АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ПАТ «УкрСиббанк» звернувся з позовом до відповідача - ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 19 576, 38 Євро та 5 825,93 грн. пені

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 26 вересня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_4 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №97-90У/09-2006И.

Відповідно до умов Кредитного договору, позивач надав ОСОБА_4 кредит в іноземній валюті в розмірі 30 340,00 Євро, а ОСОБА_4, як позичальник, зобов'язався повернути наданий кредиту повному обсязі не пізніше 26 вересня 2027 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом процентів у розмірі 9,30 % річних.

Погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п.1.3.4 Кредитного договору відбувається з 01 по 10 число кожного місяця, наступного за тим, за які були нараховані проценти.

Справа №755/14594/15-ц
№ апеляційногопровадження:22-ц-796/7082/2016
Головуючий у суд іпершої інстанції: Бартащук Л.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Відповідно до п. 7.1 Кредитного договору за порушення відповідачем термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених «Кредитним договором», зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від відповідача додатково сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені.

Позивач належним чином виконав покладені на нього обов'язки, надав відповідачу кредит в сумі 30 340,00 євро.

Відповідач порушив умови виконання кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 22 липня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 19 576,38 Євро та нарахована пеня у розмірі 5 825 гривень 93 копійки, з яких: 18 540,80 Євро - заборгованість за простроченим кредитом; 1035,58 Євро - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; 2832 гривні 43 копійки - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 2993 гривні 50 копійок - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом.

30 травня 2015 року відповідачу було направлено вимогу про погашення простроченої заборгованості, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, проте, жодних дій щодо погашення заборгованості відповідачем вчинено не було.

У зв'язку з цим, позивач просив стягнути наявну заборгованість з відповідача в судовому порядку.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 19 576,38 Євро, пеню у розмірі 5 825,93 грн., а також судові витрати в сумі 3 654,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником відповідача ОСОБА_3, яка діє на підстав довіреності в інтересах ОСОБА_4, було подано апеляційну скаргу в якій вона просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ «УкрСиббанк», проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідач ОСОБА_4 та його представники в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.181,182). Представник відповідача ОСОБА_6, суду надав заяву про відкладення розгляду справи в зв'язку з неможливістю прийняти участь в судовому засіданні в зв'язку з участю в іншому судовому засіданні.

Колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки відповідач, будучи завчасно повідомлений про день та час розгляд справи, не був позбавлений можливості забезпечити явку іншого представника для розгляду справи, зазначених в довіреності від 11 лютого 2016 року, зокрема ОСОБА_3, яка безпосередньо раніше приймала участь у розгляді справи та була обізнана з матеріалами справи, та ОСОБА_7, з метою дотримання судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом 14 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником, якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №97-90У/09-2006И (а.с. 4- 14).

Відповідно до умов Кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 30 340,00 Євро, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 26 вересня 2027 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом процентів у розмірі 9,30 %річних. Сума кредиту дорівнює еквіваленту 195 627 гривень 47 копійок за курсом Національного банку України на день укладення Договору.

Погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів, згідно з п.1.3.4 Кредитного договору, відбувається з 01 по 10 число кожного місяця, наступного за тим, за які були нараховані проценти.

Відповідно до п. 7.1 Кредитного договору, за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених Договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені.

Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Як убачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав покладені на нього Кредитним договором обов'язки, надав відповідачу кредит в сумі 30 340,00 Євро.

Відповідач, натомість, порушив умови Кредитного договору, допустивши прострочення сплати процентів за користування кредитом і повернення кредиту, у зв'язку з чим станом на 22 липня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 19 576,38 Євро.

Згідно розрахунку, наданого позивачем (а.с.23-30), останні платіж за кредитним договором відповідачем було здійснено 11 листопада 2014 року в сумі 221,46 доларів США та на погашення відсотків було здійснено платіж 15 січня 2015 року у сумі 100 доларів США.

Відповідно до ч.2 п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Згідно курсу Національного Банку України станом на 17 лютого 2016 року еквівалент заборгованості у національній валюті України (гривні) становить 590 625 гривень 37 копійок, з яких: 18 540,80 Євро, що згідно курсу Національного банку України станом на 17 лютого 2016 року становить - 559 381 гривня 61 копійка заборгованість за простроченим кредитом;

1035,58 Євро, що згідно курсу Національного банку України станом на 17 лютого 2016 року становить - 31 243 гривні 78 копійок - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом.

Розмір пені, згідно наданого суду розрахунку заборгованості, складається з 2832 гривні 43 копійки - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 2993 гривні 50 копійки - пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом.

30 травня 2015 року відповідачу було направлено письмову вимогу про погашення простроченої заборгованості, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 34, 35).

Відповідно до ст. 60 Цивільного кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своєї вимоги і заперечень.

Доказів належного виконання умов Кредитного договору відповідачем суду не надано, як і не надано доказів на спростування наданого суду розрахунку заборгованості за Кредитним договором.

Оскільки наданими позивачем доказами підтверджене порушення відповідачем умов Кредитного договору, наявність заборгованості та право банку вимагати погашення заборгованості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3, яка діє на підстав довіреності в інтересах ОСОБА_4 - відхилити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: