Справа№592/8126/15-ц
Провадження №2/592/360/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого Костенко В.Г.

секретар Антуфьєва В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач остаточно визначившись свої вимоги мотивує тим, що 01.12.2014 року близько 14-30 по проспекту М.Лушпи у м.Суми відбулася дорожньо-транспортна пригода з вини ОСОБА_2. Так останній керуючи автомобілем НОМЕР_1, допустив зіткнення зі стоячим автомобілем НОМЕР_2. Вартість відновлювального ремонту становила 9 855 грн.. Відповідальність водія автомобіля НОМЕР_1, була застрахована у ПАТ УПСК. 02.12.2014 року про подію було повідомлено страхову компанію і надано усі необхідно документи страховому агенту ОСОБА_3 Втім співробітник страхової компанії ОСОБА_3 обманув, не забезпечив страхової виплати. 12.01.2015 року повторно подав усі документи до страхової. Позивач самостійно відремонтував автомобіль витративши 3 545 грн. на фарбу, фарбування та фару. У звязку з пошкодженням автомобіля позивач зазнав моральної шкоди яку оцінив у 2000 грн.. Позивач вважає, що страхова компанія повинна сплатити йому витрати на ремонт у сумі 3 545 грн. та за період з 03.03.2015 року по 05.02.2016 року 3% річних у сумі 99,07 грн., по 15.01.2016 року інфляційні у сумі 1134,66 грн. і пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ у сумі 1664,98 грн., а всього 6443,71 грн. Тому позивач просив стягнути з обох відповідачів 6443,71 грн., та по 2000 грн. грошового відшкодування морально шкоди.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю. Окремо зазначив, що ОСОБА_2 повідомляв страхову про випадок у той же день. Страховий агент, яким представилася ОСОБА_3 запропонував зустрітися у місті. При зустрічі з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 передав усі необхідні документи останній. Та обіцяла виплатити страхове відшкодування. Коли страхове відшкодування не було виплачене то вже звернувся до офісу страхової, а на ОСОБА_3 подав заяву про шахрайство.

Представник ПАТ «УПСК» не зявився, втім подав письмові заперечення. Так визнав, що відповідальність водія автомобіля НОМЕР_1, була застрахована. Втім позов не визнав оскільки про страхову подію не страхову було повідомлено лише 12.01.2015 року. Позивач самостійно відновив автомобіль до огляду співробітником страхової. Страхова не несе відповідальності за моральну шкоду спричинену майну. Тому просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не зявився.

Суд, заслухавши пояснення позивача, покази свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, але підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.12.2014 року близько 14-30 по проспекту М.Лушпи у м.Суми відбулася дорожньо-транспортна пригода з вини ОСОБА_2. Так останній керуючи автомобілем НОМЕР_1, допустив зіткнення зі стоячим автомобілем НОМЕР_2..

Від зіткнення автомобіль НОМЕР_2., отримав механічні пошкодження. Так пошкоджений задній бампер з ліва, задня ліва фара.

Пошкодження зокрема підтверджуються довідкою №9469982 від 16.01.2015 року де зазначено, що автомобіль НОМЕР_3 зазнав механічних пошкоджень ззаду з ліва. Фототаблицею місця події, де міститься зображення зазначених транспортних засобів. Зокрема автомобіль позивача має пошкодження бамперу ззаду з ліва в районі задньої фари та самої задньої фари.

На відновлення автомобіля позивачем витрачено 3545 грн., з яких 597 грн. вартість задньої фари, 1098 грн. вартість фарб, 1850 грн. вартість ремонтних робіт. Лише 28.01.2015 року було відремонтовано.

Також встановлено, що на час пригоди цивільна відповідальність водія автомобіля НОМЕР_4 застрахована ПАТ УПСК, страховий поліс № АІ 1236870 зі строком дії з 26.11.2014 року по 25.11.2015 року. Ліміт за заподіяну шкоду майну визначено у сумі 50 000 грн., за шкоду здоровю 100 000 грн., франшиза - 500 грн..

12.01.2015 року позивач звернувся до ПАТ УПСК з заявою-повідомлення про страхову подію. На таке звернення страховик не вжив заходів для встановлення розміру шкоди. У невстановлений час, але вже після ремонту оглянуто транспортний засіб позивача.

13.02.2015 року позивач подав до ПАТ УПСК заяву про виплату страхового відшкодування.

Встановлене підтверджується квитанцією/а.с.8/, рахунком фактурою/ас.11/ і актом виконаних робіт по ремонту автомобіля /а.с.111/, страховим полісом/а.с.38/, заявою-повідомленням/а.с.15/ заявою про страхове відшкодування/а.с.52/, постановою про накладення стягнення на ОСОБА_2В./а.с.12/, актом огляду транспортного засобу з фото таблицею./а.с.53-54/

Свідок ОСОБА_4, начальник Сумського управління ПАТ УПСК, пояснила, що на початку січня 2015 року до страхової звернувся позивач з приводу страхової події 01.12.2014 року. Позивач пояснював, що в 02.12.2014 року подав усі необхідні документи ОСОБА_3. Також свідок вказав, що ОСОБА_3 була на стажуванні і у її обовязки входило лише страхування. Вона не була наділена повноваженнями, щодо перевірки страхових випадків.

Спірні правовідносини між сторонами є цивільними та врегульовані ст.ст. 22, 23, 625, 992, 1166, 1167, 1172, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 12, 22, 28-30, 36 Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до положень ст. 1187 ЦК України зокрема джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до положень ст.ст. 1172, 1188 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 992 ЦК України, ст.ст. 3, 12, 22, 261, 28, 29, 36 Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страхове відшкодування може бути зменшене на суму франшизи.

Відповідно до п. 34.2. ст. 34 Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до п. 34.3. ст. 34 Закону якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Відповідно до ст. 36 Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до п.37.2 ст. 37 Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Відповідно до ст. 261 Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується моральна шкода у разі заподіяння шкоди заподіяну здоров'ю.

Відповідно до положень зазначених статей позивач має право на отримання страхової виплати від страховика та повне відшкодування матеріальної шкоди і моральної шкоди, особою з вини якої завдано шкоди.

Так ПАТ УПСК могло і повинно було встановити розмір шкоди спричиненої к наслідок пригоди. Втім страхова повністю усунулася від участі від встановлення розміру шкоди, не вжив ладо достатніх заходів для її встановлення. Надані докази позивачем про розмір шкоди, узгоджуються з виявленими пошкодженнями. Більше того заявлений розмір є значно заниженим оскільки позивач не замінував пошкоджений бампер, але мав на це право. З огляду на положення зазначеного закону сума страхового відшкодування визначається експертом або страховим комісаром якого зобовязаний залучити страховик. Втім у позивача такого обовязку немає, він лиш має таке право.

Таким чином вимоги позивача вірно заявлені до відповідачів. Правова природа відповідальності ПАТ «УПСК» полягає у сплаті страхового відшкодування передбаченого договором. Тобто відносини між позивачем і цим відповідачем є грошовим зобовязанням останнього. За невиконання такого зобовязання законом передбачена відповідальність у виді сплати пені як зазначено вище. Окрім того відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином позов до ПАТ «УПСК» підлягає задоволенню, але частково. Так підлягає стягненню страхове відшкодування у сумі 3045 грн.(3545 грн. за відрахуванням франшизи 500 грн.). Також починаючи з 15.05.2015 року підлягають стягненню: по 05.02.2016 року 3% річних у сумі 66,82 грн.; по 15.01.2016 року інфляційні у сумі 137,30 грн.(індекс інфляції за цей період 1,045); пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ у сумі 1066,50 грн.. Всього підлягає стягненню 4315,62 грн..

Позов до ПАТ «УПСК» про стягнення пені, інфляційних та 3% річних у період з 03.03.2015 року до 14.05.2015 року не підлягає задоволенню. Всупереч вимогам ст.ст. 59-60 ЦПК України позивач не надав належних і переконливих доказів, що заяву до відповідача про страхове відшкодування він подав саме 02.12.2014 року з якою відраховується 90 днів. Надані позивачем докази вказують, що він звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування лише 13.02.2015 року, що підтверджено заявою./а.с.52/ Звернення позивача до особи на прізвище ОСОБА_3 не підтверджують належного звернення до страхової.

Позов до ОСОБА_2 також підлягає задоволенню, але частково. Так підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, у розмірі франшизи, 500 грн.. Також підлягає стягненню грошове відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України у звязку з пошкодженням майна позивач має право на відшкодування моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує суть позовних вимог, характер діяння особи та обсяг страждань (душевних, психічних), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), час та зусилля, які витратив позивач при захисті своїх інтересів. При цьому суд виходе із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд також враховує, що позивачу спричинено шкоди внаслідок ненавмисних дій, з необережності.

І за таких обставин суд прийшов до переконання, що розмір відшкодування моральної шкоди становить 1000 грн., а тому необхідно стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди саме цю суму. В задоволенні вимог в інший частині необхідно відмовити за необґрунтованістю.

На підставі ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідачів необхідно стягнути відшкодування обґрунтовано сплачених, документально підтверджених судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 5 238 грн. 74 коп. та 121 грн. 80 коп. відшкодування витрат, а всього 5 360 грн. 54 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди у сумі 500 грн., грошове відшкодування моральної шкоди у сумі 1 000 грн., відшкодування витрат у сумі 365 грн. 40 коп., а всього 1 865 грн. 40 коп..

Відмовити у задоволенні позову у іншій частині за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Сум шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду. Особою, яка була відсутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в десятиденний строк з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 22.02.2016 року.

Суддя В.Г. Костенко