБА_5М, незалежно від змісту заповіту, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Пустомитівської ради народних депутатів зареєстрованого в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 75 від 1989 року, житловий будинок під № 140 (раніше 75) на вул. 1-го травня, с. Старе Село, Пустомитівського району Львівської області, зареєстрований за ОСОБА_5 на праві особистої власності.

Згідно довідки виконкому ОСОБА_4 сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 31.10.2011 року № 767, ОСОБА_5 до дня смерті проживала в житловому будинку під № 140 (раніше 75) на вул. 1-го травня, с. Старе Село, Пустомитівського району Львівської області, разом з сином ОСОБА_3, який надалі проживає в даному будинку без реєстрації.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 Цивільного кодексу РСР, котрий діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України Про практику розгляду судами України справ про спадкування від 24.06.1983 р. (у редакції, що була чинна на момент виникнення спірних правовідносин), вказано, що якщо у вказаний в ст.549 Цивільного кодексу Української РСР шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не продовження пропущеного строку. Згідно з п.3.3. методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, повязаних із вжиттям заходів, щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтва про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, затверджених рішенням Міністерства юстиції України 29.01.2009 року, під фактом вступу у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтримання його в належному стані. Враховуючи зазначене можна зробити висновок про те, що саме такі дії були вчинені позивачем ОСОБА_3 Таким чином вбачається, що він фактично прийняв спадщину за своєю матірю ОСОБА_5

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкове майно належало спадкождавцю на праві особистої власності, позивач, як спадкоємець за заповітом вчинив дії, що обєктивно стверджують факт прийняття спадщини та відсутність заперечень з боку відповідача, а також те що ухвалення рішення в користь позивача не порушує прав третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10,60,212,130, 222 ЦПК України, ст. 328 ЦК України, ст.524,525, 548, 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_3, в порядку спадкування право власності на житловий будинок А-1, 1960 року побудови, житловою площею 40,1 кв.м., загальною площею 92,2 кв.м. при ньому сарай Б, сарай В, навіс Г, гараж Ж, вбиральня З, колодязь К під № 140 (раніше 75) на вул. 1-го травня, с. Старе Село, Пустомитівського району Львівської області, що значиться за ОСОБА_5, яка померла 28.05.1991 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

СуддяОСОБА_1

Рішення суду набрало законної сили від 10 травня 2016 року.

Оригінал рішення знаходиться в цивільній справі № 450/794/16-ц

Суддя Д. А. Кукса