Справа № 442/1782/16 Головуючий у 1 інстанції: Коваль Р.Г.
Провадження № 22-ц/783/5476/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і ОСОБА_2

при секретарі Куцик І.Б.,

з участю представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2016 року позивач - ОСОБА_6 звернулась до суду із позовом до відповідача - ОСОБА_5 та просила постановити рішення яким стягнути з ОСОБА_5 на її користь спричинену їй незаконними діями матеріальну шкоду на загальну суму 4500 гривень.

В обгрунтування позову посилається на те, що на при кінці квітня 2015 року через мережу інтернет-оголошень вона дізналась про те, що в селі Болехівці Дрогобицького району Львівської області по вул. Стебницькій, 1 проживає відповідач, яка займається розведенням, вирощуванням та продажом різних порід собак, в тому числі і йоркширських терєрів, якого вони підшуковували щоб придбати для своєї доньки. Зателефонувавши за номером, який був вказаний в інтернет оголошенні, вона звязалась із відповідачем і довідалась із розмови з нею, що в продажі дійсно є цуценя йоркширського терєра, вартістю 4500 гривень.

10 травня 2015 року, попередньо домовившись про зустріч, вона разом із чоловіком та своїми знайомими приїхала в с. Болехівці та придбала у відповідача цуценя йоркширського терєра чоловічої статі віком 1,5 місяця від народження, оплативши вартість цуценяти в розмірі 4500 гривень. Гроші вона сплатила відповідачу, а остання, в свою чергу, передала їй у власність цуценя в присутності її знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Під час купівлі у відповідача вказаного цуценяти, остання запевнила її, що воно здорове та привите від різних хворіб. Вдома вона звернула увагу на його надзвичайно маленькі розміри та вагу, млявість, а також на те, що цуценя весь час важко дихало. Вона не придала цьому значення, оскільки не мала попереднього досвіду в придбанні собак, а відтак виконувала всі надані відповідачем вказівки щодо його утримання та догляду, в тому числі не виносила кволе цуценя на двір на прогулянку.

14 травня 2015 року, на четвертий день з моменту його придбання, цуценя відмовилось від їжі та пиття, дихало ще важче, про що вона повідомила відповідача в телефонному режимі, однак з її слів дізналась, що в цьому немає нічого страшного і потрібно поїти цуценя морквяним відваром. Проте, не дивлячись на виконані нею рекомендації, надані відповідачем, стан цуценяти став погіршуватись, воно перестало ставати на лапки і 17.05.2015 року вона звернулась до ветеринарного лікаря, який надав ветдопомогу у вигляді інєкції глюкози для підтримки життєдіяльності цуценяти. Не дивлячись на це, 18.05.2015 року цуценя, придбане у відповідачки, померло.

В цей же день, вона разом із своїм чоловіком та знайомими ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_7, приїхали до відповідача, за місцем її проживання і продажу собак, щоб вирішити питання обміну цуценяти або ж повернення їй затрачених коштів, так як очевидним став факт придбання нею смертельно хворого цуценяти, тобто товару неналежної якості. Відповіддю на її звернення стала агресивна реакція з боку відповідача та її чоловіка, звинувачення її у смерті цуценяти, та відмова у задоволенні вимоги про повернення коштів чи вирішення цього питання будь-яким іншим компромісним шляхом, в тому числі і заміни цуценяти на інше, здорове.

За таких обставин, вона звернулась до Дрогобицької районної державної лабораторії ветеринарної медицини, з метою отримання висновку про причини смерті цуценяти, надавши їм його тіло для обстеження.

22.05.2015 року вона отримала "Протокол розтину трупа тварини", де встановлено патанатомічний діагноз: запалення легень, піроплазмоз.

Вважає, що відповідача, скориставшись її довірою та відсутністю досвіду умисно приховала від неї факт хворобливого стану цуценяти, про який їй було достеменно відомо: важкий подих свідчив про наявність проблем з легенями, до якого приєднався піроплазмоз (інкубаційний період при укусі кліща триває приблизно 2-х тижнів, а признаки хвороби відмова від їжі і пиття проявились на 4-й день перебування собаки у неї), тобто цуценя вже було уражене піроплазмозом. Відповідач не тільки не повідомила її про істотний недолік придбаного нею товару, навмисно продавши їй хворе цуценя, але й не видала їй жодного підтверджуючого документу про вік та стан здоровя собаки (ветеринарний паспорт), не надала інформації щодо отриманих собакою щеплень, не дотримавшись тим самим норм ч.2 ст. 662 ЦК України.

Оскільки відповідач не відреагувала на її усні та на письмові звернення щодо заміни цуценяти, яке померло, на здорове, або ж повернення їй коштів при неможливості такої заміни, вона була змушена звернутись до Трускавецького міського відділу ГУ МВСУ у Львівській області із заявою про відкриття кримінального провадження за ознаками ст. 190 Кримінального Кодексу України «шахрайство», які, на її думку, вбачались в діях відповідача.

Після проведеної працівниками міліції перевірки, вона отримала відповідь на своє звернення, в якій зазначено, що по факту спричинення їй матеріальних збитків, вона має право звернутись в суд в порядку цивільного судочинства, оскільки відносини, що склались між нею та відповідачем мають цивільно-правовий характер. У звязку з порушенням її прав вона змушена звернутись до суду з даним позовом.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 липня 2016 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 4500 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач ОСОБА_5. Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що висновок суду про те, що нею було продано позивачу собаку, яка вже на момент продажу було хворою не відповідає дійсності, оскільки інкубаційний період піроплазмозу триває від 2-х днів до 2-х тижнів, в зв"язку з чим є очевидним, що собака могла захворіти вже після придбання її позивачем. В апеляційній скарзі апелянт просить рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 липня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_6.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України).

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення вважається обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення цим вимогам не відповідає.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що на прикінці квітня 2015 року через мережу інтернет-оголошень позивач дізналась про те, що в селі Болехівці Дрогобицького району Львівської області по вул. Стебницькій, 1 проживає відповідач, яка займається розведенням, вирощуванням та продажом різних порід собак, в тому числі і йоркширських терєрів, якого позивач шукала, щоб придбати для своєї доньки. Зателефонувавши за номером, який був вказаний в інтернет оголошенні, позивач звязалась із відповідачем та довідалась із розмови з нею, що в продажі дійсно є цуценя йоркширського терєра, вартістю 4500 гривень.

10 травня 2015 року, попередньо домовившись про зустріч, позивач разом із чоловіком та своїми знайомими приїхала в с. Болехівці та придбала у відповідача цуценя йоркширського терєра чоловічої статі віком 1,5 місяця від народження, оплативши вартість цуценяти в розмірі 4500 гривень.

Зазначені обставини в судовому засіданні не заперечила та не спростовувала відповідач.

14.05.2015 року, на четвертий день з моменту його придбання, з слів позивача встановлено, що цуценя відмовилось від їжі та пиття, дихало важко, про що позивач повідомила відповідача в телефонному режимі, однак з її слів дізналась, що в цьому немає нічого страшного і потрібно поїти цуценя морквяним відваром.

17.05.2015 року позивач звернулась до ветеринарного лікаря, який надав ветдопомогу у вигляді інєкції глюкози для підтримки життєдіяльності цуценяти. Не дивлячись на це, 18.05.2015 року цуценя, придбане у відповідача, померло.

Згідно "Протоколу розтину трупа тварини", який наданий Дрогобицькою районною державною лабораторією ветеринарної медицини вбачається, що у цуценяти йоркширського терєра було запалення легень та піроплазмоз.

Позивач вважаючи, що відповідачем було продано їй смертельно хворе цуценя, 18.05.2015 року звернулася до відповідача з метою врегулювання спору, обміну цуценя або повернення їй коштів, проте на згадану пропозицію відповідач не погодилася.

Після проведеної працівниками міліції Трускавецького міського відділу ГУ МВСУ у Львівській області перевірки, позивачу надана відповідь, в якій зазначено, що по факту спричинення позивачу матеріальних збитків, вона маю право звернутись в суд в порядку цивільного судочинства, оскільки відносини, що склались між сторонами носять цивільно-правовий характер.

Постановляючи рішення про задоволення позову, суд виходив з тих обставин, що відповідачем завдано позивачу шкоду у вигляді продажу хворого цуценя, яке померло на восьмий день після його придбання позивачем.

Проте з таким висновком колегія суддів не погоджується з наступних обставин.

За приписами ст. ст. 626, 628, 629, 638-640 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Таким чином, між позивачем ОСОБА_6 та відповідачем ОСОБА_5 дійсно виникли цивільно правові відносини (укладення договору купівлі-продажу), які регулюються вказаними вище нормами матеріального права.

Статтею 708 Цивільного кодексу України, норми якої є тотожними зі ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів", передбачено, що у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором, окрім інших вимог, відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, згідно до ст. 16 ЦК України, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Як вбачається зі змісту ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Так, за приписами ст.179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст.180 ЦК України тварини є особливим об'єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом. Правила поводження з тваринами встановлюються законом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.22 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження" при поводженні з домашньою твариною особа, яка її утримує, зобов'язана забезпечувати своєчасне надання домашній тварині ветеринарних послуг (обстеження, лікування, щеплення тощо).

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України, 4. доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_5 10 травня 2015 року було продане ОСОБА_6 цуценя йоркширського тер"єра хворим, з запаленням легень та піроплазмозом, що в подальшому 18 травня 2015 року стало причиною смерті, чим завдано шкоду покупцю ОСОБА_6.

"Протоколом розтину трупа тварини", який наданий Дрогобицькою районною державною лабораторією ветеринарної медицини, лише встановлено, що у цуценяти йоркширського терєра в момент смерті було запалення легень та піроплазмоз, але аж ніяк не засвідчує того, що 10 травня 2015 року в день продажу ОСОБА_5 - ОСОБА_6 згадане цуценя було хворим на смертельну хворобу.

За таких обставин, підстав для задоволення позову ОСОБА_10 колегія суддів не вбачається і вважає, що її вимоги є недоведеними.

Окрім цього, на підставі ч. ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені ОСОБА_5 підлягають присудженню з ОСОБА_6.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, 309, 314, 316, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 липня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні ОСОБА_6 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 606 грн. 11 коп. судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набранням рішення законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

ОСОБА_2