У х в а л а

9 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Лященко Н.П.,

Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про звільнення від сплати судового збору за подання і розгляд заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 10 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та піклування Макарівської районної державної адміністрації Київської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та у спілкуванні з нею,

в с т а н о в и л а :

Макарівський районний суд Київської області рішенням

від 6 листопада 2014 року позов задовольнив, постановив: зобов'язати ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_4 перешкод у вихованні сина та спілкуванні з ним; встановити час та дні зустрічей ОСОБА_4 із сином; встановити можливість щорічного спільного відпочинку ОСОБА_4 із сином для оздоровлення на території України протягом 15 календарних днів кожного року в будь-який літній місяць.

Апеляційний суд Київської області рішенням від 12 березня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині встановлення можливості щорічного спільного відпочинку ОСОБА_4 із сином для оздоровлення на території України протягом 15 календарних днів кожного року в будь-який літній місяць скасував та ухвалив у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 10 лютого 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнила, ухвалені у справі судові рішення скасувала, справу направила на новий розгляд до суду першої інстанції .

14 березня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2016 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 157, 159 Сімейного кодексу України.

Обґрунтовуючи підставу подання заяви про перегляд зазначеного судового рішення, передбачену пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада

2015 року, в якій, на його думку, по-іншому застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положенням пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій, суд касаційної інстанції, виходив з того, що допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим у наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2015 року суд касаційної інстанції, змінюючи рішення суду апеляційної інстанції в частині визначення способу участі позивача у спілкуванні з дітьми та їхньому вихованні , зазначив, що відповідачка чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дітьми та їх вихованні.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та піклування Макарівської районної державної адміністрації Київської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та у спілкуванні з нею за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

Н.П. Лященко

А.Г. Ярема