Справа № 2/593/12/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Бережанський районний суд Тернопільської області

"08" лютого 2016 р. м.Бережани

в особі: судді Німко Н.П.

при секретарі Олексів О.Б.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 соціального захисту населення Бережанської районної державної адміністрації в Тернопільській області до ОСОБА_4 про стягнення надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім»ї,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 соціального захисту населення Бережанської РДА Тернопільської області звернувся в суд із позовом до відповідачки ОСОБА_4, в якому просить суд стягнути з відповідача 9 501,52 гривні виплачених надміру коштів у вигляді ДСД.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги уточнила і просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 соціального захисту населення Бережанської районної державної адміністрації в Тернопільській області надміру виплачену їй позивачем за період з 01 січня по 30 червня 2014 року та за квітень 2015 року державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім»ї ( далі ДСД) в розмірі 9 501, 52 гривні. В обґрунтування заявленої вимоги пояснила, що відповідач звернулася 15 січня 2014 року до позивача із заявою про призначення їй ДСД, при цьому нею було подано заяву про призначення такого виду допомоги, довідку про склад її сім»ї та Декларацію про доходи та майно її та членів її сім»ї за останні 6-ть місяців ( з 01 липня 2013 року по 31 грудня 2013 року). У Декларації відповідач вказала, що її чоловік за вказаний період отримував компенсаційну виплату за здійснення доходу за особою престарілого віку. На підставі таких поданих документів, відповідачці було призначено ДСД на період з 01 січня 2014 року по 30 червня 2014 року і отримала вона за такий період 9 501,52 грн. зазначеного виду допомоги. У квітні 2015 року, в результаті проведеної позивачем перевірки достовірності даних поданих відповідачкою, було виявлено, що остання у згаданій декларації зазначила недостовірну інформацію про здійснення її чоловіком догляду престарілої особи, оскільки, згідно інформації, наданої Службою Безпеки України, у період за який була подана згадана Декларація чоловік відповідачки здійснював виїзд за кордон, де і перебував з 06 листопада 2013 року по 07 грудня 2013 року, а тому не здійснював у зазначений період догляду за престарілою особою і не мав права на отримання компенсаційної виплати, яка була зазначена у згаданій Декларації. З врахуванням таких обставин, відповідач не мала права на отримання вищезгаданого виду соціальної допомоги, оскільки відомості, викладені у згаданій декларації були неправдивими. Поряд з цим, у судовому засіданні представник позивача визнала, що розмір та вид доходу чоловіка відповідачки, які зазначені у згаданій Декларації є достовірними, чоловік відповідачки дійсно у зазначений в Декларації період отримував такий вид доходу і в такому розмірі, який було визначено при вирішенні питання про надання відповідачці ДСД. Також, представник позивача визнала, що при повідомленні відповідачки про припинення виплати їй ДСД 20 квітня 2015 року, сторона позивача визначила їй добровільний строк на повернення зазначеної у позові суми до 01 жовтня 2016 року і роз»яснила, що у випадку не сплати коштів у визначений строк, такі кошти будуть стягнуті у судовому порядку.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позову не визнав, вважає його необґрунтованим і просить в його задоволенні відмовити. Вважає, що відповідачем при поданні всього пакету документів для отримання ДСД у січні 2014 року було дотримано всіх вимог закону. У декларації за останні 6-ть місяців 2013 року відповідачка правдиво і достовірно відобразила всі види доходу, які отримувала вона та її чоловік, оскільки в Декларації відображаються реальні доходи, а не факт здійснення чи не здійснення зокрема доходу за престарілою особою. А представник позивача визнав, що такий вид доходу чоловік відповідачки отримував.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши у судовому засіданні докази подані в обґрунтування позову та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги до задоволення не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст. 10, ст. ст. 57-60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази повинні бути належними і допустимими.

Закон України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» від 01.06.2000 № 1768-III спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім'ям.

Відповідно до статті 1 Закону Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» ( далі Закон) державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї; малозабезпечена сім'я - сім'я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Згідно ст. 4 Закону, особою, яка звертається за допомогою, надається декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім»ї.

Згідно статті 7 Закону якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визнання її розміру, виплати призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в кому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затверджений ОСОБА_5 Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 визначає умови призначення і виплати малозабезпеченим сім'ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям».(ОСОБА_5 №-250)

Пунктом 2 ОСОБА_5 № 250 передбачено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям (далі - соціальна допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім'ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Окрім цього, згідно п. 6 вказаної ОСОБА_5 №-250 для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім'ї подає органу праці та соціального захисту населення такі документи: заяву; документ, що посвідчує особу уповноваженого представника сім'ї; довідку про склад сім'ї; декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім'ї) довідку про наявність та розмір земельної частки (паю).

Пунктом 28 згаданої ОСОБА_5 №-250 також передбачено, якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім'ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

З аналізу наведених норм чітко випливає, що суми надміру виплачених коштів стягуються в судовому порядку тільки внаслідок зловживання такої особи щодо приховування та подання нею недостовірних даних, пов'язаних із її доходами та майновим станом при призначенні соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї та після неповернення таких коштів добровільно у визначений органом праці та соціального захисту строк.

Судом встановлено, що відповідачці ОСОБА_4, згідно заяви від 15 січня 2014 року про ДСД, довідки про склад сім»ї і декларації за останні 6-ть місяців 2013 року була призначена ДСД, яку вона отримувала з 01 січня 2014 року по 30 червня 2014 року.

У декларації від 15 січня 2014 року, на підставі та з врахуванням якої відповідачці було призначено ДСД, у розділі ІІ «Доходи членів сім»ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, членів сім»ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей), відповідачкою було зазначено, що її чоловік ОСОБА_6 отримує дохід у вигляді компенсації по догляду за особою старшою 80-ти років або інвалідом 1 групи (далі догляд).

В подальшому, 20 квітня 2015 року позивач повідомив відповідачку про припинення виплати ДСД з 01 квітня 2015 року, у якому зазначив причиною такого рішення те, що відповідачка подала недостовірні дані про доходи, внаслідок чого їй неправильно виплачені кошти в сумі 9 501,52 грн. Також повідомлено, що вона зобовязана повернути зазначені кошти на рахунки позивача до 01 жовтня 2016 року, а при відмові і не перерахуванні коштів у зазначений термін вони будуть стягнуті позивачем у судовому порядку.

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про стягнення таких коштів 08 жовтня 2015 року, тобто до закінчення встановленого ним строку для добровільного повернення їх відповідачкою

Отже, як встановлено у судовому засіданні, фактичною підставою для прийняття позивачем рішення про припинення виплати відповідачці ДСД і вимоги про повернення нею таких надміру виплачених коштів, стала подача відповідачкою недостовірних даних про доходи та майновий стан її чоловіка ОСОБА_6 Жодних відомостей, що підставою такого рішення стала та обставина, що чоловік відповідачки не здійснював доходу, а тому не мав права на отримання компенсаційної виплати, розмір та вид якої достовірно зазначено відповідачкою у згаданій декларації, суду не повідомлено.

Також жодних відомостей, які б підтверджували той факт, що вказаний у декларації вид та розмір доходу чоловіка відповідачки не відповідав дійсності, як і те, що відомості про такий дохід зазначеної особи були неправдивими, сторона позивача не вказала, як і не заперечила факт отримання чоловіком відповідачки згаданих компенсаційних виплат в розмірах, вказаних відповідачкою у згаданій Декларації.

Як вважає суд, позивач просить стягнути з відповідачки надміру виплачені кошти в сумі 9 501,52 грн., які отримані нею, як уповноваженим членом сім»ї у виді допомоги малозабезпеченій сім»ї внаслідок неповідомлення відповідачкою обставин, які суд вважає такими, що не пов'язані із майновим станом та доходами, а могли лише вплинути на умови виплати компенсації її чоловіку по догляду за особою похилого віку.

Із врахуванням вищенаведеного, суд не приймає до уваги посилання сторони позивача, що обґрунтованою підставою для подання даного позову до суду і відсутності у відповідачки права на отримання у згаданий період ДСД стала навмисно подана відповідачкою недостовірна інформація про здійснення догляду її чоловіком за час перебування його за кордоном, за що ним отримувались компенсаційні виплати. Так, у вищезгаданому повідомленні про припинення виплати ДСД, відповідачці, сторона позивача зазначила іншу підставу його прийняття - подача відповідачкою недостовірних даних про доходи та майновий стан її чоловіка ОСОБА_6, а не ту, яка вказана у позовній заяві, - не здійснення чоловіком відповідачки догляду.

Таким чином судом встановлено, що при поданні декларації, яка слугувала підставою для призначенні відповідачці ДСД за період, що передував зверненню, відповідачкою не вчинено навмисних дій по приховуванні суми доходу отриманого її чоловіком, а також по навмисному поданню позивачу з цього приводу недостовірних відомостей, а тому, передбачених п.28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям та ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» підстав для припинення відповідачці виплати згаданого виду допомоги у позивача не було, а тому й вимога про повернення таких коштів відповідачкою є необґрунтована. Також суд вважає за необхідне звернути увагу, що позов про стягнення таких коштів, всупереч п.28 згаданого Порядку (ОСОБА_5 №-250) предявлений позивачем до закінчення встановленого ним відповідачці строку для добровільного повернення таких коштів.

Відтак, суд приходить до висновку, що наведені позивачем підстави для стягнення з відповідачки надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям в розмірі 9 501,52 грн. не узгоджуються із вимогами п.28 ОСОБА_5 №250, в той же час, обґрунтувань щодо зловживань відповідачки позивачем не наведено, доказів щодо подання відповідачкою ОСОБА_4 документів із завідомо неправдивими відомостями або приховування відомостей щодо її (членів її сім»ї) майнового стану та доходів, сторона позивача суду не надала.

За таких обставин, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги не доведені й такі, що не підлягають задоволенню.

З огляду на вищевикладене, на підставі Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім"ям", Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженому ОСОБА_5 Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250, керуючись ст.ст.10, 11, 60,88, 212-216, 218 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_3 соціального захисту населення Бережанської районної державної адміністрації в Тернопільській області про стягнення з відповідача ОСОБА_4 надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім»ї в розмірі 9 501 ( девяти тисяч пятисот однієї гривні) 52 коп. за період з 01 січня по 30 червня 2014 року та за квітень 2015 року, за їх необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів після прийняття рішення суду. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_7