АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1945/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 23 Мазай Н. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоМіщенка С. В.
суддівПодороги В. М., Василенко Л. І.
при секретаріСиниці Д. Ю.

з участю представників ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Нова Україна" на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 01 липня 2016 року у справі за позовом Селянського (фермерського) господарства "Нова Україна" до ОСОБА_8, Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія.", Монастирищенське районне управління юстиції Черкаської області про визнання договору оренди землі недійсним та скасування реєстрації, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року СФГ «Нова Україна» звернулося з позовом до відповідачів про визнання договору оренди землі недійсним та скасування державної реєстрації.

Обґрунтовуючи вимоги тим, що між СФГ «Нова Україна» та ТОВ «Вікторія» укладено 315 договорів суборенди земельних ділянок, орендарем яких є ТОВ «Вікторія», в числі яких і земельна ділянка, що розташована в адмінмежах Княжиківської сільської ради, Монастирищенського району, Черкаської області, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_8 та була нею передана в оренду ТОВ «Вікторія» за договором оренди земельної ділянки від 01.07.2010 року.

СФГ «Нова Україна» вказані договори суборенди за заявою від 17.01.2012 № 6 передано до відділу Держкомзему у Монастирищенському районі Черкаської області для проведення державної реєстрації у відповідності до вимог ст. 8 ЗУ «Про оренду землі».

Однак, державна реєстрація вказаних договорів суборенди земельних ділянок проведена не була і взагалі будь-яке рішення з цього приводу службовими особами відділу Держкомзему у Монастирищенському районі Черкаської області прийнято не було.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 02.07.2012 року по справі за адміністративним позовом СФГ «Нова Україна» вимоги задоволено частково, а саме визнано протиправною бездіяльність відділу Держкомзему у Монастирищенському районі Черкаської області (далі відділ) в частині не проведення державної реєстрації 315 договорів суборенди земельних ділянок, укладених між ТОВ «Вікторія» та СФГ «Нова Україна» та зобов'язано відділ здійснити державну реєстрацію 315 вищеописаних договорів суборенди земельних ділянок, яка в свою чергу постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2012 року скасована та прийнято нову, якою в задоволені вимог СФГ «Нова Україна» до відділу Держкомзему у Монастирищенському районі Черкаської області, третя особа ТОВ «Вікторія» про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.04.2014 року постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2012 року скасована, а справа направлена до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2014 року постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 02.07.2012 року скасовано в частині зобов'язання відділу Держкомзему у Монастирищенському районі Черкаської області здійснити державну реєстрацію 315 договорів суборенди земельних ділянок, укладених між ТОВ «Вікторія» та СФГ «Нова Україна» та ухвалено в цій частині нову постанову, якою у задоволенні вказаних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.06.2015 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2014 в частині відмови у задоволенні позову скасовано, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 02.07.2012 року залишено без змін.

Постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 02.07.2012 року набрала законної сили і підлягає виконанню в повному обсязі.

В подальшому, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 04.09.2015 року замінено сторону виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого на виконання постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 02.07.2012 року, а саме: відділ Держкомзему у Монастирищенському районі Черкаської області на іншого боржника - реєстраційну службу Монастирищенського районного управління юстиції.

Отже, обов'язок здійснення реєстрації права користування вказаними земельними ділянками покладено на реєстраційну службу Монастирищенського РУЮ.

З урахуванням викладеного, позивачем 22.12.2015 року подано заяву до реєстраційної служби Монастирищенського РУЮ щодо проведення державної реєстрації права користування земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_8, відповідно до договору суборенди земельної ділянки та постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 02.07.2012 року та ухвали цього ж суду від 04.09.2015 року.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Монастирищенського РУЮ Бріт В.А. від 29.12.2015 року № 27632967 відмовлено у проведені державної реєстрації, оскільки дія основного договору оренди земельної ділянки була припинена.

З вказаного рішення вбачається, що земельна ділянка обліковується за ТОВ «Вікторія».

Тому позивач зазначає, що з наведеного випливає, що основний договір оренди земельної ділянки від 01.07.2010 року, укладений між ОСОБА_8 та ТОВ «Вікторія» є розірваним, а земельна ділянка передана у користування ТОВ «Вікторія» за новим договором оренди земельної ділянки.

На думку позивача договір оренди земельної ділянки, що розташована в адмінмежах Княжиківської сільської ради, Монастирищенського району, Черкаської області, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1 та яка належить на праві приватної власності ОСОБА_8, укладений між ОСОБА_8 та ТОВ «Вікторія» є незаконним і порушує права та інтереси СФГ «Нова Україна».

Так, Указом Президента України від 3 грудня 1999 року № 1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки», розділом IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» закріплено право громадян - власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) до виділення їм у натурі (на місцевості) земельних ділянок укладати договори оренди земель сільськогосподарського призначення, місце розташування яких визначається з урахуванням вимог раціональної організації території і компактності землекористування, відповідно до цих сертифікатів з дотриманням вимог цього Закону. Після виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Припинення дії договору оренди допускається лише у випадках, визначених цим Законом. Законодавством передбачено право оренди (суборенди) земельних часток (паїв) на підставі договорів, укладення яких здійснювалось відповідно до Типового договору оренди земельної частки (паю), затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17 січня 2000 року № 5.

В той же час, п. 8.1.5 договору суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 27.12.2011 року, укладеного між СФГ «Нова Україна» та ТОВ «Вікторія» передбачено, що після закінчення строку дії цього договору та/або договору оренди земельної ділянки від 01.07.2010 року, зареєстрованого в ЧРФ ДП «Центр ДЗК», суборендар має переважне право на укладення договору оренди ділянки. Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч. 1 ст. 777 ЦК України та ст. 33 ЗУ «Про оренду землі». Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч.1 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Однак, позивач навіть не був повідомлений ОСОБА_8 та ТОВ «Вікторія» або іншою особою про факт розірвання основного договору оренди земельної ділянки.

Таким чином, позивач штучно був позбавлений можливості реалізувати своє переважне право на оренду спірної земельної ділянки, що в свою чергу є порушенням вимог п. 8.1.5 договору суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 27.12.2011 року, укладеного між СФГ «Нова Україна» та ТОВ «Вікторія» та вимог ст. 33 ЗУ «Про оренду землі».

Позивач просив суд:

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, що розташована в адміністративних межах Княжиківської сільської ради, Монастирищенського району, Черкаської області, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_8, укладений між ТОВ «Вікторія» та ОСОБА_8;

- скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Монастирищенкського районного управління юстиції Черкаської області про державну реєстрацію прав та їх обтяженоь, згідно договору оренди земельної ділянки, укладеного між ТОВ «Вікторія» та ОСОБА_8.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, у квітні 2016 року позивач подав заяву про зміну предмету позову /а.с.87/. В якій зазначив, що згідно відомостей Державного земельного кадастру (витяг від 11.04.2016) земельна ділянка, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_8, кадастровий номер НОМЕР_1, передана в оренду ТОВ «Вікторія.»

З урахуванням цього, позивачем також було подано до суду клопотання про заміну неналежного відповідача ТОВ «Вікторія» на належного відповідача - ТОВ «Вікторія.» /а.с.89/.

Ухвалю Монастирищенського районного суду Черкаської області від 13 квітня 2016 року у справі замінено неналежного відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вікторія» на належного відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вікторія.» () /а.с.98/.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 01 липня 2016 року в задоволенні позовних вимог СФГ «Нова Україна» відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, у липні 2016 року СФГ «Нова Україна» звернулося з апеляційною скаргою.

В обґрунтування якої вказує на доводи, аналогічні викладеним у позовній заяві, та на те, що висновки суду про фактичне невиконання договору суборенди позивачем, що позбавляє останнього переважного права на продовження орендних правовідносин, є помилковими, адже позивача ніхто не повідомляв про факт розірвання основного договору оренди землі, а фактично користуватися земельною ділянкою позивач не мав можливості у зв'язку з протиправною бездіяльністю державних органів щодо реєстрації відповідного права позивача, що встановлено адміністративним судом.

Суд не врахував, що позивач не посилається на п.3.2 договору суборенди землі про поновлення строку його дії, а посилається на п. 8.1.5 договору суборенди землі про переважне право на укладення договору оренди.

Суд необґрунтовано посилався на різні підстави припинення договору суборенди землі (розірвання основного договору оренди та, як наслідок, договору суборенди, та закінчення строку дії договору оренди/суборенди). Спірний договір оренди від 17.06.2015 року є таким, що не може виконуватися та порушує права однієї зі сторін, адже його не зареєстровано, отже він не набрав чинності та не може бути виконаний. Спірний договір порушує право орендодавця розпоряджатися своєю земельною ділянкою, адже на період його дії без згоди орендаря земельну ділянку не може бути відчужено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апелянта, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, виходячи з наступного.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Даним критеріям оскаржуване рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, і як наслідок ухвалив рішення по справі з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, колегією суддів за матеріалами справи установлено, що відповідач ОСОБА_8 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 210908 є власником земельної ділянки загальною площею 2,5 га під кадастровим номером НОМЕР_1, що розташована на території Княжиківської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області /а. с. 12/.

01 липня 2010 року між ОСОБА_8 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вікторія" укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на вісім років, починаючи з дати його реєстрації ( далі договір оренди 1) / а.с. 8-9/.

02 серпня 2010 року даний договір оренди земельної ділянки був зареєстрований у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» за № 86, про що мається відповідний запис в договорі /а.с.9 зворотна сторона/.

Оскільки договір оренди передбачав право орендаря на передачу зазначеної земельної ділянки в суборенду, то 27.12.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вікторія» та Селянським (фермерським) господарством «Нова Україна» було укладено договір суборенди земельної ділянки розміром 2,500 га, яка належить на праві власності ОСОБА_8 . Договір суборенди був укладений на строк дії договору оренди земельної ділянки ( далі договір суборенди) /а.с. 11-12/.

Згідно з ч. 3 ст. 640 ЦК України в редакції, що діяла станом на день укладення договору суборенди землі, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації.

Відповідно до норм ст.18 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції, що діяла в момент укладення договору суборенди землі) та п.3.3 договору суборенди, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації в установленому законодавством порядку.

Відповідно до норм законодавства, яке діє з 01.01.2013р., зокрема, ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», передбачено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

17.01.2012 року СФГ «Нова Україна» вказаний договір суборенди, поряд з іншими подібними договорами, за заявою від 17.01.2012 року № 6 передало до відділу Держкомзему у Монастирищенському районі Черкаської області для проведення державної реєстрації у відповідності до вимог ст. 8 Закону України «Про оренду землі».

Однак, державна реєстрація вказаних договорів суборенди земельних ділянок проведена не була і взагалі будь-яке рішення з цього приводу службовими особами відділу Держкомзему у Монастирищенському районі Черкаської області прийнято не було.

СФГ «Нова Україна» з приводу бездіяльності відділу Держкомзему звернулося до суду і постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 02.07.2012, залишеною в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.06.2015, у справі за адміністративним позовом СФГ «Нова Україна» до відділу Держкомзему у Монастирищенському районі Черкаської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії, - визнано протиправною бездіяльність відділу Держкомзему у Монастирищенському районі Черкаської області в частині не проведення державної реєстрації 315 договорів суборенди земельних ділянок, укладених між ТОВ «Вікторія» та СФГ «Нова Україна», та зобов'язано відділ здійснити державну реєстрацію 315 вищевказаних договорів суборенди земельних ділянок. Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 04.09.2015 замінено сторону виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого на виконання постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 02.07.2012, а саме: відділ Держкомзему у Монастирищенському районі Черкаської області на іншого боржника - реєстраційну службу Монастирищенського районного управління юстиції.

Але згідно додаткової угоди від 20.05.2015 року, що була укладена між ОСОБА_8 і ТОВ «Вікторія», договір оренди земельної ділянки від 01 липня 2010 року укладений між ОСОБА_8 і ТОВ «Вікторія» та зареєстрований в ДЗК 02.08.2010р., був достроково припинений за згодою сторін /а.с. 68/, що відповідає п. 12.3 Договору оренди 1 / а.с. 9/ та п. 10.2.5 договору суборенди землі /а.с. 12/, яким , зокрема не передбачалося обмеження права ТОВ «Вікторія» на дострокове розірвання договору оренди зазначеної земельної ділянки.

А рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Монастирищенського РУЮ Бріт В.А. від 29.12.2015 року № 27632967 СФГ «Нова Україна» було відмовлено у проведені державної реєстрації договору суборенди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, що розташована в адмінмежах Княжиківської сільської ради, з тих підстав, що дія основного договору оренди земельної ділянки була припинена / а.с. 24/.

Тому, враховуючи встановлені обставини,суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що станом на 21.05.2015 року фактично припинився і строк дії договору суборенди, згідно п.3.1 договору суборенди земельної ділянки

Крім того, після розірвання договору оренди землі з ТОВ «Вікторія», 17 червня 2015 року ОСОБА_8 було укладено договір оренди належної їй земельної ділянки під кадастровим номером НОМЕР_1 з іншою юридичною особою Товариством з обмеженою відповідальністю "Вікторія. " строком на 10 років, починаючи з моменту його державної реєстрації, з урахуванням ротації культур ( далі договір оренди 2) /а.с. 141-142/.

Вказаний договір 28.01.2016 року зареєстровано у встановленому законом порядку / а.с. 91-93/ і є чинним на час розгляду справи судом.

Звернувшись з даним позовом до суду СФГ «Нова Україна» послалося на наявність у нього як суборендаря переважного права на укладення договору оренди земельної ділянки , що належить ОСОБА_8, пославшись на положення п. 8.1.5 договору суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 27.12.2011 року та норми ч. 1 ст. 777 ЦК України та ст. 33 ЗУ «Про оренду землі».

У відповідності до ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю, а власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно ч.1 ст. 777 ЦК України наймач, що належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право на укладення договору на новий строк.

Відповідно до ст.764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Згідно правової позиція Верховного Суду України у справі № 6-219цс14 (постанова від 25.02.2015 року), у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до правової позиції ВСУ у справі № 6-55цс15 (постанова від 15.04.2015 року) в разі невизнання орендодавцем права орендаря, передбаченого ст.33 Закону України «Про оренду землі» на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк, таке право підлягає захисту судом за позовом орендаря шляхом визнання недійсним договору оренди цієї самої земельної ділянки, укладеного орендодавцем з іншим орендарем, на підставі п. 2 ч.2 ст. 16 ЦК України.

Згідно доч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення (поновлення) договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і за відсутності заперечень приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі, орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відповідно до ст.ст. 319, 626 ЦК України, ч.ч.2-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди можлива за умов продовження користування виділеною земельною ділянкою, належного виконання своїх обов'язків за договором; повідомлення орендарем до спливу строку договору орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк з доданням проекту додаткової угоди, відсутності письмового повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, укладення додаткової угоди про поновлення договорів оренди.

Згідно ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у разі якщо орендар продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

А, як встановив суд першої інстанції, земельна ділянка під кадастровим номером НОМЕР_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_8, з 01.07.2010 року по даний час перебуває у фактичному користуванні ТОВ «Вікторія» та ТОВ «Вікторія.», і в користуванні СФГ «Нова Україна» не перебувала та не використовувалась, чого не заперечує і позивач. Договір суборенди, укладений між ТОВ «Вікторія» та СФГ «Нова Україна» формально і фактично не виконувався, також позивачем не виконувалися й вимоги ст. 33 ЗУ «Про оренду землі».

Тому суд правомірно вказав, що у позивача відсутні юридичні факти, передбачені ст.33 Закону України «Про оренду землі», які необхідні для визнання за ним переважного права на поновлення договору.

Крім того, з урахуванням вказаних обставин та змісту ч.4 ст.8 Закону України «Про оренду землі», якою передбачено, що у разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється, - суд правомірно також зазначив, що положення договору суборенди землі від 27.11.2011 року не може бути підставою для набуття позивачем переважного права на укладення договору оренди земельної ділянки. Оскільки договір суборенди є похідним від основного договору оренди, який додатковою угодою від 20.05.2015 було припинено і правомірність цієї угоди належним чином наразі не спростована, то відповідно всі правовідносини сторін договору суборенди землі є припиненими, згідно до закону та умов договору. У зв'язку з чим питання укладення нового договору суборенди чи оренди вирішуються за волевиявленням сторін, а суборендар не має переважного права на укладення договору оренди тому, що таке право існує у попереднього орендаря, тобто у ТОВ «Вікторія». А сам факт укладення договору суборенди не є підставою для переважного права поновити договір оренди на новий строк з суборендарем, який не був стороною договору оренди , що належить на праві приватної власності ОСОБА_11, яка до того ж в жодних договірних відносинах з приводу передачі права на належну їй земельну ділянку з СФГ «Нова Україна» не перебувала .

А тому, з врахуванням встановлених обставин, матеріалів справи, доводів сторін та апеляційної скарги, положень норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на законність ухваленого рішення, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає до відхилення, а рішення суду першої інстанції до залишення без змін, відповідно до вимог ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Нова Україна" на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 01 липня 2016 року - відхилити.

Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 01 липня 2016 року у справі за позовом Селянського (фермерського) господарства "Нова Україна" до ОСОБА_8, Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія.", Монастирищенське районне управління юстиції Черкаської області про визнання договору оренди землі недійсним та скасування реєстрації - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :