Справа №589/1211/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1107/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Бойка В. Б.,

суддів - Дубровної В. В. , Лузан Л. В.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Шосткінського міськрайонного суду Сумської області від 31 березня 2016 року

в цивільній справі за заявою ОСОБА_5, заінтересована особа : виконавчий комітет Ялтинської міської ради про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2016 року заявниця ОСОБА_5 звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з вищевказаною заявою, мотивуючи своє прохання тим, що 19.08.2015 року померла її двоюрідна племінниця ( донька її двоюрідного брата по лінії матері ) ОСОБА_6. Місцем відкриття спадщини є м. Ялта, АРК. Померла ОСОБА_6 доводилась заявниці родичем по лінії її матері ОСОБА_7, у якої був рідний брат ОСОБА_8. У останнього, в свою чергу, був син ОСОБА_9 батько померлої ОСОБА_6.

Так як померла на час її смерті у шлюбі не перебувала і своїх дітей не мала, її батьки померли у м. Шостка у 2012 році та у 2014 році, то єдиною спадкоємницею пятої черги є заявниця. При оформленні спадщини нотаріус запропонував надати документи, що підтверджують факт родинних відносин між нею та спадкодавицею, але такі документи у заявниці відсутні. Встановлення даного факту заявниці необхідно для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 31 березня 2016 року заяву ОСОБА_5 задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, доводилась померлій 19.08.2015 року в м. Ялта, АРК ОСОБА_6 тіткою, а вона ОСОБА_5 двоюрідною племінницею.

На дане рішення суду представником особи, яка не брала участь у справі та яка вважає, що суд вирішив питання про її права, - ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу. В скарзі представник ОСОБА_4, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухваленого рішення, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просить рішення суду скасувати, а заяву залишити без розгляду.

Вказує, що рішення суду про встановлення факту родинних відносин фактично ґрунтується лише на показаннях свідків, ОСОБА_5 не надала необхідних актових записів на підтвердження даного факту. Апелянт зазначає, що заявниця була подругою ОСОБА_6 та хрещеною її доньки. Жодних родинних зв»язків між ними не було. Окрім того, вказує, що рішенням суду порушуються права ОСОБА_3 як спадкоємця, апелянт не визначає прав ОСОБА_5 на спадщину, відтак має місце спір про право цивільне, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників ОСОБА_3, які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення представника ОСОБА_5 проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення місцевого суду відповідає не у повному обсязі.

За змістом ч.ч. 3 та 4 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилась очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, апеляційний суд перевіряє справу в повному обсязі.

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що наданими заявницею доказами підтверджено її кровне споріднення з померлою ОСОБА_6, встановлення даного факту необхідне заявниці для оформлення спадщини.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, оскільки його зроблено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

За змістом ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до ч. 2 ст. 234 ЦПК України, а також ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Як зазначалося вище, заявник просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, доводилась померлій 19.08.2015 року в м. Ялта АРК ОСОБА_6 тіткою, а вона ОСОБА_5 - двоюрідною племінницею.

Заявник фактично посилається положення ст. 1265 ЦК України, згідно з якою, заявник відноситься до пятої черги спадкування за законом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_6

У звязку з цим, заявник звернулася до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, але по причині відсутності свідоцтва про народження самої спадкодавці та про народження її батька ОСОБА_9 не змогла документально підтвердити факт родинних звязків.

Під час звернення до Державного архіву Сумської області для отримання документального підтвердження факту родинних звязків, було встановлено, що в книгах про народження відомості про народження ОСОБА_9 відсутні.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Окрім того, статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За змістом наведених норм, виникнення спадкових правовідносин закон пов»язує з відкриттям спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Якщо підставою виникнення спадкових правовідносин є смерть спадкодавця, то часом відкриття спадщини визнається день його смерті. Якщо ж підставою виникнення спадкових правовідносин є оголошення особи померлою, то моментом відкриття спадщини визнається день набрання законної сили рішенням суду про це. Таке рішення є підставою для реєстрації органами РАЦС факту смерті та видачі ними свідоцтва про смерть.

Статтями 1 та 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» закріплено, що тимчасово окупованою територією є ОСОБА_10 Крим та м. Севастополь.

Тимчасово окупована територія України є невід»ємною територією України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Статтею 9 даного Закону передбачено також, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Стаття 257-1 ЦПК України ( Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України ) доповнена Законом України від 4 лютого 2016 року №990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» і розміщена в главі 6 розділу IV ЦПК. Отже, суспільні відносини з приводу встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території Автономної ОСОБА_10 Крим за відсутності свідоцтва про смерть фізичної особи врегульовані у чинному законодавстві. Проте, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеної Верховною Радою України, можуть як виняток братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України.

У заявника ОСОБА_5 відсутнє видане органами РАЦС України свідоцтво про смерть ОСОБА_6

В судовому порядку заявник також факт смерті ОСОБА_6 не встановлювала.

Суд першої інстанції на дані обставини уваги не звернув та прийшов до висновку про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 виходячи з наявності у справі документа про смерть, виданого незаконним органом, що знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Окрім того, колегія суддів вважає, що заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги в тій частині, що рішення суду про встановлення факту родинних відносин заявниці з померлою ОСОБА_6 ґрунтується на недостатньо перевірених обставинах з цього питання.

З урахуванням викладеного, згідно з п. 2) та 4) ч. 1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволені заяви ОСОБА_5 про встановлення факту родинних.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 31 березня 2016 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні заяви ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді