Провадження № 2/522/8275/16
У Х В А Л А

Іменем України

«14» листопада 2016 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Погрібний С.О., розглянувши клопотання позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння та усунення перешкод в здійсненні прав власності,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до з суду з вказаним позовом до відповідачів, обґрунтовує позовні вимоги наступним. ОСОБА_1 є власником спірної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.06.2005 року. Проте, заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10.08.2016 року у цивільній справі №522/109522/16-ц визнано за ОСОБА_4 право власності на вказану квартиру, яку на підставі договорів купівлі-продажу, посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 16.09.2016 року, продано ОСОБА_3, а 29.09.2016 року ОСОБА_6 Таким чином, як стверджує позивачка, майно вибуло поза волі власника, у звязку з чим підлягає витребуванню з чужого незаконного володіння незалежно від добросовісності набувача.

Позивачка в порядку забезпечення позову звернулася до суду із вимогою про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 та заборони реєстрації будь-яких осіб у вказаній квартирі, оскільки невжиття відповідних заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду в разі його задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Заяву про забезпечення позову розглянуто за правилами ч.1 ст.153 ЦПК України.

Дослідивши подану заяву, матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви необхідно відмовити з наступних причин.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

За правилом ст.153 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має взяти до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Втім, в порушення наведених вимог, представник позивача просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 та заборони реєстрації будь-яких осіб у вказаній квартирі, проте, суду не надано доказів на підтвердження, що спірна квартира належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2

В поданій заяві та наданих судові документах не доведено того факту, що відповідачем вживаються будь-які дії з приводу відчуження цього майна.

Таким чином, суд звертає увагу, що накладення арешту можливе тільки за умови доведеності факту належності майна відповідачу на праві власності та не може порушити права та інтереси інших осіб, які не є учасниками цієї справи.

Таким чином, суд вважає зазначену заяву необґрунтованою належним чином, такою, ухвалення якої може призвести до порушенню прав та обовязків третіх осіб, з огляду на що вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 152, 153 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння та усунення перешкод в здійсненні прав власності відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: С.О. Погрібний

14.11.2016