Провадження № 2/750/213/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова

у складі головуючого - судді Логвіної Т.В.

при секретарі Примак Т.В.

за участю представника позивача та

представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного підприємства «Веттор», Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом та після збільшення позовних вимог просить стягнути солідарно з ОСОБА_2, ПП «Веттор» 12086,76 грн. у відшкодування матеріальної шкоди відповідно до висновку експерта від 06.06.2016 року та 4999 грн. моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.02.2015року, о 17.10, ОСОБА_3, працюючи водієм ПП «Веттор», на 8 км. автодороги Козелець-Носівка, керуючи автобусом «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1, при зустрічному роз'їзді, не вибрав безпечного інтервалу руху, та скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Pajero», номерний знак НОМЕР_2, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_3 порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.04.2015 р. ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Оскільки відповідач в добровільному порядку шкоду не відшкодував, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Власником автобуса «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1, є ОСОБА_2, а Приватне підприємство «Веттор» володіє ним на підставі договору, яким чітко не розмежована цивільно-правова відповідальність, а тому відповідачі повинні відшкодовувати позивачу шкоду солідарно.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідачів проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його безпідставність.

Судом залучено до участі в розгляді справи в якості співвідповідача Приватне акціонерне товариство «Просто-страхування», представник якого в судове засідання не зявився, просить розглянути справу в його відсутність.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 20.02.2015року, о 17.10, ОСОБА_3, працюючи водієм ПП «Веттор», на 8 км. автодороги Козелець-Носівка, керуючи автобусом «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1, при зустрічному роз'їзді, не вибрав безпечного інтервалу руху, та скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Pajero», номерний знак НОМЕР_2, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_3 порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.04.2015 р. ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

З матеріалів справи вбачається, що власником автомобіля «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1, є ОСОБА_2, який відповідно до договору оренди від 23.04.2013 року передав його в строкове платне користування Приватному підприємству «Веттор» (а.с.31, 32).

Відповідно до ст.1187 ЦК України володілець джерела підвищеної небезпеки повинен відшкодувати шкоду, завдану таким джерелом підвищеної небезпеки.

Одночасно до правовідносин між сторонами підлягають застосуванню вимоги Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки цивільно- правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована відповідно до полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а застрахованим транспортним засобом був зазначений вище автомобіль «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 30).

Відповідно до вказаного полісу страховик, яким є ПрАТ «Просто-страхування», забезпечує відшкодування шкоди, заданої життю, здоров"ю та майну третіх осіб під час ДТП, що сталася за участі забезпеченого транспортного засобу та внаслідок цієї пригоди настає цивільно- правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована.

Проте, як встановлено в судовому засіданні, позивачем вимоги до страховика не заявлялись та на даний час такі він не ставить.

Відповідно до вимог вказаного Закону та ст.1194 ЦК України питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від заявленої нею згоди на таке відшкодування; у разі відсутності такої згоди за її заявою до субсидіарної відповідальності залучається страховик.

Незалежно від того, чи наполягає потерпілий на відшкодуванні шкоди його заподіювачем, відповідальність якого застрахована за договором обов"язкового страхування, суд повинен урахувати відповідальність і страховика, проте позивачем вимоги до страховика не заявлялись.

Згідно до ст.22 Закону потерпілому відшкодовується моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 ЦК України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки у даному випадку солідарна відповідальність законом не передбачена, вимоги про відшкодування моральної шкоди у солідарному порядку, виходячи з вимог ст.22 Закону України „Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 23 ЦК України, задоволенню не підлягають.

Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 застрахована страховиком - ПрАТ «Просто-страхування», вимоги позивача до ОСОБА_2, приватного підприємства «Веттор» про відшкодування спричиненої внаслідок ДТП матеріальної та моральної шкоди у солідарному порядку задоволені бути не можуть.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 209, 212, 213 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення в порядку ч. 1 статті 294 ЦПК України.

Суддя