Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О., Мостової Г.І.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Вінницької міської ради до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, за касаційною скаргою Виконавчого комітету Вінницької міської ради, в інтересах якого діє Кріпак Олена Миколаївна, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 24 лютого 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року виконавчий комітет Вінницької міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що будинок АДРЕСА_1, перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Вінниці в особі Вінницької міської ради. Обслуговування даного будинку здійснює МКП «ЖЕК-15». Відповідач зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 з 15 січня 2003 року.

В ході перевірки проживання мешканців вищезазначеного будинку, департаментом житлового господарства Вінницької міської ради було проведено відповідне обстеження квартири № 808, в ході якої було встановлено, що відповідач з 2004 року у даному приміщенні не проживає, двері у кімнату заблоковані речами та шафою мешканців, які проживають поряд, про що складено відповідні акти. З 2004 року по теперішній час відповідач разом із своєю дружиною та дітьми проживає в с. Дашківці, Літинського району Вінницької області. З підстав зазначених вище, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 24 лютого 2016 року, у задоволенні позову виконавчого комітету Вінницької міської ради відмовлено.

У касаційній скарзі Виконавчий комітет Вінницької міської ради, в інтересах якого діє Кріпак О.М., посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Судами встановлено, що відповідно до пункту 1.10. рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 09 вересня 2002 року № 1366, затверджено акт приймання-передачі в комунальну власність територіальної громади міста житлових будинків і гуртожитків, які перебувають на балансі ВАТ «ВПЗ», зокрема, гуртожитку по АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення Вінницької міської ради від 04 квітня 2008 року № 1845, будинок АДРЕСА_1 відноситься до переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади міста Вінниці.

Відповідно до положень ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу Української РСР, роз'яснень, викладених у пункт 10 постанови Пленуму Верховного суду № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, якщо вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців. В разі поважності причин відсутності відповідача понад встановлені строки суд може продовжити пропущений строк.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено факту не проживання відповідача у жилому приміщенні протягом проміжку часу, що перевищує шість місяців, а тому правові підстави визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням з підстав, передбачених ст. ст. 71, 72 ЖК Української РСР, відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Виконавчого комітету Вінницької міської ради, в інтересах якого діє Кріпак Олена Миколаївна, відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 24 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова