Ухвала

іменем україни

10 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Коротуна В.М.,

Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку«Укргазбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за касаційними скаргами Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 24 квітня 2015 року та ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Запорізької області від 09 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що згідно з умовами кредитного договору від 13 червня 2008 року № 262/08/3 ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 31 360,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,8 % на рік, з кінцевим терміном повернення 11 червня 2038 року. Також 13 червня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 262/08/3/1П, згідно з яким ОСОБА_5 поручився відповідати перед позивачем за виконання кредитного договору, укладеного з відповідачем ОСОБА_4, у повному обсязі.

Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ОСОБА_4 та ПАТ АБ «Укргазбанк» укладено договір іпотеки від 13 червня 2008 року № 262/08/3/1з, відповідно до якого передано в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1

ПАТ АБ «Укргазбанк» зазначало, що у зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору у відповідача станом на 01 грудня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 26 248,99 дол. США, яка складалась із: заборгованості за кредитом (строкова) - 24 652,53 дол. США, що еквівалентно 371 178 грн 67 коп; заборгованості за кредитом (прострочена) - 343,85 дол. США, що еквівалентно 5 177 грн 15 коп; заборгованості за процентами (поточна) - 314,47 дол. США, що еквівалентно 4 734 грн 79 коп.; заборгованості за процентами (прострочена) - 938,14 дол. США, що еквівалентно 14 125 грн 02 коп., а також пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності - 599 грн 55 коп., пеня за несвоєчасну сплату процентів - 1 307 грн 50 коп., штраф за невиконання вимог щодо перестрахування предмета іпотеки - 8 450 грн, а всього 405 572 грн 68 коп., яку позивач і просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») заборгованість за кредитним договором у розмірі 405 572,68 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 24 квітня 2015 року доповнену та уточнену апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» залишено без розгляду та повернуто заявнику.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 09 липня 2015 року рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 13 червня 2008 року № 262/08/3 станом на 01 грудня 2014 року у розмірі 26 248,99 доларів США та 1 907 грн 05 коп., в тому числі: строкову заборгованість за кредитом - 24 652,53 доларів США, прострочену заборгованість за кредитом - 343,85 доларів США, поточну заборгованість за процентами - 314,47 доларів США, прострочену заборгованість за процентами - 938,14 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення кредиту - 599,55 грн, пеню за несвоєчасну сплату процентів - 1 307 грн 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» нарахований відповідно до п. 4.2 договору іпотеки від 13 червня 2008 року № 262/08/3/1з штраф у сумі 8 450 грн.

У задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» щодо стягнення штрафу в сумі 8 450 грн з ОСОБА_5 солідарно з ОСОБА_4 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5,просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та залишити без змін рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5, підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 13 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 262/08/3, згідно з яким банк надав, а позичальник отримав у кредит 31 360 доларів США на строк до 11 червня 2038 року із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,8 % річних. Також 13 червня 2008 року між банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 262/08/3/1П, згідно з яким ОСОБА_5 поручився відповідати перед банком за виконання кредитного договору позичальником.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки від 13 червня 2008 року № 262/08/3/1з, згідно з яким ОСОБА_4 передав в іпотеку банку житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до пп. 3.3.3, 3.3.4 кредитного договору позичальник зобов'язався щомісячно не пізніше 10-го числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, здійснювати повернення суми кредиту та сплачувати проценти за користування кредитом. У випадку порушення строків платежів банк нараховує пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно з п. 3.1.10 кредитного договору позичальник зобов'язаний сплачувати проценти за користування простроченим кредитом за підвищеною ставкою, яка збільшується на 1 % від визначеної у п. 1.1, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості, тобто за ставкою 14,8 %.

Також відповідно до п. 3.1.11 кредитного договору процентна ставка за користування кредитом збільшується на 1 % у разі порушення позичальником зобов'язань, встановлених пп. 3.3.12-3.3.16, щодо страхування предмета іпотеки та вжиття заходів з продовження дії договорів страхування.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у порушення вищевказаних умов кредитного договору ОСОБА_4 не завжди своєчасно здійснювались щомісячні платежі, внаслідок чого згідно з наданим банком розрахунку ОСОБА_4 періодично протягом дії договору нараховувались підвищені відсотки на прострочену заборгованість у розмірі 14,8 %, а на поточні платежі продовжувала розповсюджуватись ставка у розмірі 13,8 %.

Крім того, судом встановлено, що з вересня 2014 року ОСОБА_4 не сплачував кредит та проценти за користування кредитом, тому нарахування на прострочену заборгованість здійснювалось банком за ставкою 14,8 %. Одночасно в цей же період позичальником були порушені і умови кредитного договору щодо подальшого страхування предмета іпотеки, внаслідок чого відповідно до п. 3.1.11 кредитного договору процентна ставка була збільшена на 1 %. Враховуючи, що в цей час вже діяла збільшена процентна ставка розмірі 14,8 % у зв'язку з простроченням платежів позичальником, то вона була збільшена ще на 1 % через одночасне друге порушення нездійснення продовження страхування предмета іпотеки та стала дорівнювати 15,8 %.

Отже, апеляційний суд дійшов правильних висновків, що вказані підвищення банком відсотків до 15,8 % річних передбачені умовами кредитного договору у зв'язку з вищезазначеними порушеннями, які були одночасно допущені самим позичальником.

Таким чином, в даному випадку не потребувалось згоди поручителя на застосування підвищеної процентної ставки, оскільки така відповідальність була передбачена умовами кредитного договору, за виконання якого позичальником поручився поручитель у повному обсязі зобов'язань, тому не має підстав для застосування ст. 599 ЦК України.

Відповідно до п. 4.2 договору іпотеки передбачено також штраф за невчинення всіх необхідних дій для дійсності договору страхування, на підставі якого банком було нараховано позичальнику штраф, розмір якого становить 5 % від заставної вартості предмета іпотеки, та, відповідно, сума штрафу склала 8 450 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення штрафу у сумі 8 450 грн, нарахованого позичальнику на підставі п. 4.2 договору іпотеки, апеляційний суд правильно зазначив, що за виконання вказаного пункту договору поручитель не може відповідати, оскільки таких умов договір поруки не містить.

Правильними та такими, що узгоджуються зі ст. ст. 192, 533 ЦК України, є висновки апеляційного суду і щодо стягнення кредитної заборгованості в іноземній валюті.

Отже, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, встановивши, що зобов'язання за кредитним договором позичальником належним чином не виконуються, дійшов обґрунтованого висновку щодо часткового задоволення позову.

До зазначених висновків суд апеляційної інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи апеляційним судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, які давали б підстави для скасування оскарженого судового рішення, а фактично зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду з їх оцінки, тому касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно зі ст. 300 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, апеляційний суд встановив, що заявником подано доповнену та уточнену апеляційну скаргу після закінчення встановленого строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а тому керуючись положення ст. 72 ЦПК України, обґрунтовано залишив без розгляду та повернув заявнику.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Публічного акціонерного товариства акціонерного банку«Укргазбанк», та ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5,відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 09 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 24 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

В.М.Коротун

І.К. Парінова

О.В.Ступак