Провадження № 2/537/75/2016
Справа № 537/4467/15-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2016 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі судді Зоріної Д.О., при секретарі Чернявській А.Л., за участю представника позивача ОСОБА_1, представників відповідача адвоката ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місці Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до малолітнього ОСОБА_5, в інтересах якого діє його мати ОСОБА_6 про виділення у натурі частки у спільному майні та встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулась до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що є власником ? частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, другим співвласником домоволодіння є малолітній відповідач ОСОБА_5, родина якого фактично користується будинком після смерті ОСОБА_7 Позивач зазначає, що на даний час вона не має можливості користуватися своєю частиною домоволодіння, оскільки родина відповідача займає усі кімнати в будинку, а так як останні не доводяться позивачу родичами, то спільне проживання та ведення господарства з чужими особами унеможливлює проживання позивача в спірному приміщенні. Оскільки, згоди про порядок користування спірним домоволодінням між сторонами по справі в добровільному порядку не досягнуто, позивач просить суд розділити зазначене вище домоволодіння в натурі між нею та малолітнім ОСОБА_5 відповідно до належних їм часток і виділити позивачу в натурі частку розміром 1/2 із спільного майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме, по житловому будинку літ. «А,а,а1»:квартиру №1 загальною площею 22.3 м.кв., яка складається з передпокою «1-1» площею 7,8 м.кв, кімнати «1-2» площею 6,1 м.кв, коридору «1-6» площею 7,2 м.кв, кладової «1-7» площею 1,2 м.кв., по надвірним будівлям і спорудам: погріб під частиною будівлі літ. «ап», гараж-сарай літ «Б», оглядову яму гаражну літ. «Бог.ям», літній душ літ. «Д», убиральню літ. «Е»,частину огорожі №2 (L=1.92 м); роботи, що пов'язані із виділом цієї частки у натурі, а саме, демонтаж дверних блоків між приміщеннями «1-1»/«1-3», «1-1»/«1-4», «1-5»/«1-6» і закладення їх цеглою, влаштування пройому входу в приміщенні «1-6» із встановленням подвійного дверного блоку, облаштування у приміщенні «1-6» кухні у відповідності з вимогами п. 2,24 ДБН В.2.2-15-2005 ( «…мінімальна площа кухні в однокімнатній квартирі 7 м.кв»),облаштування житлової кімнати у приміщенні «1-1», зміну розташування мийки в кімнаті «1-5», влаштування прорізів із встановленням дверних блоків між приміщеннями «1-3»/ «1-4», «1-4»/«1-5», обладнання квартир самостійними системами опалення, газозабезпечення, водопостачання, електрозабезпечення прохала покласти на неї; виділити їй у користування земельну ділянку площею 258 м.кв., позначену на викопіровці з плану земельної ділянки зеленим кольором, що є додатком №2 до висновку експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження за №7/8-15.

14 грудня 2015 року відповідач ОСОБА_5 в інтересах якого діє ОСОБА_6 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою про визнання свідоцтва про прийняття спадщини по закону частково недійсним та визнання права власності, яка була прийнята судом до розгляду.

23 травня 2016 року ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області, зазначені вище зустрічна позовна заява була повернута позивачу.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, зазначені у позові та додавши, що згідно рішення народного суду Крюківського району м. Кременчука від 24.12.1975 року, спірний житловий будинок вже було розділено між її нині покійним чоловіком ОСОБА_8 та його першою дружиною ОСОБА_9 і за змістом останнього, поділ спірного будинку у відповідності до ідеальних часток співвласників технічно можливий, також у рішенні суду було прописано необхідний перелік робіт з переобладнання. Як зазначила представник позивача, зазначене вище рішення суду набрало законної сили, однак розподіл будинку здійснено не було, так чоловік позивача після розірвання шлюбу там не проживав.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, мотивуючи тим, що виділ частки, належної позивачеві, неможливий з технічної точки зору, посилаючись при цьому на висновок експертного будівельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження за №83-15 , наданий стороною відповідача як доказ. Також зазначила, що позивач являється співвласником спірного будинку чисто формально, оскільки будь яких дій, пов'язаних з проведенням ремонтних робіт на території домоволодіння, померлий ОСОБА_8 та його дружина, позивач по справі, не вчиняли і будь якої участі у переобладнанні та поліпшенні останнього не брали.

Суд, вислухавши пояснення сторін, покази експертів та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору у даній справі є домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке належить сторонам на праві спільної часткової власності.

Судом встановлено і не оспорюється сторонами по справі, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є власниками по ? частині зазначеного вище домоволодіння, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії 1-804, виданого 01.07.2015 року Другою Кременчуцькою Державною нотаріальною конторою та свідоцтвом про право на спадщину серії 2-554, виданого 05.05.2015 року Другою Кременчуцькою Державною нотаріальною конторою.

Згідно відомостям домової книги відповідач та його батьки з 28 березня 2003 року по даний час зареєстровані у будинку АДРЕСА_1.

В судовому засіданні сторонами не заперечувався, той факт, що у вказаному домоволодінні проживає лише родина відповідача, позивач у вказаному будинку зареєстрована не була і ніколи там не проживала.

Відповідно до норм частини 1 статті 355 та частини 1 статті 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частиною 1 статті 364 ЦК України визначено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 6 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показі свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті докази, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 ЦПК України.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів цивільної справи, сторонами по справі в обґрунтування своїх позовних вимог надавалися висновки експертного будівельно-технічного дослідження, на які останні посилаються як на доказ, викладених ними обставин.

Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження за №7/8-15, наданий стороною позивача як доказ на обґрунтування технічної можливості виділення часток кожного із співвласників домоволодіння в натурі, вбачається що з технічної точки зору можливо провести виділ у натурі часток з об'єкту нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 відповідно до ідеальних часток по1/2 кожному та з урахуванням вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва. Відповідно до запропонованого варіанту виділу у натурі часток з нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 на ? частку домоволодіння, запропоновану І співвласнику (по справі Позивач) припадає квартира №1 у житловому будинку загальною площею 22,3 м.кв. зі складом приміщень врахованих нормативами, встановленими листом Полтавського обласного суду від 03.10.2000 року щодо норм мінімального виділення при розподілі будинків зведених до 1992 року з можливістю обладнання самостійними системами інженерного забезпечення, придатна до подальшої експлуатації. Вищевказана частина домоволодіння розміщена на земельній ділянці площею 258 м.кв., має у складі господарські будівлі та споруди, має можливість облаштування входу в зазначену частину домоволодіння, отже після проведення відповідних переобладнань може вважатися об'єктом самостійного користування.

На ? частку домоволодіння, запропоновану Відповідачеві, припадає квартира №2 в житловому будинку загальною площею 27,6 м.кв. зі складом приміщень, врахованих нормативами встановленими листом Полтавського обласного суду від 03.10.2000 року щодо норм мінімального виділення при розподілі будинків зведених до 1992 року, обладнана системами інженерного забезпечення, придатна до подальшої експлуатації. Вищевказана частина домоволодіння розміщена на земельній ділянці площею 258 м.кв., має у складі господарські будівлі та споруди, облаштована входом та в'їздом в зазначену частину домоволодіння, отже після проведення відповідних переобладнань може вважатися об'єктом самостійного користування.

У дослідницькій частині даного висновку також наведено варіант користування земельною ділянкою у відповідності до ідеальних часток співвласників та вимог нормативно-правових актів.

Допитана у якості експерта ОСОБА_10 у судовому засіданні свої висновки підтвердила, одночасно зазначивши, що зазначене вище дослідження провадила керуючись чинними нормативно-правовими актами у галузі будівництва та архітектури, а також рекомендаціями листа Полтавського обласного суду від 03.10.2000 року щодо норм мінімального виділення при розподілі будинків зведених до 1992 року. В судовому засіданні підтвердила, що об'єктивно мається технічна можливість виділу ? частки, що належить позивачеві, у натурі, при цьому мається технічна можливість, із дотриманням будівельних вимог щодо мінімальної площі житлових приміщень та їх належної інсоляції, обладнати кожну із квартир окремим входом та окремими системами життєзабезпечення.

Судом досліджено висновок експертного будівельно-технічного дослідження та оціночно-будівельного дослідження за №83-15, виготовленого експертом ОСОБА_11 та наданий стороною відповідача як доказ, на якій останні посилаються як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, провести реальний розподіл спірного домоволодіння, відповідно до вимог діючих нормативно-правових актів у галузі будівництва не представляється можливим у зв'язку із недостатністю площі для обладнання двох окремих квартир у спірному житловому будинку.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_11 свої висновки підтвердив, також повідомив, що не застосовував у своїй роботі рекомендації листа Полтавського обласного суду від 03.10.2000 року щодо норм мінімального виділення при розподілі будинків зведених до 1992 року та відповідно будівельні норми мінімального виділення щодо спірного будинку, оскільки на вирішення експертизи таке питання не ставилося, а згідно запиту адвоката ОСОБА_2 визначалася технічна можливість розподілу домоволодіння відповідно до вимог діючих нормативно-правових актів.

За правилами статті 152 ЖК України в редакції, що діє на час розгляду справи, виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

Відповідно до змісту досліджених у судовому засіданні висновків Кременчуцького міськрайонного управління ГУ ДСНС України у Полтавській області від 11.04.2016 року та ПАТ «Кременчукгаз» від 15.04.2016 року, останні не заперечують проти виділу належної позивачеві частки у натурі відповідно до варіанту розподілу, визначеного експертним будівельно-технічним та земельно-технічним дослідженням за №7/8-15. Кременчуцьке міськміжрайонне управління ГУ Держсанепідслужби у Полтавській області своїм листом від 15.04.2016 року повідомило, що наразі згідно чинного законодавства не уповноважене здійснювати нагляд з питання виділу у натурі частки у нерухомому майні.

На виконання ухвали Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 22 квітня 2016 року щодо зобов'язання Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради та виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради надати дозвіл на переобладнання та перепланування будинку АДРЕСА_1, останні на адресу суду направили листи, зі змісту яких вбачається, що вирішення зазначеного питання не входить до компетенції зазначених вище організацій.

Вислухавши пояснення сторін, експертів ОСОБА_10 та ОСОБА_11, оцінивши всі докази в сукупності, суд вважає, що найбільш доцільним та справедливим, таким що враховує інтереси всіх сторін та не обмежує визначенні Законом права позивача як співвласника спірного домоволодіння, приймаючи до уваги рік забудови житлового будинку та наявність дозвільних документів відповідних організацій на переобладнання і перепланування спірного домоволодіння, є варіант реального розподілу будинку і господарських земель відповідно до варіанту висновку експертного будівельно-технічного дослідження № №7/8-15 в зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_4 в частині розподілу житлового будинку підлягають задоволенню.

Задовольняючи вимоги позивача, судом також прийнято до уваги той факт, що проведений за рішенням народного суду Крюківського району м. Кременчука від 24.12.1975 року розподіл спірного будинку є аналогічним варіанту розподілу останнього, відображений у висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 7/8-15, наданий стороною позивача як доказ.

Відповідно до вимог статті 88 Земельного Кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Частиною 3 зазначеної вище норми Закону, передбачено право учасника спільної часткової власності на земельну ділянку, на отримання у володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Згідно частини 4 статті 120 Земельного Кодексу України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди.

Відповідно до пункту 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року, якщо до вирішення судом спору між співвласниками житлового будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначені частини спірної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Оскільки, як достовірно встановлено в судовому засіданні, між співвласниками спірного домоволодіння не було досягнуто угоди про порядок користування земельною ділянкою, то відповідно до вимог статті 88 Земельного Кодексу України та роз» ясень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в пункті 21 постанови № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року, суд при вирішенні спору виходить із визначеного рішенням суду розміру часток у праві власності на будинок.

За викладених обставин, вирішуючи питання щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками, суд приймає до уваги розмір часток сторін у праві власності на будинок і забудови земельної ділянки та погоджується з запропонованим позивачем ОСОБА_4 варіантом встановлення порядку користування земельною ділянкою згідно додатку № 2 варіанту розподілу земельної ділянки експертного будівельно-технічного дослідження № 7/8-15, а саме виділити ОСОБА_4 у користування земельну ділянку площею 258 м.кв., позначену на плані зеленим кольором виділити ОСОБА_5 в інтересах якого діє його мати ОСОБА_6 у користування земельну ділянку площею 258 м.кв., позначену на плані синім кольором.

Керуючись статтями З, 11, 60, 88, 179, 180, 185, 193, 196, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 355, 356, 364 Цивільного Кодексу України, статтею 152 Житлового Кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5 в інтересах якого діє його мати ОСОБА_6 про виділення в натурі частки у спільному майні та встановлення порядку користування земельною ділянкою - задовольнити.

Поділити в натурі між співвласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інтересах якого діє його мати ОСОБА_6 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до варіанту висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 7/8 -15.

ОСОБА_4 виділити житлових і надвірних будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 на ідеальну 1/2 частку в праві власності, приміщення квартири № 1,яка складається з наступного:

по житловому будинку літ. «А,а,а1» (приміщення 1-1, 1-2, 1-6, 1-7) площею 22,3 кв.м : передпокій «1-1» площею 7,8 м.кв; кімнати «1-2» площею 6,1 м.кв; коридор «1-6» площею 7,2 м.кв; кладову «1-7» площею 1,2 м.кв.

по надвірним будівлям і спорудам: погріб під частиною будівлі літ. «ап»; гараж-сарай літ «Б»; оглядову яму гаражну літ. «Бог.ям»; літній душ літ. «Д»; убиральню літ. «Е»; частину огорожі №2 (L=1.92 м).

ОСОБА_5 в інтересах якого діє його мати ОСОБА_6 виділити житлових і надвірних будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 на ідеальну 1/2 частку в праві власності, приміщення квартири № 2,яка складається з наступного:

по житловому будинку літ. «А,а,а1» (приміщення 1-3, 1-4, 1-5) площею 27,6 кв.м: кімнату «1-3» площею 13,2 кв.м, кімнату 1-4 площею 6,5 кв.м., кухню 1-5 площею 7-9 кв.м;

по надвірним будівлям і спорудам:

літню кухню літ. В; вимощення літ І; яма вигрібна літ. ІІ; ганок літ. аг; ворота №1; частина огорожі №2 (L=7,0 м)

Зобов'язати ОСОБА_4 провести роботи, пов'язані із виділом частки у натурі, а саме: демонтаж дверних блоків між приміщеннями «1-1»/«1-3», «1-1»/«1-4», «1-5»/«1-6» і закладення їх цеглою; влаштування пройому входу в приміщенні «1-6» із встановленням подвійного дверного блоку;облаштування у приміщенні «1-6» кухні у відповідності з вимогами п. 2,24 ДБН В.2.2-15-2005 ( «...мінімальна площа кухні в однокімнатній квартирі 7 м.кв»); облаштування житлової кімнати у приміщенні «1-1»; зміну розташування мийки в кімнаті «1-5»; влаштування прорізів із встановленням дверних блоків між приміщеннями «1- 3»/ «1-4», «1-4»/«1-5»; обладнання квартир самостійними системами опалення, газозабезпечення, водопостачання, електрозабезпечення.

Визначити між співвласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інтересах якого діє його мати ОСОБА_6 порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до варіанту висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 7/8 -15.

ОСОБА_4 виділити у користування земельну ділянку площею 258 м.кв., позначену на плані зеленим кольором.

ОСОБА_5 в інтересах якого діє його мати ОСОБА_6 виділити у користування земельну ділянку площею 258 м.кв., позначену на плані синім кольором.

Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 судовій збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів після отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.О. Зоріна